Справа № 562/622/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.12.2016 року. Здолбунівський районний суд
Рівненської області

головуючого судді : ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6
законних представників ОСОБА_7
ОСОБА_8
ОСОБА_9
ОСОБА_9
їх захисників ОСОБА_10 ОСОБА_11
ОСОБА_12 ОСОБА_13
провівши у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області судовий розгляд справи по кримінальному провадженню №000874 від 22.11.2014 року
щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженец с. Здовбиця,Здолбунівського районну , Рівнеської області, українець, громадянин України, з освітою середньою не закінченою, не одружений, учень 9 класу Здовбицької ЗОШ І-ІІІ ступенів, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою : АДРЕСА_1 ;
- обвинуваченого за ч.2 ст. 186КК України;
щодо неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Здовбиця,Здолбунівського районну,рівненської області,українець, громадянин України, з освітою середньою не закінченою, не одружений, учень 9 класу Здовбицької ЗОШ І-ІІІ ступенів , раніше не судимого, зареєстрований та проживаючий за адресою : АДРЕСА_2 ;
- обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України;
щодо неповнолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Здолбунів,Рівненської області, українця , громадянина України з освітою базовою середньою , не одруженого , учня 9 класу Здолбунівської ЗОШ №4 І-ІІІ ступенів , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ;
- обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України;
щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Здовбиця,Здолбунівського районну ,Рівненської області, українця, громадянина Укаїни, з освітою середньою , не одруженого, не працюючого , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого;
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 304, ч.1 ст.304, ч.2 ст.186 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 22 листопада 2014 року, в нічний час доби, перебуваючи на подвір`ї між будинком АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та спільно з малолітнім ОСОБА_14 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, застосували до ОСОБА_15 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я та виразилось в тому, що ОСОБА_9 наніс удар ногою по ногах потерпілого, від якого останній впав на землю, де йому лежачому нанесли не менше трьох ударів кулаками рук в обличчя та ногами по тулубу ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в результаті чого спричинили потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Продовжуючи свої злочинні дії по заволодінню чужим майном, ОСОБА_4 , під час того як ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 наносили удари потерпілому, однією рукою закривав останньому рота, а іншою перевіряв кишені його одягу.
В результаті злочинних дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 відкрито заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_15 марки «Kyivstar Terra (Huawei U8180)» вартістю 802,40 грн., в якому знаходилася карта пам`яті марки «Micro SD 4 Gb» вартістю 70,00 грн., сім-карка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15,00 грн. на рахунку якої знаходилося 1,11 грн., шкіряним чохлом до мобільного телефону вартістю 30,00 грн., чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 918,51 грн.
Крім того, 22 листопада 2014 року, в нічний час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік приміщення магазину «Сова», що по вул. Незалежності, 60 в м. Здолбунів Рівненської області, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 являються неповнолітніми, шляхом пропозиції вчинити злочин та обіцянки розподілу майна, здобутого злочинним шляхом, спонукав останніх до вчинення злочину, передбаченого ст.186 КК України, чим втягнув їх у злочинну діяльність.
Продовжуючи свої злочинні дії, 22 листопада 2014 року, в нічний час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї між будинками АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , та спільно з ОСОБА_14 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, застосували до ОСОБА_15 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я та виразилось в тому, що ОСОБА_9 наніс удар ногою по ногах потерпілого, від якого останній впав на землю, де йому лежачому нанесли не менше трьох ударів кулаками рук в обличчя та ногами по тулубу ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в результаті чого спричинили потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Продовжуючи свої злочинні дії по заволодінню чужим майном, ОСОБА_4 , під час того як ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 наносили удари потерпілому, однією рукою закривав останньому рота, а іншою обшукував кишені його одягу.
В результаті злочинних дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 відкрито заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_15 марки «Kyivstar Terra (Huawei U8180)» вартістю 802,40 грн., в якому знаходилася карта пам`яті марки «Micro SD 4 Gb» вартістю 70,00 грн., сім-карка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15,00 грн. на рахунку якої знаходилося 1,11 грн., шкіряним чохлом до мобільного телефону вартістю 30,00 грн., чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 918,51 грн.
Крім того, 22 листопада 2014 року, в нічний час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік приміщення магазину «Сова», що по вул. Незалежності, 60 в м. Здолбунів Рівненської області, достовірно знаючи про те , що ОСОБА_14 , являється малолітнім, шляхом пропозиції вчини злочин та обіцянки розподілу майна, здобутого злочинним шляхом, спонукав останнього до вчинення злочину, передбаченого ст.186 КК України, чим втягнув його у злочинну діяльність.
Продовжуючи свої злочинні дії, 22 листопада 2014 року, в нічний час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї між будинками АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , та спільно з ОСОБА_14 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, застосували до ОСОБА_15 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я та виразилось в тому, що ОСОБА_9 наніс удар ногою по ногах потерпілого, від якого останній впав на землю, де йому лежачому нанесли не менше трьох ударів кулаками рук в обличчя та ногами по тулубу ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в результаті чого спричинили потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний умисел по заволодінню чужим майном ОСОБА_4 , під час того як ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 наносили удари потерпілому, однією рукою закривав останньому рота, а іншою обшукував кишені його одягу.
