Справа № 199/4717/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Клопотання обґрунтовано тим, що до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 надійшло звернення ОСОБА_4 про те, що невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою, що належить йому на праві власності.
В подальшому ОСОБА_4 стало відомо, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 оформлена на третіх осіб, та більше йому не належить. Всі правовстановлюючі документи на нерухоме майно залишились у ОСОБА_8 та особи на ім`я ОСОБА_7 , разом з паспортом потерпілого, без його відому та згоди.
Відповідно інформації управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 11.07.2017 року, квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розпорядженням органу приватизації від 02.04.1996 № 4/505-96 передана у спільну часткову власність гр. ОСОБА_13 , гр. ОСОБА_10 , гр. ОСОБА_11 та гр. ОСОБА_4 на підставі їх заяви на приватизацію зазначеної квартири від 07.03.1996 АДРЕСА_2 . Правовстановлюючі документи на житло власниками були отримані 27 травня 1996 року.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 25.05.2017 року, приватний нотаріус ОСОБА_14 , на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого 24.04.2017 року Департаментом житлового господарства Дніпропетровської міської Ради, зареєструвала права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_15 , яка згідно показань потерпілого є донькою ОСОБА_16 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_3 проведена шахрайським шляхом, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене, мається достатньо підстав вважати, що реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_3 , на яку набула право власності ОСОБА_15 , проведена шахрайським шляхом, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання.
Вислухавши думку прокурора, вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на майно, вважаю клопотання прокурора необґрунтованим, тому таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
За ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Прокурором зазначено, що правовою підставою для арешту зазначеного майна є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст. 171 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно із ст. 98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вище викладене суд не вбачає підстав для накладення арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_15 , оскільки прокурором належним чином не доведено, що зазначене майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, а також прокурором не надано належних доказів які свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим або третіми особами зазначеним майном.
Керуючись ст.ст. 98, 110,170,172,369-372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
На ухвалу суду учасниками судового провадження може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя