Справа № 592/8226/17
Провадження № 1-кс/592/3940/17
УХВАЛА

09 серпня 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , особи, яка подала клопотання, адвоката ОСОБА_3 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми клопотання адвоката ОСОБА_3 про повернення майна в кримінальному провадженні № 0000042 від 17.01.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

31.07.2017 року адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про повернення майна в кримінальному провадженні № 0000042 від 17.01.2017 року, в якому вона зазначила про те, що 24.01.2017 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми було частково задоволено клопотання слідчого та було накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_4 , а саме: майно, що вилучене 17.01.2017 року під час огляду місця події на ділянці 15 км + 150 м автодороги Суми-Полтава у с. В. Сироватка, Сумського району, а сам: ніж з дерев`яною ручкою у чохлі коричневого кольору; пістолет ВІЙ-9 НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 ; п`ять патронів марки Р.А.К. УАС-9 мм, що підтверджується вказаною ухвалою. 30.06.2017 року старшим слідчим СВ Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000042 від 17.01.2017 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, що підтверджується копією зазначеної постанови. П. 4 вказаної постанови визначено про те, що речові докази у вигляді ножа з дерев`яною ручкою у чохлі коричневого кольору; пістолет ВІЙ-9 НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 ; та п`ять патронів марки Р.А.К. УАС-9 мм будуть повернуті власнику ОСОБА_4 після вирішення питання про скасування арешту майна та повернуті. Виходячи з вищевикладеного, вбачається, що слідчий ОСОБА_5 закрив матеріали кримінального провадження, але не вирішив питання повернення вилучених під час огляду місця події речей, що належать ОСОБА_4 . Оскільки, ст. 8 Конституції України встановлено, що в Україні діє принцип верховенства права, норми Конституції є нормами прямої дії і звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Ст. 129 Конституції нашої держави встановлено, що основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (п. 2 ч. 2 ст.129 Конституції України) , що цілком кореспондується з нормами ст. ст. 5, 7, 8 Закону України Про судоустрій та статус суддів . Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінального процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст. 5 КПК України) . У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові № 9 від 01.11.1996 року Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя , виходячи з принципу верховенства права та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 22 Конституції України, закріплені в ній права і свободи людини й громадянина не є вичерпними. З урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. 124 Конституції України) , судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Суд не вправі відмовити особі в прийнятті заяви чи скарги лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку. Ст. 55 Конституції кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а тому суд не повинен відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує. Зважаючи на викладене, клопотання ОСОБА_4 в особі його представника адвоката ОСОБА_3 підлягає вирішенню в порядку визначеному положеннями КПК України, з безпосереднім урахуванням положень ст. 100 КПК України та норм ст. 41 Конституції України, оскільки, скасування арешту майна слідчим суддею можливо лише на стадії досудового розслідування, яке на даний час припинено, оскільки, кримінальне провадження закрито. Ч. 1 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160 166, 170 174 цього Кодексу. Однак, у даному випадку, випадків передбачених ст. ст. 160 166, 170 174 КПК України відносно вищевказаного майна встановлено не було, оскільки, кримінальне провадження закрито. В той же час, за змістом положень КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Окрім того, ст. ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Ст. 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі Іатрідіс проти Греції [ВП] , заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II) . Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі Антріш проти Франції , від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та Кушоглу проти Болгарії , заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року) . Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі Спорронг та Льонрот проти Швеції, пп. 69 і 73, Series A № 52) . Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства , n. 50, Series A № 98) . Ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню, адже лише у даний спосіб буде забезпечено ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, а майно поверненню власнику, оскільки, на цей час, він даного майна фактично позбавлений, що є не припустимим, враховуючи положення ч. 1 ст. 100 КПК України, яка прямо передбачає, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, адже випадки, передбачені ст. ст. 160 166, 170 174 цього Кодексу, у даному випадку, відсутні. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. ст. 8, 41, 55, 129 Конституції України; ст. ст. 5, 7, 8 Закону України Про судоустрій та статус суддів ; ст. ст. 1 19, 100, 369 372, 376 КПК України, вона просила постановити ухвалу, якою задовольнити клопотання та повернути володільцю ОСОБА_4 майно, що вилучене 17.01.2017 року під час огляду місця події на ділянці 15 км + 150 м автодороги Суми-Полтава у с. В. Сироватка, Сумського району, а саме: ніж з дерев`яною ручкою у чохлі коричневого кольору; пістолет ВІЙ-9 НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 ; п`ять патронів марки Р.А.К. УАС-9 мм (вхідний № 26568/17 від 31.07.2017 року) (а. с. 2 4) .

У відкритому судовому засіданні представниця ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 дала пояснення, аналогічні викладеним в клопотанні, просила його задовольнити.

В судове засідання старший слідчий Сумського РВП ГУНП в Сумській області капітан поліції ОСОБА_5 не з`явився. Відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду клопотання.

Оголосивши клопотання, вислухавши пояснення та думку адвоката ОСОБА_3 , дослідивши копії документів, доданих до клопотання, враховуючи наявність судових рішень, які містяться з Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, прихожу до наступного висновку.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Крім того, беру до уваги положення ч. 1 ст. 100 КПК України, згідно якій речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 166, 170 174 цього Кодексу.

Оскільки подальше перебування у органу досудового розслідування вилучених речей не може вважатися належним порядком забезпечення правомірності володіння відповідним майном органом досудового розслідування, оскільки у разі закриття кримінального провадження вищевказане майно не підлягає спеціальній конфіскації, оскільки санкція ч. 2 ст. 342 КК України не передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки копії доданих документів не містять відомостей про заявлений цивільний позов, відтак прихожу до висновку про те, що клопотання адвоката ОСОБА_3 про повернення майна в кримінальному провадженні № 0000042 від 17.01.2017 року слід задовольнити та повернути володільцю ОСОБА_4 майно, що вилучене 17.01.2017 року під час огляду місця події на ділянці 15 км + 150 м автодороги Суми-Полтава у с. В. Сироватка, Сумського району, а саме: ніж з дерев`яною ручкою у чохлі коричневого кольору; пістолет ВІЙ-9 НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 ; п`ять патронів марки Р.А.К. УАС-9 мм.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 21, 100, 169, 174, 175, 376, 532, 533 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 про повернення майна в кримінальному провадженні № 0000042 від 17.01.2017 року задовольнити.

Повернути володільцю ОСОБА_4 майно, що вилучене 17.01.2017 року під час огляду місця події на ділянці 15 км + 150 м автодороги Суми-Полтава у с. В. Сироватка Сумського району, а саме: ніж з дерев`яною ручкою у чохлі коричневого кольору; пістолет ВІЙ-9 НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 ; п`ять патронів марки Р.А.К. УАС-9 мм.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про повернення майна оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1