В результаті злочинних дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 відкрито заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_15 марки «Kyivstar Terra (Huawei U8180)» вартістю 802,40 грн., в якому знаходилася карта пам`яті марки «Micro SD 4 Gb» вартістю 70,00 грн., сім-карка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15,00 грн. на рахунку якої знаходилося 1,11 грн., шкіряним чохлом до мобільного телефону вартістю 30,00 грн., чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 918,51 грн.
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він будучи засудженим 15.10.2007 Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки, 17.04.2009 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин.
Так, ОСОБА_4 22 листопада 2014 року, в нічний час доби, перебуваючи на подвір`ї між будинком АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужої» майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та спільно з ОСОБА_14 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, застосували до ОСОБА_15 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я та виразилось в тому, що ОСОБА_9 наніс удар ногою по ногах потерпілого, від якого останній впав на землю, де йому лежачому нанесли не менше трьох ударів кулаками рук в обличчя та ногами по тулубу ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в результаті чого спричинили потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Продовжуючи свої злочинні дії по заволодінню чужим майном, ОСОБА_4 , і 1 під час того як ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 наносим! удари потерпілому, однією рукою закривав останньому рота, а іншою обшукуваб кишені його одягу.
В результаті злочинних дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 відкрито заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_15 марки «Kyivstar Terra (Huawei U8180)» вартістю 802,40 грн., в якому знаходилася карта пам`яті марки «Micro SD 4 Gb» вартістю 70,00 грн., сім-карка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15,00 грн. на рахунку якої знаходилося 1,11 грн., шкіряним чохлом до мобільного телефону вартістю 30,00 грн., чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 918,51 грн.
Крім того, 22 листопада 2014 року, в нічний час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік приміщення магазину «Сова», що по вул. Незалежності, 60 в м. Здолбунів Рівненської області, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 являються неповнолітніми, шляхом пропозиції вчинити злочин та обіцянки розподілу майна, здобутого злочинним шляхом, спонукав останніх до вчинення злочину, передбаченого ст.186 КК України, чим втягнув їх у злочинну діяльність.
Продовжуючи свої злочинні дії, 22 листопада 2014 року, в нічний час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї між будинками АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , та спільно з ОСОБА_14 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, застосували дВ ОСОБА_15 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я та виразилось в тому, що ОСОБА_9 наніс удар ногою по ногах потерпілого, від якого останній впав на землю, де йому лежачому нанесли не менше трьох ударів кулаками рук в обличчя та ногами по тулубу ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в результаті чого спричинили потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний умисел по заволодінню чужим майном, ОСОБА_4 , під час того як ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 наносили удари потерпілому, однією рукою закривав останньому рота, а іншою обшукував кишені його одягу.
В результаті злочинних дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 відкрито заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_15 марки «Kyivstar Terra (Huawei U8180)» вартістю 802,40 грн., в якому знаходилася карта пам`яті марки «Micro SD 4 Gb» вартістю 70,00 грн., сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15,00 грн. на рахунку якої знаходилося 1,11 грн., шкіряним чохлом до мобільного телефону вартістю 30,00 грн., чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 918,51 грн.
Крім того, 22 листопада 2014 року, в нічний час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік приміщення магазину «Сова», що по вул. Незалежності, 60 в м. Здолбунів Рівненської області, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_14 , являється малолітнім, шляхом пропозиції вчинити злочин та обіцянки розподілу майна, здобутого злочинним шляхом, спонукай,| останнього до вчинення злочину, передбаченого ст.186 КК України, чим втягнув його у злочинну діяльність.
Продовжуючи свої злочинні дії, 22 листопада 2014 року, в нічний час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї між будинками АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , та спільно з ОСОБА_14 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, застосували до ОСОБА_15 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я та виразилось в тому, що ОСОБА_9 наніс удар ногою по ногах потерпілого, від якого останній впав на землю, де йому лежачому нанесли не менше трьох ударів кулаками рук в обличчя та ногами по тулубу ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в результаті чого спричинили потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний умисел по заволодінню чужим майном. ОСОБА_4 , під час того як ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 наносили удари потерпілому, однією рукою закривав останньому рота, а іншою обшукував кишені його одягу.
В результаті злочинних дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 відкрито заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_15 марки «Kyivstar Terra (Huawei U8180)» вартістю 802,40 грн., в якому знаходилася карта пам`яті марки «Micro SD 4 Gb» вартістю 70,00 грн., сім-карка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15,00 грн. на рахунку якої знаходилося 1,11 грн., шкіряним чохлом до мобільного телефону вартістю 30,00 грн., чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 918,51 грн. Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину предбаченого
ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`ї потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та ч. 1 ст. 304 КК України - втягнення неповнолітніх у злочину діяльність та ч. 2 ст. 304 КК України - втягнення малолітнього у злочинну діяльність.

Неповнолітній ОСОБА_5 , обвинувачується в то
що 22 листопада 2014 року, в нічний час доби, він перебуваючи на подвір`ї будинком АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , та спільно з ОСОБА_14 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, застосували до ОСОБА_15 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я та виразилось в тому, що ОСОБА_9 наніс удар ногою по ногах потерпілого, від якого останній впав на землю, де йому лежачому нанесли не менше трьох ударів кулаками рук в обличчя та ногами по тулубу ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в результаті чого спричинили потерпілі легкі тілесні ушкодження.
Продовжуючи свої злочинні дії по заволодінню чужим майном, ОСОБА_4 , під час того як ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 наносили удари потерпілому, однією рукою закривав останньому рота, а іншою обшукував кишені його одягу.
В результаті злочинних дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 відкрито заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_15 марки «Kyivstar Terra (Huawei U8180)» вартістю 802,40 грн., в якому знаходилася карта пам`яті марки «Micro SD 4 Gb» вартістю 70,00 грн., сім-карка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15,00 грн. на рахунку якої знаходилося 1,11 грн., шкіряним чохлом до мобільного телефону вартістю 30,00 грн., чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 918,51 грн.
Неповнолітній ОСОБА_6 22 листопада 2014 року, в нічний час доби, перебуваючи на подвір`ї між будинком АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , та спільно з ОСОБА_14 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, застосували до ОСОБА_15 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я та виразилось в тому, що ОСОБА_9 наніс удар ногою по ногах потерпілого, від якого останній впав на землю, де йому лежачому нанесли не менше трьох ударів кулаками рук в обличчя та ногами по тулубу ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в результаті чого спричинили потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Продовжуючи свої злочинні дії по заволодінню чужим майном, ОСОБА_4 , під час того як ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 наносили удари потерпілому, однією рукою закривав останньому рота, а іншою обшукував кишені його одягу.
В результаті злочинних дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 Ї ОСОБА_5 , ОСОБА_9 відкрито заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_15 марки «Kyivstar Terra (Huawei U8180)» вартістю 802,40 грн., в якому знаходилася карта пам`яті марки «Micro SD 4 Gb» вартістю 70,00 грн., сім-карка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15,00 грн. на рахунку якої знаходилося 1,11 грн., шкіряним чохлом до мобільного телефону вартістю 30,00 грн., чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 918,51 грн.
Неповнолітній ОСОБА_9 22 листопада 2014 року, в нічний час доби, перебуваючи на подвір`ї між будинком АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та спільно з ОСОБА_14 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, застосували до ОСОБА_15 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я та;лі виразилось в тому, що ОСОБА_9 наніс удар ногою по ногах потерпілого, після якого останній впав на землю, де йому лежачому нанесли не менше трьох ударів кулаками рук в обличчя та ногами по тулубу ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в результаті чого спричинили потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Продовжуючи свої злочинні дії по заволодінню чужим майном, ОСОБА_4 , під час того як ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 наносили удари потерпілому, однією рукою закривав останньому рота, а іншою обшукував кишені його одягу.
В результаті злочинних дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 відкрито заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_15 марки «Kyivstar Terra (Huawei U8180)» вартістю 802,40 грн., в якому знаходилася карта пам`яті марки «Micro SD 4 Gb» вартістю 70,00 грн., сім-карка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15,00 грн. на рахунку якої знаходилося 1,11 грн., шкіряним чохлом до мобільного телефону вартістю 30,00 грн., чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 918,51 грн.
Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 свою вину визнали повністю, обвинувачений ОСОБА_21 вину визнав частково, лише в частині вчинення кримінально правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та повністю заперечив наявність у його діях складу злочину передбачену ч.1,2 ст. 304 КК України.
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_18 повідомив, що 21 листопада 2014 року, в день коли святкується релігійне свято св. Михайла, він зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_20 з метою прогулянки. В подальшому вони зустріли ОСОБА_22 , з якими розпивали спиртні напої, а саме горілку. Через певний період часу до них на території стадіону школи приєдналися ОСОБА_19 та ОСОБА_23 . Раніше одне одного знали, товаришували та навчалися в одній школі. Дячка знав раніше, оскільки він приходиться йому троюрідним братом. Коли перебували на території стадіону виникла пропозиція прогулятися до ОСОБА_24 . В кого виникла ця пропозиція не пам`ятає. Близько 22 години вечора він разом із ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 перебували поблизу магазину «Сова», де ОСОБА_21 придбав ще горілки і морозиво. Спитрне ОСОБА_21 випив самостійно. Прогулюючись по ОСОБА_24 дійшли до кафе ОСОБА_25 , побачили невідомого раніше чоловіка в стані сильного алкогольного сп`яніння. Почали з ним розмову, щоб дізнатися де можна придбати ще горілки. Дійшли недалеко до магазину «Лакомка», де ОСОБА_21 , потерпілий та ОСОБА_19 зайшли на подвір`я. Через декілька хвилин він, ОСОБА_23 та ОСОБА_20 підійшли до ОСОБА_19 , ОСОБА_22 . Потерпілий лежав на землі. Не пам`ятає хто наніс удари, мобільний телефон з карману забрав ОСОБА_21 . Потерпілий залишився лежати на землі, а вони всі разом пішли в сторону будинку культури цементників, де їх пізніше зупинили працівники поліції.
В ході допиту обвинувачений ОСОБА_20 повідомив, що досить погано пам`ятає події того вечора, однак повідомив суду, що 21.11.2014 року ввечері перебував разом із своїми знайомими ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 та ОСОБА_22 . Дячка та інших хлопців знав раніше, оскільки проживають в одному селі, недалеко одне від одного, а з хлопцями навчався в одній школі. Повідомив, що того вечора вживав алкогольні напої разом із товаришами в с. Здовбиці, після чого пішов разом з усіма до м. Здолбунів. Зазначив, що потерпілого вперше побачив поблизу кафе «Струмок», за чим він разом з товаришами рухався по вулиці Грушевського вздовж парку, а далі по вул. Б.Хмельницького. Дячок і ОСОБА_19 дорогою розмовляли з потерпілим та хотіли щоб останній показав де можна придбати горілку. Бачив як дячок і ОСОБА_19 з потерпілим заходили на подвір`я будинку, після чого потерпілий впав на землю, не пам`ятає хто точно наносив удари, мобільний телефон забрав ОСОБА_21 .
Обвинувачений ОСОБА_19 надав наступні пояснення, що 21.11.2016 року після дзвінка ОСОБА_18 , разом із ОСОБА_23 прийшов на стадіон в с.Здовбиця, де знаходився ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Разом з ними вживав горілку. Пізніше виникла пропозиція прогулятися до м.Здолбунова. в магазині «Сова» ОСОБА_21 придбав ще горілки та морозиво. Горілку випив ОСОБА_21 ,а він разом із іншими їв морозиво. Далі вони прогулювалися по м.Здолбунові. Біля кафе «Струмочок» побачили всі разом потерпілого та почали його супроводжувати. Біля Будинку культури цементників він та ОСОБА_21 підійшли до потерпілого та запитали, де можна придбати горілку. Потерпілий сказав, що може завести їх в те місце, де вони можуть придбати. Після чого, вони рухалися по вул. Б.Хмельницького та поблизу магазину «Лакомка» зайшли на заднє подвіря будинку, в послідовності спочатку ОСОБА_21 , далі потерпілий ОСОБА_26 і останнім йшов він. Потерпілий постукав у вікно, однак їм ніхто не відповів. За тим вони виходили і потерпілий впав на спину. Підбігли інші хлопці, а саме ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 . Не пам`ятає хто точно наносив удари і куди саме. Потерпілий не кричав, не пробував піднятися. Мобільний телефон забрав ОСОБА_21 , після чого вони пішли всі разом в сторону будинку культури цементників. Коли вони покидали потерпілого, він залишався лежати на землі, надати допомогу не пробували.
Обвинувачений ОСОБА_21 повідомив суду що 21 листопада 2014 року, в день коли святкується релігійне свято св. Михайла, він зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_20 та ОСОБА_27 ,з якими розпивали спиртні напої, а саме горілку. Через певний період часу до них на території стадіону школи приєдналися ОСОБА_19 та ОСОБА_23 . Смочика та інших хлопців знав раніше, оскільки проживають в одному селі, недалеко одне від одного, крім того ОСОБА_27 йому доводиться троюрідним братом. Коли перебували на території стадіону виникла пропозиція прогулятися до ОСОБА_24 . В кого виникла ця пропозиція не пам`ятає. Близько 22 години вечора він разом із ОСОБА_27 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 перебували поблизу магазину «Сова», де він придбав ще горілки і морозиво. Спиртне він випив самостійно. Прогулюючись по ОСОБА_24 дійшли до кафе ОСОБА_25 , побачили невідомого раніше чоловіка в стані сильного алкогольного сп`яніння. Почали з ним розмову, щоб дізнатися де можна придбати ще горілки. Дійшли недалеко до магазину «Лакомка», де він, потерпілий та ОСОБА_19 зайшли на подвір`я. Коли виходили з подвіря то ОСОБА_19 наніс удар по нозі потерпілого після чого той впав. Через декілька хвилин ОСОБА_18 , ОСОБА_23 та ОСОБА_20 підійшли до нього та ОСОБА_19 . Потерпілий лежав на землі. Не пам`ятає хто наніс удари, мобільний телефон з карману забрав він. Потерпілий залишився лежати на землі, а вони всі разом пішли в сторону будинку культури цементників, де їх пізніше зупинили працівники поліції. Заперечив факт втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.
Потерпілий ОСОБА_15 повідомив в суді, що 21.11.2014 року в кафе «Струмок» святкував день народження свого друга. Був в стані сильного алкогольного сп`яніння. Вперше хлопців побачив біля будинку культури цементників, які підійшли попросити покурити, а потім пішли. Через декілька хвилин до нього підійшов ОСОБА_19 і ОСОБА_21 і попросили показати де можна придбати горілку. На що він погодився і втрьох почали рухатися до магазину «Лакомка». На задньому подвір`ї вказаного будинку він зайшов разом із ОСОБА_22 і ОСОБА_19 . При чому ОСОБА_19 знаходився по заду нього. Коли вони виходили з подвір`я так як ніхто їм не відчинив, відчув удар в ногу ззаді та впав. За цим до нього підбігли інші хлопці та почали наносити удари по голові. Пробував оборонятися, шляхом закриття голови, не кричав. Коли хлопці втекли він піднявся, пішов до товариша, який порадив звернутися до поліції. Через хвилин 30 після даної події він разом із працівниками поліції побачили обвинувачених біля будинку культури цементників, де їх і зупинили та вилучили мобільний телефон. Просив суд суворо не карати , надати хлопцям можливість стати на шлях виправлення.
