Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/17/17
провадження № 1-кп/368/21/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.02.2017 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000774 від 22.11.2016 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода Кагарлицького району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта середньо - спеціальна, одруженого, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- обвинувачення - прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4
- захисту - захисника ОСОБА_5
та обвинуваченого ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 31.10.2016 року приблизно о 12 годині (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) разом із свої знайомим ОСОБА_6 , який при собі мав велосипед марки «Україна», прийшли до домогосподарства, належного останньому і розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Після цього у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення велосипеда марки «Україна», належного ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що потерпілий знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 бачить та розуміє його протиправні дії та не буде чинити опору, ОСОБА_3 відкрито викрав, піднявши із землі, велосипед марки «Україна», який належав ОСОБА_6 , та поїхав у невідомому напрямку, розпорядившись вище вказаним майном на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 523, 80 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України визнав повністю та суду пояснив, що він товаришував із ОСОБА_7 . В той день він з ним бачився і він був п`яний. Коли вони з ОСОБА_8 прийшли до нього до дому на вул.. Лісова, він скористався його станом та відкрито забрав у нього велосипед та продав його за 50 грн. знайомому і за ті гроші доїхав до дому. Він кається. Свою вину визнає повністю та обіцяє, що таке більше не повториться. Просить призначити більш мякий вид покарання у виді штрафу.
Крім власного визнання своєї винуватості винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні доводиться перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просив справу по обвинуваченню ОСОБА_3 слухати у його відсутність. Претензій до обвинуваченого не має. Просить суворо не карати.
За згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхніх позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, підтверджується також матеріалами, зібраними під час досудового розслідування справи, які не були об`єктом дослідження і учасники процесу не вважають за доцільне їх досліджувати, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені ним злочину, передбаченого ч 1 ст. 186 КК України (в редакції 2001 року) та щиро покаявся, що підтвердив це і у судовому засіданні.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 , яке містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст.. 186 КК України (в редакції 2001 року), а саме: як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), обвинувачений винний у вчиненні даного злочину та підлягає покаранню.
Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.
Згідно паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 02 червня 2006 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Слобода Кагарлицького району Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.
Згідно характеристики № 1458/02-41 від 24.11.2016 року, виданою виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області на гр.. ОСОБА_3 при міськвиконкомі на даний час компрометуючих та інших матеріалів немає.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області був укладений шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 .
Згідно свідоцтва про народження на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у графі батько зазначено ОСОБА_3 .
Згідно вимоги про судимість № 8333/109/1009/02-16 від 06.12.2016 станом на 06.12.2016 року ОСОБА_3 рахується як такий, що раніше не судимий.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 412 обвинувачений ОСОБА_3 знаходиться на «Д» обліку в наркологічному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ з 2014 р. з діагнозом - хронічний алкоголізм ІІ ст.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 356 обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.
Так, санкція ч. 1 ст. 186 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , є злочином середньої тяжкості.
При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції відповідної частини статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, що він є особою раніше не судимою, посередньо характеризується за місцем проживання, покаявся у вчиненому, є інвалідом ІІІ групи, одружений та має на утриманні малолітню дочку, ОСОБА_10 , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження дитини, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а також думку потерпілого ОСОБА_6 . При цьому суд вважає можливим виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, і тому, враховуючи його матеріальний стан, суд приходить до висновку про доцільність обрати останньому покарання у виді штрафу, але не в мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
Однак, призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відтак, приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства. Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: (а.с. 22) велосипед марки «Україна», який передано на зберігання в кімнату речових доказів Кагарлицького ВП, - повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази по кримінальному провадженню: (а.с. 22) велосипед марки «Україна», який передано на зберігання в кімнату речових доказів Кагарлицького ВП, - повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1