Справа №451/1448/16-к
Провадження № 1-кп/451/171/16
ВИРОК
іменем України
27 грудня 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000502 від 10.11.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Вузлове Радехівського району Львівської області та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, не депутата, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

у с т а н о в и в:

За обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 10 січня 2016 року близько 22 години 30 хвилин, з метою з`ясування стосунків із ОСОБА_6 , прийшов до житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , де проживає останній та шляхом відкриття вхідних дверей, зайшов всередину будинку. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , з яким на ґрунті неприязних відносин, вступив у словесний конфлікт та застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, умисно наніс чотири удари в область голови ОСОБА_6 , внаслідок чого останній не втримавши рівновагу впав на підлогу. В ході конфлікту ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , виявив мобільний телефон марки «GSMART F240», що належить ОСОБА_6 та у нього раптово виник умисел на заволодіння чужим майном. Продовжуючи свої злочинні та реалізовувати умисел на заволодіння вказаним мобільним телефоном, ОСОБА_4 у присутності потерпілого ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, відкрито викрав мобільний телефон, марки «GSMART F240», чорного кольору та з місця вчинення злочину втік, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 в розмірі 650 гривень.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав суду показання, що 10 січня 2016 року ввечері підійшов до будинку ОСОБА_6 , зайшов у будинок, вступив з ним в конфлікт словесний в ході якого наніс удари в область голови, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на підлогу. Він забрав його мобільний телефон та пішов із ним додому. Коли йшов до ОСОБА_7 жодного наміру не мав, він виник раптово. В даний час телефон повернуто потерпілому, щиро кається у вчиненому та просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив в судовому засіданні, що покази які надав обвинувачений відповідають дійсності. Просив обвинуваченого суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом зясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, на думку суду, винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих його дій доведено в повному обсязі.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та визнання вини.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, яка згідно ст.89 КК України раніше не судимий, прохання потерпілого, який просить ОСОБА_4 суворо не карати.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначити йому покарання в межах санкції обвинувачення.

Цивільний позов не предявлявся.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

засудив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вилі чотирьох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити та встановити іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речовий доказ: мобільний телефон, марки «GSMART F240», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , заишити у його коритуванні.

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Радехівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1