Справа № 360/1692/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1589/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 22.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
22 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 28 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дружня Бородянського району Київської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_8 , визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. Так, у період з 17 червня 2016 року по 20 червня 2016 року, ОСОБА_8 , під час перебування в житлі ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , куди він зайшов з метою розпиття спиртних напоїв, вирішив викрасти чуже майно. Скориставшись тим, що власник помешкання ОСОБА_9 спить та не спостерігає за його діями, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, з однієї з кімнат помешкання, ОСОБА_8 таємно викрав мікрохвильову піч «DAEWOO», вартістю 1200 гривень та мультиварку «SHIVAKI», вартістю 900 гривень, що належить дружині ОСОБА_9 ОСОБА_10 .
Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 2100 гривень.
В поданій апеляційній скарзі, прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд невірно поклав на обвинуваченого обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, оскільки на даний час орган пробації ще не створено, а вказані повноваження на даний час продовжують здійснювати органи кримінально-виконавчої інспекції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені і є обґрунтованими. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тому судова колегія визнає ці висновки правильними.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались сторонами провадження і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1254-VI від 14.04.2009 року; в редакції Закону № 1492-VIII від 07.09.2016 року.)

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції щодо покладення на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, є законним та обґрунтованим.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального законодавства України, які б могли бути підставою для скасування чи зміни вироку, судом не допущено.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Вирок Бородянського районного суду Київської області від 28 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: