Справа № 473/3663/16-к
Провадження №1-в/473/888/2016
У Х В А Л А
"28" грудня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України, -
09.12.2016 р. до суду від Міністерства юстиції України надійшло клопотання про приведення вироку Шебекінського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 27.12.2012 р. відносно ОСОБА_4 , засудженого за ч.4 ст.111 КК Російської Федерації до 8-ми років 6-ти місяців позбавлення волі, у відповідність із законодавством України.
Вироком Шебекінського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 27.12.2012 р., громадянина України ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді 8-ми років 6-ти місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.111 КК Російської Федерації.
Касаційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 06.02.2013 р. вищезазначений вирок залишено без змін.
Вирок суду набрав законної сили, ОСОБА_4 відбуває покарання в Федеральній казенній установі - Виправній колонії №5 Головного Управління Федеральної служби виконання покарань Росії у Бєлгородській області; кінцевий строк відбування покарання - 21.04.2021 р. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні - с. Трикрати Вознесенського району Миколаївської області.
21.11.2016 р. Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 для подальшого відбування покарання на території України.
В судове засідання представник заявника не з`явився, в клопотанні просив розгляд справи провести за відсутності представника Міністерства юстиції України.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, а також розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч.3 ст.609 КПК України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Згідно ч.1 ст.610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні, або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
Згідно ч.1 ст.602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч.3 ст.603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК, відмічає, що в Україні діє Закон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» від 22.09.1995 р. №337/95-ВР.
Зазначена Європейська конвенція, згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», є частиною національного законодавства і застосовується у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
З огляду на вказані норми, суд констатує, що відповідальність за суспільно небезпечні діяння, за які засуджено ОСОБА_4 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України.
Так, дії ОСОБА_4 , засудженого вироком Шебекінського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 27.12.2012 р. до 8-ми років 6-ти місяців позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму, кваліфіковані за ч.4 ст.111 Кримінального кодексу Російської Федерації, тобто як умисне завдання тяжкої шкоди здоров`ю, небезпечного для життя людини, що спричинило з необережності смерть потерпілого. За вказані дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.121 КК України, а саме за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого та карається позбавленням волі на строк від 7-ми до 10-ти років.
Пунктом «b» ч.1 ст.9 Конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Пунктом «d» ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи.
Згідно з ч.3 ст.610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.
При цьому суд, як це визначено у ч.3 ст.603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Таким чином, враховуючи, що вчинене засудженим ОСОБА_4 діяння за вироком суду Російської Федерації, є злочином, відповідальність за який також передбачена Кримінальним кодексом України, сам засуджений згодний на його передачу до України для подальшого відбуття покарання, що підтверджується його письмовою заявою, суд дійшов висновку про наявність достатніх та законних підстав для приведення вироку Російської Федерації у відповідність з кримінальним законодавством України.
Вирок Шебекінського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 27.12.2012 р., яким ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 111 Кримінального кодексу Російської Федерації та призначено покарання у виді 8-ми років 6-ти місяців позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму, слід привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.2 ст.121 КК України до 8-ми років 6-ти місяців позбавлення волі.
Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, діючим законодавством України не передбачено.
Відповідно до довідок ФКУ ВК-5 УФСВП Росії у Бєлгородській області, початок строку відбуття покарання - 22.10.2012 р., кінець - 21.04.2021 р., станом на 23.05.2016 р. відбутий строк складає - 3 роки 7 місяців 1 день, невідбутий строк - 4 роки 10 місяців 29 днів; заборгованості по виконавчим листам немає.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 22.10.2012. р., тобто з моменту його затримання відповідно до дати, визначеної Шебекінським районним судом Бєлгородської області Російської Федерації від 27.12.2012 р., зарахувавши у строк покарання час попереднього утримання під вартою.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст. 372, 602, 603, 610 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України, - задовольнити.
Вирок Шебекінського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 27.12.2012 р., яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трикрати Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до арешту без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.111 Кримінального кодексу Російської Федерації, до покарання у вигляді 8-ми років 6-ти місяців позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму, який касаційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 06.02.2013 р. залишено без змін, - привести у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 22.10.2012 р., зарахувавши у строк покарання час тримання під вартою та відбутий строк покарання в Російській Федерації.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: підпис: ОСОБА_1
Згідно оригіналу: суддя: