18.02.2017 Справа № 756/2373/17
№ 756/2492/17
№ 1-кс/756/337/17

У Х В А Л А
Іменем України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Оболонського районного суду м. Києва від 08.04.2014 року за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільненому 21.06.2016 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк покарання 7 місяців,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та діє він таємно, з корисливих мотивів підійшов до прилавку з продажу червоної ікри «Лососева Зерниста» продуктового магазину «АТБ-Маркет» та таємно шляхом вільного доступу взяв із полиці належний ТОВ «АТБ-Маркет» товар, а саме 3 банки червоної ікри «Лососева зерниста» загальною вартістю 360 грн. 99 коп. (без урахування ПДВ), який сховав у праву кишеню своєї куртки, в яку був одягнений в той день.
Виконавши усі необхідні дії для доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 , тримаючи при собі таємно викрадений ним товар, попрямував до виходу із продуктового магазину «АТБ-Маркет», однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки перетнувши лінію кас, та прямуючи на вихід із магазину, він був зупинений працівниками охорони з викраденим товаром при собі.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ТОВ «АТБ-Маркет» могло було завдано майнової шкоди в розмірі 360 грн. 99 коп. (без урахування ПДВ).
Таким чином, у зв`язку зі своїми умисними злочинним діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, повторно, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, 15.02.2017, приблизно о 17:00, ОСОБА_5 зустрів ОСОБА_8 . В ході розмови ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_5 спільно вжити спиртні напої у кафе «Полісся», яке розташоване за адресою: м. Київ, площа Шевченка 2. В ході спільного вживання спиртних напоїв ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 піти до КМКЛ № 8, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Кондратюка 8, провідати його знайомого, який перебуває на лікуванні у вищевказаному лікувальному закладі, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_5 разом вийшли з приміщення кафе «Полісся» та направились до КМКЛ № 8. Зайшовши до приміщення КМКЛ № 8 у ОСОБА_5 винник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), діючи умисно з корисливих мотивів, ОСОБА_5 попросив у ОСОБА_8 його мобільний телефон марки «Duddi X5», щоб зателефонувати, оскільки в нього не було власного телефону. ОСОБА_8 не підозрюючи в діях ОСОБА_5 злочинного наміру на заволодіння його майном, а саме: мобільним телефоном марки «Duddi X5», передав вказаний мобільний телефон ОСОБА_5 .
В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_8 піднялись на третій поверх КМКЛ № 8. Після цього ОСОБА_8 сказав ОСОБА_5 , що йому необхідно до вбиральні та нехай він його зачекає на коридорі, на що ОСОБА_5 погодився.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_5 , дочекавшись, доки ОСОБА_8 зайде до вбиральні, умисно з корисливих мотивів, тримаючи у руках мобільний телефон марки «Duddi X5», який належить ОСОБА_8 , вийшов з приміщення КМКЛ № 8 та направився у невідомому напрямку а викраденим майнову розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 1650 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється і у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (в шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Крім того, як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, а саме рапорта та протоколу затримання, ОСОБА_5 було затримано 16.02.2017 року у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.
Посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить у клопотанні застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених в ньому підстав.
Захисник та підозрюваний просять клопотання відхилити та застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, враховуючи стан здоров`я підозрюваного.
Вислухавши сторони кримінального провадження, де сторона обвинувачення просить задовольнити клопотання, а сторона захисту просить відхилити клопотання та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя встановив наступне.
З копії рапорта та протоколу затримання, долучених до клопотання, ОСОБА_5 було затримано 16.02.2017 року о 16 годині 30 хвилин в приміщенні кабінету № 507 СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві відповідно до п. 2 ч.1 ст. 208 КПК без ухвали слідчого судді.
17.02.2017 року о 13 годині ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 190 КК України.
Однак, вивчивши долучені до клопотання матеріали, вислухавши пояснення сторін, слідчий суддя керуючись положенням п. 1 ч. 5 ст. 206, ст. 208 КПК України прийшов до висновку, що затримання ОСОБА_5 16.02.2017 року о 16 годині 30 хвилин в приміщенні кабінету № 507 СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві відповідно до п. 2 ч.1 ст. 208 КПК без ухвали слідчого судді - було незаконним, оскільки затримано його було через добу після події інкримінованого йому злочину (а не безпосередньо після вчинення злочину). Викладене, на думку слідчого судді, не може вважатися затриманням особи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.
Так, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 206 КПК України, незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, зокрема, не доведе існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду.
Статтею 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
На думку слідчого судді жодна з вказаних підстав при затриманні ОСОБА_5 16.02.2017 року без ухвали слідчого судді місця не мала. Відтак, його затримання без ухвали слідчого судді не відповідало правилам ст. 208 КПК України.
При цьому з наданих слідчим та прокурором матеріалів слідчий суддя вбачає як обґрунтованість підозри, так і наявність ризиків у кримінальному провадженні. Тому слідчий суддя не може здійснити негайне звільнення з-під варти ОСОБА_5 , одночасно (одномоментно) застосовуючи до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 190 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України, 17.02.2017 року о 13 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 190 КК України.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходить із того, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити речі, що мають значення по справі та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Із всіх перелічених слідчим у клопотанні ризиків, слідчий суддя вважає таким, що дійсно має місце у кримінальному провадженні, так це ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже інкриміновані йому кримінальні правопорушення були вчиненні під час невідбутого ОСОБА_5 покарання за попереднім вироком у зв`язку з його умовно-достроковим звільненням.
Саме тому слідчий суддя зробив висновок про те, що вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, неможливість забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 190 КК України, соціальні зв`язки підозрюваного, вік та стан здоров`я підозрюваного дають підстави для задоволення клопотання слідчого.
Підстав для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий суддя не знаходить.
Відповідно до медичної довідки, наданої захисником, стан здоров`я ОСОБА_5 задовільний, відповідає наявним хронічним захворюванням у стадії ремісії.
Враховуючи вищевикладені обставини та підстави, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177, п. 5 ч.2, ч.3 ст. 183, ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначати розмір застави у кримінальному провадженні та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Визнати затримання ОСОБА_5 16.02.2017 року без ухвали слідчого судді незаконним.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , тобто з 16 лютого 2017 року.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 16 квітня 2017 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
з`являтися за кожною вимогою до СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції в м. Києві за викликом до слідчого, в провадженні якого знаходиться дана кримінальне провадження і процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді, суду;
утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні;
повідомляти слідчого, в провадженні якого знаходиться дана кримінальне провадження, процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання, роботи.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя