АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/499/17 Справа № 201/1972/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представників третьої особи ОСОБА_7 , ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Газавтосервіс» на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2017 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2017 року накладено арешт на майно, що розташоване за адресою: м. Дніпро, поряд з будинком № 141 по вул. Береговій (на узбіччі дороги ліворуч в`їзду на територію промислової бази), а саме: ємність для зберігання рідини, рідину, що в ній зберігається, газовий модуль (колонку) для заправлення автотранспортних засобів та обладнання до нього, шляхом заборони користування ним власникам та будь-яким особам.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що межах даного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, був здійснений огляд вказаної ділянки місцевості, в ході якого було виявлено обладнання для заправлення автотранспортних засобів. Під час досудового розслідування встановлено достатньо підстав вважати, що власники зазначених АЗС здійснюють незаконне зберігання та збут підакцизних товарів. Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав, що воно є обґрунтованим, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження діють підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення накладення арешту на вказане майно є необхідним.
В апеляційній скарзі представник третьої особи просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення правил проведення огляду, внаслідок не надання копії ухвали слідчого судді власнику майна. Вказує, що слідчим суддею в ухвалі не наведено жодних підстав щодо застосування ст.ст. 170-173 КПК України, а також не зроблено аналізу правової ситуації і не обґрунтовано необхідність в застосуванні такого заходу забезпечення. На думку апелянта, слідчий суддя не з`ясував хто є власником майна та ідентифікуючих ознак такого майна. Наголошує, що ТОВ «Газавтосервіс» не є особою, зазначеною в частинах 5 та 6 ст. 170 КПК України, щодо майна якої можна накладати арешт. Звертає увагу, що вказане обладнання було передано в оренду ТОВ «Транзитгрупп» на підставі договору, який в подальшому був розірваний. Внаслідок накладення арешту шляхом заборони користування, ТОВ «Газавтосервіс» не отримує прибуток за оренду газового модулю та колонки, що було метою їх придбання.
Заслухавши суддю-доповідача, думку представників третьої особи щодо майна якого вирішується питання про арешт майна, які підтримали апеляційну скаргу та, з підстав зазначених в скарзі, просили її задовольнити, думку прокурора та пояснення слідчого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість і просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Вказаним вимогам кримінального процесуального закону клопотання слідчого не відповідає, що залишилось без належної уваги слідчого судді.
Так, із клопотання слідчого вбачається, що він як на підставу для накладення арешту на майно, посилається на п. 3 та п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України та зазначає, що арешт накладається з метою запобігання можливості приховування, перетворення, відчуження вказаного майна винними особами, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та стягнення з винної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, клопотання слідчого на містить відомостей, зазначених в ч. ч. 5, 6 ст. 170 КПК України, а саме, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Клопотання слідчого не містить відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій особі в даному кримінальному провадженні, не містить посилань і на заявлений цивільний позов, а також залишено поза увагою, що відповідно до ст. 96-3 КК України, у кримінальному провадженні за ст. 204 КК України не передбачено застосування заходів кримінально-правового характеру до юридичних осіб.
Також, слідчим суддею належним чином не дотримані вимоги пунктів 1 та 3 ч. 2 ст. 173 КПК України, згідно яких при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
В силу ч. 3 ст. 172 КПК України суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги представника третьої особи та її часткове задоволення, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2017 року про накладення арешту на майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (на узбіччі дороги ліворуч в`їзду на територію промислової бази), а саме: ємність для зберігання рідини, рідину, що в ній зберігається, газовий модуль (колонку) для заправлення автотранспортних засобів та обладнання до нього, шляхом заборони користування ним власникам та будь-яким особам, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФУ ГУ ДФС в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4