Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/382/17
Провадження №: 1-кп/332/90/17
Вирок
Іменем України
Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
за участю захисника ОСОБА_4 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за участю потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, приватний підприємець , який має середню освіту, не одружений, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, інвалід третьої групи за загальним захворюванням, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
20 жовтня 2016 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, під час конфлікту з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кулаком правої руки, на якій знаходилась каблучка, наніс йому не менше двох ударів в область лівої частини чола, чим завдав останньому рану на лобі зліва, синець в області лівої надбрівної дуги, які згідно висновку експерта № 4394 від 11.11.2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому злочини не визнав та пояснив, що 20.10.2016р. він домовився із своєю колишньою дружиною ОСОБА_8 зустрітись в будинку АДРЕСА_1 , і вона передасть йому ключи, щоб він міг проживати у цьому будинку. Цей будинок наразі належить йому та його колишній дружині в рівних частках. Вони зустрілись у вказаному будинку, але потім підійшов нинішній чоловік ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_6 , який почав вести себе агресивно, вдарив декілька разів обвинуваченого в пах, був випивший, потім потерпілий зчинив бійку, після чого була викликана поліція. Обвинувачений пояснив також, що в нього теж були тілесні ушкодження, але він їх не фіксував. Конфлікт цей триває вже три роки із-за вказаного будинку. Право власності на будинок було поділено між ним та його колишньою дружиною за рішенням суду. Просив його виправдати.
Незважаючи на те, що обвинувачений не визнав свою вину, його винність у скоєнні інкримінованого йому злочину за фактичних обставин, які викладені у вироку, підтверджується нижченаведеними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та поясненнями учасників процесу.
Так, потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що 20.10.2016р. у денний час йому передзвонила його дружина ОСОБА_8 і сказала, що вона перебуває в будинку АДРЕСА_1 зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_5 , який вимагає повернути йому ключі від будинку. Тоді потерпілий приїхав до цього будинку і вирішив зняти замки, оскільки ці замки були поставлені за грошові кошти потерпілого та його дружини, а саме ОСОБА_8 . Але ОСОБА_5 внаслідок цього вчинив бійку, в ході якої ОСОБА_5 наніс декілька ударів в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 , після чого в нього пішла кров. ОСОБА_8 стала хватати за руки ОСОБА_5 , бійка спинилась, і потерпілий викликав поліцію. Просив покарати обвинуваченого на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_8 дала суду аналогічні пояснення і також пояснила суду, що це давній конфлікт, який триває останні три роки. За рішенням суду вказаний будинок було поділено між нею та ОСОБА_5 , але вони не можуть мирно домовитись з останнім стосовно порядку користування цим будинком. В той день, 20.10.16р., вона домовилась із своїм колишнім чоловіком ОСОБА_5 зустрітись в будинку, щоб надати йому ключі, але в них виник конфлікт, вона злякалась та подзвонила своєму нинішньому чоловіку ОСОБА_6 . Коли він приїхав, ОСОБА_8 сказала ОСОБА_5 , що віддасть ключи тільки після того, як вона зніме та забере свої замки, які вона ставила за свої кошти. ОСОБА_6 хотів взяти інструмент та зняти замки, але ОСОБА_5 почав хамити, потім в ході конфлікту ОСОБА_5 два рази вдарив в обличчя ОСОБА_6 , і від цього у потерпілого пішла кров. Вона злякалась і почала тримати за руку ОСОБА_5 , після чого бійка припинилась. При цьому ОСОБА_6 тільки захищався та прикривав себе руками.
Згідно висновку експерта № 4394 від 11.11.2016р. (мовою оригіналу): «Рана на лбу слева, следствием заживления которой стал обнаруженный при освидетельствовании 28.10.16г. рубец, кровоподтек в области левой надбровной дуги у ОСОБА_6 квалифицируются как легкие телесные повреждения, образовались от действия тупого предмета, давность образования не противоречит сроку, указанному в обстоятельствах дела».
Суд критично відноситься до показань обвинуваченого, які спростовуються дослідженими судом вищезазначеними доказами, та розцінює позицію обвинуваченого як спосіб уникнути від передбаченої законом відповідальності.
Суд вважає пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання і дані, характеризуючи особу обвинуваченого.
Враховуючи характер і ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого, який просить обвинуваченого покарати на розсуд суду, враховуючі наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, матеріальний стан обвинуваченого, який має стабільний дохід у вигляді пенсії та займається підприємницькою діяльністю, стан здоров`я обвинуваченого, який є інвалідом третьої групи загального захворювання, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у вигляді штрафу.
Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Запобіжний захід по справі не обирався.
Речові докази по справі відсутні.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1