Свідок ОСОБА_23 допитаний в ході судового засідання повідомив, що 21.11.2014 року гуляв разом із ОСОБА_27 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . Він разом із ОСОБА_19 , прийшов після дзвінка ОСОБА_28 , де пізніше всі разом випивали спиртні напої. Пізніше пішли прогулятися до м. Здолбунова,за пропозицією Дячка. В магазині ОСОБА_29 , що в м. Здолбунів, Дячок придбав горілку, пиво та морозиво. Горілку Дячок пив самостійно, а він разом з хлопцями пив пиво та їв морозиво. За тим вони були біля кафе Струмок, де і побачили потерпілого ОСОБА_26 . Там в них всіх виникло бажання забрати речі в потерпілого, між собою про це не говорили. Почали супроводжувати всі разом його по дорозі, що біля парку по вул. Грушевського. Біля Будинку культури ОСОБА_21 та ОСОБА_19 запитали в потерпілого де можна купити горілки. Він разом із ОСОБА_27 та ОСОБА_20 рухалися позаду. Бачив, як ОСОБА_19 , потерпілий та ОСОБА_21 заходили на територію подвір`я. ОСОБА_30 коли виходили, то потерпілий впав внаслідок удару ОСОБА_19 в ногу. Далі він разом із ОСОБА_27 та ОСОБА_20 підбігли до потерпілого, який лежав на землі і разом із ОСОБА_19 та ОСОБА_22 наносили тілесні ушкодження. Дячок забрав мобільний телефон і вони всі разом пішли в сторону будинку культури цементників.
Крім показів даних в судовому засіданні обвинуваченими, потерпілим по справі, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.304, ч.1ст.304, ч. 2 ст.186 КК України, та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підтверджується зібраними та дослідженими в суді доказами, які наявні в матеріалах кримінальної справи а саме:
Протокол огляду місця події від 22.11.2016 з фото таблицями в ході якого зафіксовано загальний вигляд вчинення кримінального правопорушення, а саме подвір`ї між будинком АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , та за участі неповнолітнього ОСОБА_23 , який зазначив місце де виявлено паспорт на імя потерпілого, який був викрадений 21.11.2016
Протокол огляду місця події від 22.11.2016 з фототаблицями яким зафіксовано загальний вигляд території площі поблизу будинку культури, що по АДРЕСА_7 де знаходилися ОСОБА_21 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та зафіксовано місце знаходження мобільного телефону викраденого у потерпілого ОСОБА_26
Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.11.2014 віддібраного від ОСОБА_19 , в якому повідомлено про вчинення спільно кримінально караного діяння разом із ОСОБА_27 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23
Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.11.2014 віддібраного від ОСОБА_20 , в якому повідомлено про вчинення спільно кримінально караного діяння разом із ОСОБА_27 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19
Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.11.2014 віддібраного від ОСОБА_18 , в якому повідомлено про вчинення спільно кримінально караного діяння разом із ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19
Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.11.2014 віддібраного від ОСОБА_23 , в якому повідомлено про вчинення спільно кримінально караного діяння разом із ОСОБА_27 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19
Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.11.2014 віддібраного від ОСОБА_22 , в якому повідомлено про вчинення спільно кримінально караного діяння разом із ОСОБА_27 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19
Висновок судово-медичної експертизи №361 від 25.11.2016 щодо наявності легких тілесних ушкоджень у потерпілого семенюка
Висноков судоводактилоскопічної експертизи №126 від 01.12.2014 про наявність відбитку мізинного пальця Дячка на мобільному телефоні що належить потерпілому ОСОБА_26 .
Висновок судово-психіатричної експертизи №9/15 від 27.01.2015 щодо стану психічного здоров`я ОСОБА_5 .
Висновок судово-товарознавчої експертизи №731 від 16.12.2014 щодо встановлення вартості мобільного телефону.
Протокол проведення слідчого експерименту від 26.11.2016 у ході якого потерпілим ОСОБА_26 надано послідовні покази та вказано механізм нанесення тілесних ушкоджень та заволодіння його майном.
Заяви про відмову від проведення слідчого експерименту відібраних від ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 .
Характеризуючі дані відносно обвинувачених ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у скоєних правопорушеннях доведена повністю.

Дії обвинувачених правильно кваліфіковано: ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

-Вина ОСОБА_4 доведена повністю, злочині дії кваліфіковано правильно за ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`ї потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;
-ч. 1 ст. 304 КК України - втягнення неповнолітніх у злочину діяльність;
-ч. 2 ст. 304 КК України - втягнення малолітнього у злочинну діяльність.
При обранні виду та визначенні міри покарання ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_9 суд враховує, що злочини, у яких вони обвинувачуються: по ч.2 ст. 186 КК України, не причинили тяжких наслідків, що дає суду підстави для призначення покарання з іспитовим терміном на підставі ст.75, 76,104 КК України.

При обранні виду та визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує , що він раніше судимий , Здолбунівським районним судом Рівненської області , тому суд застосовує ч.1 ст.70 КК України призначаючи остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та вважає за доцільне призначити покарання з іспитовим терміном на підставі ст.75, 76 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченних ОСОБА_5 ОСОБА_6 . ОСОБА_9 суд відносить, активне сприяння розкриттю злочину, щире їх каяття та вчинення злочину неповнолітніми.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих обставин у справі судом не встановлено.

Оцінивши зібрані по справі докази, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства.

Надані прокурором суду документи кримінальних проваджень №000874 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 75,76, ч.2 ст. 304, ч.1 ст.304, ч.2 ст.186 КК України, -
України, 369-371, 374- 376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого по ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання;

- за ч.2 ст.186 КК України 4 ( чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 ,104 КК України звільнити засудженого від відбування покарання, встановивши іспитовий термін 1 /один / рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України на засудженого покласти обовязки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого по ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання;

- за ч.2 ст.186 КК України 4 ( чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75,104 КК України звільнити засудженого від відбування покарання, встановивши іспитовий термін 1 /один / рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України на засудженого покласти обовязки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого по ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання;

- за ч.2 ст.186 КК України 4 ( чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75,104 КК України звільнити засудженого від відбування покарання, встановивши іспитовий термін 1 /один / рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України на засудженого покласти обовязки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого та призначити покарання

- за ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст.304 КК України - 3 (три) роки позбавленян волі;

- за ч. 2 ст. 304 КК України 3 (три) роки та 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання призначити йому остаточне покарання 4 (чотири) роки та 7

( сім) місяців позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання, встановивши іспитовий термін 3 роки .

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України на засудженого покласти обовязки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 витрати на проведення товарознавчої експертизи №731 -981/16 від 16.12.2014 року в сумі 245 (двісті сорок п`ять гривень) 70 коп.та витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи №126 від 01.12.2014 року в сумі 294 (двісті дев`яносто чотири гривні) 84 коп.
Речові докази у справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: