Справа № 689/2649/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.05.2017 р. смт. Ярмолинці
Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Алмата Республіка Казахстан, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого (проживає у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_6 , приймає участь в утриманні ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ), освіта середня спеціальна, військовослужбовця ЗСУ (молодший сержант) за контрактом від 03.08.2016 р., раніше не судимого
за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, суд,-
Ухвалою Ярмолинецького районного суду від 10.11.2015 р. було оголошено розшук ОСОБА_5 , зупинено судове провадження у даній справі щодо нього та продовжено судове провадження щодо інших обвинувачених. Вироком Ярмолинецького районного суду від 24.11.2015 р. у справі №689/1360/15-к, який набрав законної сили 25.12.2015 р., ОСОБА_8 і ОСОБА_9 було визнано винними у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а ОСОБА_11 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. 25.02.2017 р. ОСОБА_5 було затримано і ухвалою суду від 26.02.2017 р. йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Судом встановлено, що в кінці лютого 2015 р. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та неповнолітньому ОСОБА_10 вчинити крадіжки з будинків у с. Андріївка, на що останні погодились. У той же день зазначені особи прибули в с. Андріївка Ярмолинецького району до будинку ОСОБА_12 по АДРЕСА_3 . Шляхом зняття незамкненого навісного замка на вхідних дверях зазначені особи проникли в середину будинку, звідки викрали 3 порожні металеві газові балони об`ємом 0,5 л за ціною 120 гривень за один; 4 металевих плити до тепло-опалювальної печі за ціною 250 гривень за одну, 9 чарок ємкістю 60 мл за ціною 2,55 грн. за одну; 9 чарок ємкістю 50 мл за ціною 2,04 грн. за одну; 2 чарки з золотистим ободком за ціною 4,74 грн. за одну; 4 чарки ємкістю 100 мл за ціною 2,19 грн. за одну; 9 пластикових чарок жовтого кольору за ціною 1,46 грн. за одну; 4 фужера за ціною 22,60 грн. за один; 2 бокали за ціною 13,12 грн. за один; 3 чарки ємкістю 50 мл за ціною 2,04 грн. за одну; чашку вартістю 10,94 грн.; чашку вартістю 3,65 грн.; 6 сільничок за ціною 5,83 грн. за одну; чайний сервіз (1 чайник, 1 сахарничка, 3 чашки та 4 блюдечка) вартістю 43,74 грн.; графин вартістю 16,04 грн.; чарку вартістю 2,04 грн., - усього на загальну суму 1899,53 грн..
Викрадене майно ОСОБА_5 разом із вказаними особами завантажили у належний ОСОБА_9 автомобіль ВАЗ2101 та відвезли у будинок ОСОБА_8 .. ОСОБА_8 залишив собі посуд та газові балони, а решту викраденого майна наступного дня здали на металобрухт, а виручку поділили між собою.
Такими умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням в житло, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Повторно, на початку березня 2015 р. ОСОБА_8 побачив через вікно будинку в АДРЕСА_4 велосипед, про що він повідомив ОСОБА_5 , який запропонував ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та неповнолітньому ОСОБА_10 вчинити крадіжку майна з цього будинку. Того ж дня близько 15:00 год. вони прибули в с. Андріївка Ярмолинецького району до будинку ОСОБА_13 по АДРЕСА_4 , де шляхом розбиття віконного вікна проникли в середину. З будинку вказані особи таємно викрали мотокосу «Бригадир» вартістю 500 гривень, бензопилу іноземного виробництва вартістю 500 гривень, велосипед «Ардіс» вартістю 300 гривень та музичний центр «first VCD-1005» вартістю 644 гривні, - усього на загальну суму 1944 грн..
Вкрадене майно вони завантажили у належний ОСОБА_9 автомобіль ВАЗ2101, відвезли у будинок ОСОБА_5 .. Розподіл цього майна чи коштів, отриманих від реалізації частини такого майна ОСОБА_5 не здійснив, залишивши виручені від продажу майна кошти собі.
Такими умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням в житло, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому, ОСОБА_5 достовірно знав про неповнолітній вік ОСОБА_10 і, тим не менш, умисно, шляхом переконування у вигідності, схилив останнього до вчинення крадіжок чужого майна, що і було реалізовано за вказаних вище обставин.
Такими умисними діями, які виразились у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 304 КК України.
Окрім того, 07.03.2015 р. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_11 викрасти металеву раму дискової борони, яка належить ОСОБА_14 і знаходилась біля її господарства в АДРЕСА_5 . ОСОБА_11 погодився. Того ж дня близько 15:00 год. ОСОБА_11 за попередньою змовою із ОСОБА_5 прибули до господарства ОСОБА_14 , звідки шляхом вільного доступу за допомогою електричної шліфувальної машинки розрізали металеву раму дискової борони навпіл та таємно викрали половину цієї металевої рами вагою 300 кг. по ціні 3 грн./1кг, - усього на суму 900 грн.
Розрізавши металеву раму, вони зателефонували ОСОБА_15 і попросили допомогти її перевезти. Зазначена особа мотоблоком відвезла металеву раму у кар`єр (долину), де ОСОБА_5 разом із ОСОБА_11 її сховали з наміром повернутись за нею зранку. Однак, зранку наступного дня у вказаному місці вони металеву раму не виявили.
Такими умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Окрім того, 14.03.2015 р. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинити крадіжку металевих стовпчиків з господарства ОСОБА_16 , розташованого в АДРЕСА_6 . ОСОБА_8 та ОСОБА_9 погодились. Того ж дня близько 20:00 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прибули до господарства ОСОБА_16 , де шляхом вільного доступу повторно умисно таємно викрали 6 металевих стовпчиків загальною вагою 240 кг. по ціні 3 грн./1 кг., - усього на загальну суму 720 грн..
Викрадене майно вони завантажили у належний ОСОБА_9 автомобіль ВАЗ2101, відвезли у смт. Ярмолинці, де реалізували як металобрухт, виручивши приблизно 500 грн.. Виручку ОСОБА_5 розподілила між учасниками.
Такими умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав частково. Визнав факт вчинення крадіжок за вказаних вище обставин, однак, не визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України.
Ствердив, що у зимово-весняний період у ОСОБА_8 проживали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. Братів Міходуїв він знає тривалий час, а ОСОБА_8 близько трьох років. З ініціативи ОСОБА_5 та із використанням інформації ОСОБА_8 щодо місць можливого вчинення крадіжки, вони разом вчинили крадіжку із будинків у АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , де вони проникли у середину будинків та викрали майно, що становило для них цінність. Викрадене з будинку по АДРЕСА_3 майно завезли у будинок ОСОБА_8 .. Частина цього майна, а саме посуд та газові балони, залишились у ОСОБА_8 , решту металу здали на металобрухт, а виручені від продажу кошти поділили між собою. Викрадене з будинку по АДРЕСА_4 майно завезли до нього додому. Він його продав на базарі, виручивши за велосипед 120 грн., за бензопилу 250 грн., за косу 260 грн.. Однак, вирученими коштами з іншими співучасниками він не поділився. Крім того, використовуючи отриману від ОСОБА_8 інформацію про місцезнаходження металевих стовпців, за його ініціативою вони разом вчинили крадіжку цих стовпців, здали їх на металобрухт, а він особисто розподілив між співучасниками виручені кошти. Крім того, у березні 2015 р. він побачив, як через город від його господарства лежить металева рама від культиватора. Він попросив ОСОБА_11 допомогти розрізати цю раму, після цього він зателефонував ОСОБА_15 і той мотоблоком завіз відрізану частину рами у долину, де вони її і заховали. Визнавши, що йому було відомо про те, що ОСОБА_10 на дати вчинення крадіжок був неповнолітнім, обвинувачений заперечив факт втягнення його у злочинну діяльність, зазначивши, що ОСОБА_10 самостійно і добровільно приймав участь у крадіжках.
Водночас, вина ОСОБА_5 в інкримінованих йому діяннях, окрім часткового визнання ним своєї вини, підтверджується й іншими дослідженими в суді доказами.
