УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/912/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.81 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар с/з ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 14 лютого 2017 року,
Цією ухвалою, на підставі ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця до арешту АДРЕСА_1 громадянина України, одруженого, засудженого 24.06.2004 року Апеляційним судом Житомирської області за ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п.6, 15 ч.2, 115 ч.2 п.1, 9, 13, ст.70 КК України на 15 років позбавлення волі.
Суд мотивував своє рішення тим, що дані про поведінку засудженого ОСОБА_7 свідчать про те, що позитивна зміна в поведінці останнього після відбуття ним 3/4 строку покарання носить не системний характер, він з 2013 року не заохочувався за сумлінне ставлення до праці, що є обов`язковою підставою для звільнення від відбування покарання умовно-достроково. Крім того, цивільний позов в сумі 1274,50 грн. повністю не відшкодував. А тому дійшов висновку, що його звільнення є передчасним.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить переглянути вказану ухвалу суду та матеріали особової справи і застосувати до нього положення ст.81 КК України.
Зазначає, що за період відбування покарання визнав тяжкість вчиненого ним злочину та всю заподіяну шкоду від своїх вчинків.
Заслухавши доповідача, доводи засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив ухвалу суду залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
З ухвали суду вбачається, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, діяв у відповідності до положень ст.81 КК України та ст.539 КПК України, відповідним чином мотивувавши свої висновки.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений 24.06.2004 року Апеляційним судом Житомирської області за ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п.6, 15 ч.2, 115 ч.2 п.1, 9, 13, ст.70 КК України на 15 років позбавлення волі. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.04.2016 року, ОСОБА_7 зараховано в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 04.02.2004. року по 02.08.2004 року згідно ст.72 ч.5 КК України.
Початок строку відбування покарання: 04.02.2004 року. Кінець строку відбування покарання: 06.08.2018. 3/4 строку покарання відбув 04.05.2015 року.
Згідно характеристики начальника Житомирської виправної колонії (№4) ОСОБА_8 від 13.02.2017р., за час відбування покарання в місцях позбавлення волі з 06.02.2004 року ОСОБА_7 під час тримання в Житомирській УВП (№8) порушень режиму тримання не допускав, заохочень та стягнень не мав.
В Житомирській ВК (№4) відбуває міру покарання з 08.08.2004 року, за час відбування покарання допустив 23 порушення режиму тримання, за що 10 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності начальником відділення, 11 разів начальником колонії, 3 рази був поміщений в ДІЗО, один раз в ПКТ, 2 рази проводились бесіди виховного характеру, 6 разів заохочувався. Після проведених бесід виховного характеру змінив свою поведінку на краще, порушень режиму не допускає. На даний час працевлаштований, до праці ставиться сумлінно, до поставлених завдань відповідально, проявляє розумну ініціативу, не конфліктний, приймає участь в програмі виховного впливу «Фізкультура і спорт», завдання виконує в повному обсязі. Цивільний позов в сумі 1274,50 грн. відшкодував в сумі 53,38 грн. (а.п.06-08).
Вищенаведене не дозволяє зробити висновок про виправлення ОСОБА_7 . Тому, Апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду.
Відповідно до положень ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновки суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання не довів своє виправлення, відповідають фактичним обставинам справи, які встановлено з урахуванням усіх об`єктивних і суб`єктивних факторів, що взяті до уваги при з`ясуванні особи засудженого, та ґрунтуються на сукупності ретельно досліджених, належним чином проаналізованих, оцінених та докладно наведених в ухвалі доказах.
Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_7 про перегляд особової справи для більш детальної та точнішої характеристики, то Апеляційний суд вважає вказані вимоги безпідставними, оскільки в матеріалах справи є досить детальна і точна характеристика, а тому відсутні підстави витребовувати вказані матеріали.
З урахуванням викладеного, Апеляційний суд підстав для скасування ухвали Богунського районного суду міста Житомира від 14 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 не вбачає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 14 лютого 2017 року щодо нього - без зміни.
Дана ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: