печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2777/17-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.05.2017 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000322, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ксаверівка Васильківського району Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який неодружений, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, обіймаючи посаду кулеметника 1 механізованого взводу 3 механізованого відділення 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні старшого солдата, 12.12.2014 приблизно о 09:00, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999 року, самовільно, без дозволу командування, без поважних причин залишив місце служби та направився до місця свого проживання у с. Ксаверівка Васильківського району Київської області, де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, доки 04.11.2016, о 13:00, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, прибув до військової прокуратури Київського гарнізону ( НОМЕР_2 , м.Київ, Печерський район, вул. Петра Болбочана, 8а) і заявив про себе.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище. Пояснив, що 23.08.2014 він був призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для її проходження до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 23.08.2014 №106 його було зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду навідника зенітного артилерійського взводу 5 механізованого батальйону, а у подальшому - на посаду кулеметника 1 механізованого взводу 3 механізованого відділення 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону. 12.12.2014, діючи з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, він без поважних причин самовільно залишити місце служби. З цього часу постійно перебував у с. Ксаверівка та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. 04.11.2016, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, від добровільно прибув до військової прокуратури Київського гарнізону, де заявив про себе. Свої дії охарактеризував негативно.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого злочину та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 407 КК України як самовільне залишення місця служби тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність (відсутність) обставин, що пом`якшують покарання.

ОСОБА_4 вчинив злочин середнього ступеня тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має повну загальну середню освіту, неодружений, за місцем постійного проживання характеризується позитивно, неофіційно займається суспільно корисною працею.

Обставинами, які пом`якшують покарання для ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є з`явлення зі зізнанням та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом під час розгляду справи не встановлено.

Враховуючи виключно позитивні дані про особу обвинуваченого, його молодий вік, відсутність тяжких наслідків від вчиненого та наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавленні волі із застосуванням правил ст.ст. 75, 76 КК України, вважаючи, що його виправлення, а також досягнення інших цілей покарання, можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання.

Судові витрати, речові докази та заходи забезпечення кримінального провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. 371, ч. 2 ст. 373, ст. 374, ст. 376 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя - ОСОБА_1