Справа № 367/8944/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/129/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 19.01.2017

УХВАЛА
Іменем України
19 січня 2017 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове його звільнення,

ВСТАНОВИЛА:
До Ірпінського міського суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання умовно дострокового у відповідності до положень ст. 81 КК України.

14 грудня 2016 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволено, та звільнено його від відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2010 року умовно достроково на не відбутий строк 2 роки 4 місяці 21 день.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 відбув 3/4 строку покарання і чесним ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на її незаконність у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 81 КК України та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове його звільнення. Відповідно до ст. 9 КВК України засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб, виконувати законні вимоги адміністрації і установ виконання покарань. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року « Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Вказує, що встановлений судом факт виправлення засудженого через сумлінну поведінку та ставлення до праці не відповідає фактичним обставинам справи. Зокрема ОСОБА_7 за час відбування покарання отримав 6 стягнень, відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, а саме вбивство людини. Адміністрація установи надала характеристику, що засуджений на даний час не довів своє виправлення. Крім того судом залишилось не враховане те, що комісією 01.12.2016 року було відмовлено щодо подання до суду матеріалів про умовно дострокове звільнення. Вважає, що за таких обставин засуджений не довів своє виправлення.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора засуджений просить скаргу прокурора залишити без задоволення, а рішення суду без змін, звертає увагу, що всі накладені на нього стягнення зняті, останнім часом він отримав ще одне заохочення за хорошу роботу, характеризується позитивно, постійно і багато працює, його не бажають відпускати оскільки не буде кому працювати.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення засудженого в підтримку прийнятого судом рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Доводи апеляційної скарги прокурора про не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та безпідставне умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на думку колегії, є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2« Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2010 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі. Строк покарання засудженому рахується з 24.02.2010 року.

Застосовуючи до ОСОБА_7 положення ст. 81 КК України суд послався на те, що засуджений відбув 3/4 строку покарання і чесним ставлення до праці довів своє виправлення.

Разом з тим, приймаючи рішення суд І інстанції не врахував, що засуджений ОСОБА_7 на даний час відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, передбачено ч. 1 ст. 115 КК України. Згідно характеристики в.о. начальника Бучанської ВК № 85 від 14.12.2016р. ОСОБА_7 , з лютого 2011 року був працевлаштований на виробництві установи, а саме до інструментальної дільниці, виробничі завдання виконує, порушень техніки безпеки не допускає, за сумлінну поведінку та ставлення до праці від адміністрації установи має 8 заохочень, однак характеризується не стабільною поведінкою, вимоги встановленого порядку відбування покарання порушував, за що 6 разів був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи та начальника відділення, дані стягнення зняті та погашенні у встановленому законом порядку. Участі в організації культурно масових та виховних заходів, програмі диференційованого виховного впливу не приймає. Згідно висновку комісії установи протоколом № 51 від 01.12.2016 року засудженому було відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України у зв`язку з тим, що він не довів своє виправлення. Згідно довідки стягнень і заохочень на засудженого ОСОБА_7 отримав вісім заохочень та шість стягнень п`ять з яких у виді поміщення до ДіЗО на 10 і 15 діб в тому числі і за вживання спиртних напоїв.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 81 КК України, обов`язковою умовою для застосування умовно дострокового звільнення є те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, на думку колегії судів, своєю поведінкою ОСОБА_7 не довів свого виправлення, а тому підстави для умовно дострокового звільнення відсутні.

За викладених обставин термін перебування засудженого ОСОБА_7 у виправній колонії після отримання права на умовно дострокове звільнення є недостатнім для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.

Зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання є передчасним.

Крім того, звільняючи ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання умовно-достроково, суд першої інстанції взагалі не вмотивував та не обґрунтував своє рішення, лише зазначивши, що ОСОБА_7 відбув 3/4 строку покарання і чесним ставленням до праці довів своє виправлення.

За таких обставин, ухвала суду І інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою необхідно відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Ірпінського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення з місць позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2010 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4