Так, допитаний в судових засіданнях ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є дітьми його співмешканки та знайомі між собою впродовж тривалого часу. В кінці лютого 2015 р. з ініціативи ОСОБА_5 , він, разом із ним та ОСОБА_9 приїхали на автомобілі ОСОБА_9 в с. Андріївка до хати, у якій явно ніхто не живе. Навісний замок на вхідних дверях був лише закладений, але не зачинений. Відчинивши двері, вони разом увійшли до хати звідки викрали посуд та металеві предмети. Викрадене майно вони разом завантажили в автомобіль, привезли до нього додому. ОСОБА_8 забрав собі посуд та залишив у себе газові балони, а решту металевих речей наступного дня вони здали на металобрухт. При цьому, ОСОБА_10 з ними не був, а залишився удома у ОСОБА_8 , де займався господарською роботою. Також на початку березня 2015 р. у с. Андріївка ОСОБА_8 помітив через вікно будинку, у якому явно ніхто не проживав, велосипед. Коли до нього додому прийшов ОСОБА_5 , він повідомив йому про це. Вони спільно вирішили вчинити крадіжку майна з вказаного будинку. При цьому, саме ОСОБА_5 запропонував прийняти у цьому участь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. ОСОБА_9 погодився, а ОСОБА_10 залишився вдома. Оскільки двері відчинити не вдалося, вони намагались відчинити вікно, у процесі чого розбилось віконне скло. У будинок вони проникли через розбите віконне вікно та викрали мотокосу, бензопилу, велосипед та музичний центр. Викрадене майно завантажили на автомобіль і завезли у будинок ОСОБА_5 .. Пізніше, під час порізки дров у с. Тарасівка, ОСОБА_8 побачив металеві стовбці від паркана. Про це він повідомив ОСОБА_5 і саме з ініціативи останнього, вони разом із ОСОБА_10 витягнули металеві стовбці та завантажили їх в автомобіль ОСОБА_9 , який приїхав пізніше для перевезення викраденого майна. Стовбці вони здали на металобрухт, а ОСОБА_5 поділив між ними виручені кошти.
Допитаний в судових засіданнях ОСОБА_9 показав, що у вказані періоди часу, коли він перебував у будинку ОСОБА_8 , приходив ОСОБА_5 , який після розмов із ОСОБА_8 пропонував йому та ОСОБА_10 вчинити крадіжки, на що вони погоджувались. ОСОБА_9 забезпечував власним автомобілем ВАЗ2101 (реєстраційний номер якого він не пригадує і який він продав весною 2015 р.) доїзд до місця крадіжок та вивезення викраденого майна. Під час крадіжки в АДРЕСА_3 разом із ними був ОСОБА_10 , який в автомобілі знаходився на задньому сидінні. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 допомагали іншим виносити викрадене майно та вантажити його в автомобіль. Під час крадіжки із будинку в АДРЕСА_4 , ОСОБА_10 з ними не було. Водночас, під час крадіжки металевих стовпців у АДРЕСА_6 , приймали участь ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , у той час як ОСОБА_9 приїхав до них пізніше на автомобілі для того, щоб вивезти викрадене. Повідомив, що плани дій до початку вчинення крадіжок до його відома доводив саме ОСОБА_5 ..
Допитаний в судових засіданнях ОСОБА_10 спочатку заперечував свою причетність до крадіжок у АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 стверджуючи, що він відмовився від пропозиції ОСОБА_5 та залишався вдома у ОСОБА_8 , хоча знав куди і з якою метою поїхали інші співучасники. Визнав при цьому, що саме на пропозицію ОСОБА_5 , він разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поїхав у с. Тарасівка, де вони викрали металеві стовпці. При цьому визнав, що після вчинення крадіжки у АДРЕСА_3 та у АДРЕСА_6 він приймав участь у розподілі викраденого, отримавши від ОСОБА_5 приблизно по 100 грн.
Пізніше в судових засіданнях ОСОБА_10 визнав, що він, з ініціативи ОСОБА_5 також приймав участь у крадіжках у АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , допомагаючи виносити викрадене, здійснюючи пошук майна для крадіжки та спостерігаючи, щоб їх не побачили сторонні особи.
Таким чином, показами зазначених осіб, обвинувальний вирок щодо яких набрав законної сили, у т.ч. ОСОБА_10 , ОСОБА_9 спростовуються покликання обвинуваченого на те, що він не втягував ОСОБА_10 в злочинну діяльність.
Допитаний в судових засіданнях ОСОБА_11 показав, що приблизно 08.03.-09.03.2015 р. йому зателефонував ОСОБА_5 та попросив допомогти завантажити дрова на мотоблок особи на ім`я ОСОБА_17 . В ході роботи ОСОБА_5 повідомив йому про метал, який можна утилізувати та показав його місцезнаходження. Це була металева рама борони, що знаходилась на межі господарств. На господарстві ОСОБА_5 вони взяли переноски, підключили болгарку та розрізали раму. Після цього вони подзвонили ОСОБА_17 та попросили його відвезти половину рами у кар`єр для того, щоб зранку за нею повернутись. Однак, зранку цього металу там вже не було.
Допитана в судових засіданнях потерпіла ОСОБА_13 показала, що у будинку в АДРЕСА_4 проживали її батьки, а вона є спадкоємцем їхнього майна. Приблизно у березні 2015 р. вона приїхала у с. Андріївку, оскільки зі слів сусідів довідалась, що у будинку пошкоджене скло. У будинку виявили відсутність косарки, бензопили, велосипеда, музичного центру. Крім того виявили, що каструлі були поскладені, вочевидь із метою їх подальшого виносу.
Потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_16 своїми заявами просили розглядати справу в їх відсутності, оскільки в силу віку та стану здоров`я вони не в змозі з`являтись у судові засідання. Підтвердили свої покази, надані на досудовому слідстві та покликаються на думку суду у вирішенні справи.
Протоколом огляду місця події від 08.03.2015 р. у будинку в АДРЕСА_4 встановлено, що вікно з правої сторони будинку розбите, на землі знаходяться уламки скла та дерев`яної рами вікна (т. 1 а.к.п. 7-15).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.04.2015 р., аудіо магнітола First Austria CD Stereo System та дві колонки до неї були виявлені та вилучені з будинковолодіння ОСОБА_5 у АДРЕСА_7 (т. 1 а.к.п.149 - 152). Вартість зазначеної аудіо магнітоли з двома динаміками відповідно до висновку експерта про оцінку №130603 від 17.04.2015 р. становить 644 грн. (т. 1 а.к.п. 157 - 185).
У відповідності до довідок, станом на лютий березень 2015 р. вартість бувших у використанні мотокоси 500 грн., бензопили 500 грн., велосипеду «Ардіс» - 300 грн.. (т. 1 а.к.п. 21 22; а.с. 138).
У відповідності до протоколу обшуку від 08.04.2015 р., у будинку ОСОБА_8 в АДРЕСА_8 , було виявлено чайний сервіз та інший скляний посуд у приміщенні спальної кімнати під ліжком у сумці синього кольору (т. 1 а.к.п. 69-70).
Відповідно до висновку експерта про оцінку №170404 від 16.04.2015 р., вартість бензопили без шини та шини для бензопили станом на 08.03.2015 р. становить 347,76 грн. (т. 1 а.к.п. 75 - 106). Відповідно до висновку експерта про оцінку №170405 від 16.04.2015 р., вартість майна згідно із переліком (бензопили 1 шт., 9 чарок ємкістю 60 мл; 9 чарок ємкістю 60 мл; 12 чарок продовгуватої форми ємкістю 50 мл; 4 чарки ємкістю 50 мл; 4 чарки ємкістю 50 мл; 4 чарки для горілки ємкістю 100 мл; 2 чарки з золотистим ободком; 9 пластикових чарок жовтого кольору; 4 фужера для води із зображенням квітів «тюльпани»; 2 бокали із коричневим відтінком; 3 чарки для горілки ємкістю 50 мл; чашки із зображенням квітки синього кольору; чашки із зображенням квітки бордового кольору; 6 сільничок; чайного сервізу (1 чайник, 1 сахарничка, 3 чашки та 4 блюдечка); графину; чарки із червоним ободом) становить усього 1408,76 грн. (т. 1 а.к.п. 109 - 147).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.04.2015 р. в АДРЕСА_6 встановлено, що на земельній ділянці ОСОБА_16 знаходиться огорожа із металевих та дерев`яних стовпчиків. На момент огляду 6 металевих стовпчиків відсутні (т.2. а.к.п. 8). Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.03.2015 р. в АДРЕСА_5 , на території господарства, належного ОСОБА_18 на відстані 17 м. перед господарством виявлено металеву раму дискової борони із слідами порізки (т. 1 а.к.п. 214 - 217). Відповідно до довідки №423 від 22.04.2015 р. ціна брухту чорних металів становить 3 грн. за 1 кг. (т. 2 а.к.п. 237).
Обираючи міру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд виходить з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення. Так, злочини, передбачені ч. 1 ст. 304 та ч. 3 ст. 185 КК України належать до тяжких, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України належить до злочинів середньої тяжкості. Вчиняючи злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувачений, діючи у складі групи осіб, відігравав ключову роль: використовуючи інформацію про наявність майна разом із ОСОБА_8 приймав рішення щодо доцільності вчинення злочину, самостійно доводив до ОСОБА_10 та ОСОБА_9 інформацію про функції кожного з них, займався реалізацією вкраденого майна та здійснював розподіл коштів між співучасниками.
Пом`якшуючою обставиною є щире каяття. На зазначений висновок суду не впливає визнання обвинуваченим своєї вини лише частково, враховуючи зміст наданих ним показів, у яких він по-суті не заперечував своєї участі у скоєному і того, що він пропонував ОСОБА_10 прийняти участь в крадіжках, однак, суб`єктивно вважав, що на участь ОСОБА_10 в крадіжках вплинули не стільки його слова, скільки власне бажання ОСОБА_10 вчиняти злочини. Обтяжуючі обставини, вказані в обвинувальному акті як вчинення злочину повторно та групою осіб за попередньою змовою, з врахуванням ч. 4 ст. 67 КК України не підлягають врахуванню, оскільки є кваліфікуючими ознаками.
Приймається до уваги й особа винного, який притягується до кримінальної відповідальності вперше, є особою молодого віку. Він характеризується посередньо за місцем проживання (а.с. 236) і позитивно характеризується по місцю роботи (а.с. 227), є учасником бойових дій (а.с. 223), отримував нагороди, проходить військову службу за контрактом від 03.08.2016 р.. У зареєстрованому шлюбі обвинувачений не перебуває, проживає у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_6 , утримуючи неповнолітню ОСОБА_7 2008 р.н..
Враховуючи тяжкість, кількість вчинених злочинів, активну роль у їх вчиненні обвинуваченого, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України м`якшого, ніж позбавлення волі. За ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції відповідних статей у виді позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Оскільки ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні, окрім злочину середньої тяжкості ще й тяжких злочинів, враховуючи вимоги ст. 47 КК України, суд не вбачає підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею на поруки.
Суд не розцінює призов обвинуваченого на військову службу як стверджуваний ним акт спокути за скоєні злочини, а розцінює як намагання ухилитись від суду та уникнути кримінального покарання. З матеріалів справи, зокрема, військового квитка НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_5 13.08.2015р. був призваний на військову службу по мобілізації, а не з його ініціативи. На підставі п. 14 ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» обвинувачений підлягав відстрочці від призову до прийняття відповідного рішення судом, однак, приховав від відповідних органів факт притягнення його як обвинуваченого. Як вбачається з військового квитка, 10.08.2015 р. ОСОБА_5 отримав мобілізаційне розпорядження, а 11.08.2015 р. був визнаний комісією придатним до військової служби. Однак, про зазначені обставини в судовому засіданні 12.08.2015 р. він суд не повідомив. Будучи під розписку повідомленим про дату наступного судового засідання, обвинувачений ОСОБА_5 в наступне судове засідання, призначене на 13.08.2015 р., не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, приховав факт призову, що послужило підставою для оголошення його в розшук. Знаючи про розгляд щодо нього справи судом, обвинувачений двічі добровільно укладав контракти про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ на посадах осіб рядового складу (востаннє 03.08.2016 р.). При цьому, ОСОБА_5 було визнано, що він неодноразово перебував по місцю свого проживання, вчиняв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим був виявлений правоохоронними органами, проінформований ними про перебування у розшуку та необхідність явки до суду, однак, довідавшись про це, втік від працівників поліції. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України були враховані судом та обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В світлі наведених обставин, суд не вбачає можливості виправлення підсудного без відбування покарання та застосування ст. 75 КК України.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст. 100 КПК України вироком Ярмолинецького районного суду від 24.11.2015 р..
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, призначивши покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки;
-за ч. 1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Початок обчислення строку відбування покарання рахувати з дати затримання - 25.02.2017 р.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення починаючи з дати затримання - 25.02.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжні захід у вигляді тримання під вартою, продовжений ухвалою Ярмолинецького районного суду від 16.03.2017 р., залишити до набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів вирішено вироком Ярмолинецького районного суду від 24.11.2015 р. у справі №689/1360/15-к.
Судових витрат по даній справі немає. Цивільний позов по справі не заявлено.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу в апеляційний суд Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя підпис

Копія вірна

Суддя Ярмолинецького

районного суду ОСОБА_1