В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р. Справа142/1/17

Провадження1-кп/153/16/17-к

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши кримінальне провадження №142/1/17 (внесене в ЄРДР за №0000296 від 09 грудня 2016 року та внесене в ЄРДР за№ 0000047 від 10 березня 2017 року) про обвинувачення

ОСОБА_3 ,
який народився у 2001 році у серпні місяці 20 числа, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , учень 8 -класу Піщанської ЗОШ І-ІІІ ступенів - ліцей, непрацюючий, неодружений, раніше не судимий, у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю:
прокурора Піщанського відділу Бершадської
місцевої прокуратури ОСОБА_4
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5
захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6
представника органу опіки та піклування
при Піщанській РДА Вінницької області ОСОБА_7
педагога ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 раніше скоїв злочи передбачений ч.2, ч.3 ст. 185 КК України, кримінальне провадження щодо якого на даний час перебуває на розгляді Крижопільського районного суду Вінницької області.

Належних висновків ОСОБА_3 для себе не зробив та повторно 07 грудня 2016 року близько 12 години 00 хвилин по АДРЕСА_2 перебуваючи у приміщенні Піщанської ЗОШ І-ІІІ ступенів ліцей, де навчається у 8-му класі, скориставшись відсутністю своїх однокласників, які в цей час перебували на уроці фізкультури ОСОБА_3 зайшов до кімнати свого класу, де умисно, з корисливих спонукань, маючи на меті умисел на таємне заволодіння чужим майном, зі шкільної сумки, яка знаходилась на парті, таємно викрав бувший у користуванні мобільний телефон марки «S-TELL M210» вартістю 450 гривень, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., що належить ОСОБА_8 та яким користувалась її неповнолітня донька ОСОБА_9 . Після вчинення крадіжки ОСОБА_3 з місця пригоди зник, а в подальшому мобільний телефон марки «S-TELL M210» продав неповнолітньому ОСОБА_10 , повідомивши йому, що телефон його власний, а сім-карту мобільного оператора «Київстар» заніс до місця свого проживання. Загальна сума завданої потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди становить 475 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Окрім цього, повторно 08 березня 2017 року близько 16 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_3 перебуваючи з дозволу власників житлового будинку домогосподарства ОСОБА_11 , що розташоване по АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю в будинку господарів, умисно з корисливих спонукань, маючи на меті умисел на таємне заволодіння чужим майном, таємно із кишені чоловічих штанів, що висіли на вішалці в кімнаті житлового будинку, викрав гроші в сумі 1200 гривень купюрами по 200 гривень, яким заволодів та з місця пригоди зник завдавши потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Будучи допитаним в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в пред`явлених йому обвинуваченнях за ч.2 ст.185 КК України. Пояснив, що 07 грудня 2016 року в приміщенні Піщанської ЗОШ І-ІІІ ступенів ліцей, коли всі учні пішли на фізкультуру він зайшов у клас та взяв із парти мобільний телефон, який поклав до своєї кишені і пішов додому. В подальшому телефон продав ОСОБА_10 . Щодо іншого злочину неповнолітній обвинувачений пояснив, що 08 березня 2017 року він приїхав до ОСОБА_11 в село Яворівка, Піщанського району, Вінницької області, щоб допомогти різати дрова. Хотів переодягнутися та взяв із вішалки штани, які там висіли, при цьому в кишені знайшов гроші в сумі 1200 гривень, які використав для свої потреб. У скоєному щиро розкаюється, обіцяє в подальшому не вчиняти злочини.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву від 19 квітня 2017 року в якій вказує, що претензій майнового та немайнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 немає та мати не буде.

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву від 19 квітня 2017 року в якій вказує, що претензій майнового та немайнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 немає та мати не буде.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позицій немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого у межах пред`явленого йому обвинувачення.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.185 КК України, повністю доведена зібраними органом досудового слідства доказами, наявними у кримінальних провадженнях внесених до ЄРДР за №0000296 від 09 грудня 2016 року та за№ 0000047 від 10 березня 2017 року, які обвинувачений не оспорює та досліджувати які у судовому засіданні судом визнано недоцільним.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185 КК України доведена повністю, дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, а та обставини, що обтяжують покарання. Даний злочин у чинність ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно п.1 ч.1 ст. 66 КК України, визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 66 КК України вчинення злочину неповнолітнім. Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України до пом`якшуючих обставин суд відносить те, що ОСОБА_3 є сиротою.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 з огляду на положення ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 04 червня 2010 року № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки»: якщо злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України. Оскільки у даному кримінальному провадженні вчинені неповнолітнім ОСОБА_3 злочини утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину, а саме крадіжка вчинена повторно, тому їх кваліфікація здійснюється за ч.2 ст. 185 КК україни.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім та сиротою, його ставлення до вчиненого, а саме щире каяття, приймаючи до уваги, що він за місцем проживання характеризується позитивно за місцем навчання посередньо, із досудової доповіді встановлено, що неповнолітній обвинувачений може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а тому суд вважає за можливим звільнити ОСОБА_3 від покарання з випробуванням у відповідності зі статтею 75,104 КК України з покладенням на нього обов`язків, встановлених статтею 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався та підстав передбачених ст.ст.176, 177 КПК України для його застосування - суд не вбачає.

Згідно обвинувального акту в ході досудового розслідування витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про речові докази після набрання вироком законної чинності вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись положеннями статті 62 Конституції України, статтями 50, 65, 66, 67, 75, 76, 104, ч.2 статті 185 КК України, статтями 369, 370, 373, 374 КПК України, Постановою Пленуму ВСУ від 04 червня 2010 року № 7 "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки", суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази мобільний телефон марки «S-TELL M210» - переданий потерпілій під зберігальну розписку - залишити потерпілій ОСОБА_8 .

Згідно ст.ст.376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1