Ухвала
іменем україни

14 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Тростянецького районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 01 квітня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухваленими щодо ОСОБА_5 судовими рішеннями через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить їх скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутністю в діях його підзахисного складу кримінального правопорушення. Свої вимоги захисник мотивує тим, що висновки суду першої інстанції, з якими погодився й суд апеляційної інстанції, ґрунтуються на припущеннях, в їх основу покладені недопустимі докази та показання засудженого на досудовому слідстві. Вказує на те, що у ОСОБА_5 умислу на вбивство потерпілого не було, тому його дії слід кваліфікувати за ст. 118 КК України. Крім того, зазначає про призначення ОСОБА_5 надмірно суворого покарання.
У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що апеляційний суд постановив рішення, яке не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, доводів, викладених в апеляційних скаргах засудженого та його захисника, не проаналізував та не дав вичерпної відповіді на них з урахуванням додатково поданих матеріалів.

Вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 01 квітня 2016 року, ОСОБА_5 визнано винуватим за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією майна.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 27 березня 2014 року близько 04.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, з метою неповернення грошових коштів ОСОБА_8 за здійснену ним поїздку з м. Вінниці, маючи умисел на позбавлення життя, наніс останньому ножем удар у ліву половину грудної клітки в область серця, спричинивши ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, від яких останній помер.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника на підтримання поданих скарг, пояснення прокурора, який заперечив проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України неповнота судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, про що порушує питання захисник, перегляду в касаційному порядку не підлягають, а отже, при касаційному розгляді кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом.
Разом із цим згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку.

При перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, та кваліфікацію його дій за даною нормою кримінального закону судом зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, про що у вироку наведено докладні мотиви.

Той факт, що засуджений ОСОБА_5 вчинив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_8 з корисливих мотивів, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , експертів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , даними, що містяться у протоколах огляду місця події, трупа, автомобіля, предметів, висновках експертиз.

На думку колегії суддів, висновки, зроблені судом присяжних, щодо оцінки доказів винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину належним чином обґрунтовані та вмотивовані.

Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів у судовому засіданні не встановлено, та судом правильно вирішено питання про їх допустимість.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги захисника про непричетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому діяння за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, колегія суддів уважає безпідставними.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та відсутність обставин, що пом`якшують покарання.

Таким чином, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_5 покарання, дотримався вимог ст.ст. 65-67 КК України.

Крім того, доводи захисника, аналогічні наведеним у його касаційній скарзі, були ретельно перевірені судом апеляційної інстанції, який, розглядаючи апеляційні скарги на вирок суду першої інстанції, проаналізував їх, дав на них вичерпну відповідь, зазначивши в ухвалі достатні підстави, через які визнав їх необґрунтованими.
Суд апеляційної інстанції, як убачається з матеріалів кримінального провадження, під час перегляду вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 за апеляційними скаргами захисника й засудженого дотримався положень статей 404, 405, 407, 414 КПК України та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам ст. 419 цього Кодексу.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги захисника ОСОБА_6 та прокурора залишити без задоволення, а вирок Тростянецького районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 01 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3