Справа № 738/1086/17
№ провадження 1-в/738/245/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2017 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» клопотання засудженого ОСОБА_3 про звiльнення вiд покарання, карність якого усунена законом; про звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у зв`язку із закінченням строків давності; про застосування ст.ст. 75, 76 КК України для звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановлення іспитового строку та звільнення з місць позбавлення волі,

за участю: прокурораОСОБА_4 ,
захисника засудженогоОСОБА_5 ,
засудженогоОСОБА_3 ,

В С Т А H О В И В:
До Менського районного суду Чернігівської області звернувся засуджений ОСОБА_3 з клопотанням, яке обгрунтоване тим, що ОСОБА_3 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Менська виправна колонія (№91)» за вироком Богунського районного суду міста Житомира від 24 червня 2010 року, що був змінений ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2010 року. Засуджений зазначає, що він підлягає звільненню від призначеного судом покарання, карність якого усунено законом України від 13 травня 2014 року, а саме за ст. 365 ч.3 КК України та за ст. 366 ч.2 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності та покарання за ст. 127 ч.2 КК України у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України, а також просить застосувати до нього ст.ст. 75, 76 КК України і звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Засуджений, захисник засудженого у судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання, додані до нього документи та особову справу засудженого суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Богунського районного суду міста Житомира від 24 червня 2010 року, що був змінений ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2010 року за ст.127, ч.1 ст.28, ч.3 ст.365, ч.1 ст.28, ч.2 ст.366, ч.1 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати атестовані посади в органах внутрішніх справ на строк 3 роки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 квітня 2011 року вирок Богунського районного суду міста Житомира від 24 червня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2010 року залишено без змін.

Покарання у виді позбавлення волі відбуває з 11 липня 2016 року, а в ДУ «Менська виправна колонія (№91)» відбуває покарання з 28 липня 2017 року.

Згідно з вищезазначеними вироком суду першої інстанції та ухвалою суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 засуджений за злочини, вчинені в березні-квітні 2005 року, а саме за ч.2 ст.127 КК України - катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення, інші насильницькі дії з метою спонукати потерпілих вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати від них визнання за дії, які ті не скоїли, а також залякування потерпілих, вчинені службовою особою, групою осіб; за ч.1 ст.28, ч.3 ст.365 КК України - перевищення влади та службових повноважень, вчинене групою осіб, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав і повноважень, які супроводжувались насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями, що спричинили тяжкі наслідки, які виразилося у порушенні найбільш серйозних конституційних прав громадян, а також державним інтересам, що виразилось в підриві авторитету та престижу держави в особі органів внутрішніх справ; за ч.1 ст.28, ч.2 ст.366 КК України - службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також в складанні та видачі завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене групою осіб.

Законом України від 13 травня 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» внесені зміни до законодавчих актів України в тому числі й до пунктів 3, 4 примітки до ст. 364 КК України, згідно з якими нематеріальні наслідки для визначення істотної шкоди чи тяжких наслідків цими нормами вже не передбачені та, починаючи з дня набрання чинності цим законом - тобто з 4 червня 2014 року такі наслідки мать бути лише матеріального характеру. Згідно частиною 2 пункту 1 розділу II. Прикінцеві положення, дія цього Закону поширюється на злочини та суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, які були вчинені після набрання чинності цим Законом, тобто на злочини, що були вчинені після 04 червня 2014 року.

ОСОБА_3 засуджено, зокрема, за ч.1 ст.28, ч.3 ст.365 КК України та за ч.1 ст.28, ч.2 ст.366 України, за злочини, які були вчинені у 2005 році, тобто до внесення вищенаведених змін до пунктів 3, 4 примітки до ст. 364 КК України, а тому, дія Закону України від 13 травня 2014 року не поширюється на ці злочини.

Враховуючи викладене, клопотання засудженого ОСОБА_3 про звiльнення вiд покарання, карність якого усунена законом не підлягає задоволенню.

Вирішуючи клопотання засудженого про звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов наступних висновків.

У своєму клопотанні засуджений просив звільнити його від кримінальної відповідальності та покарання за ст. 127 ч.2 КК України у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України.

Відповідно до положень ч.5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Питання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до положень ст. 49, ч.5 74 КК України вирішується судом під час ухвалення вироку, а не під час виконання вироків в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України.

Як зазначалось вище, ОСОБА_3 засуджено за злочини, які були вчинені в березні-квітні 2005 року, зокрема й за ст. 127 ч.2 КК України.

Вирок стосовно ОСОБА_3 набрав законної сили 30 листопада 2010 року та під час перегляду його в касаційному порядку вирок суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції залишені без змін.

Таким чином, клопотання засудженого про звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у зв`язку із закінченням строків давності не підлягає задоволенню.

Клопотання засудженого про застосувати до нього ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку також не підлягає задоволенню, оскільки застосування ст. 75 КК України можливе при призначенні покарання під час ухвалення вироку, а не під час виконання вироків в порядку ст.ст 537, 539 КПК України.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звiльнення вiд покарання, карність якого усунена законом відмовити.

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у зв`язку із закінченням строків давності відмовити.

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування ст.ст. 75, 76 КК України для звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановлення іспитового строку та звільнення з місць позбавлення волі відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

У випадку апеляційного оскарження апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1