Провадження № 1-кп/537/18/2017
Справа № 537/2499/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.03.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 03.04.2016 року за №0000499 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Омельник Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, має на утриманні 2 неповнолітні дитини, не працює, має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 11.02.2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
16.03.2016 року точного часу не встановлено ОСОБА_8 в домоволодінні АДРЕСА_3 , де він наймав будинок на підставі договору найму житла, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав з приміщення сараю велосипед «Україна», вартістю 1000 грн., та дві бочки з нержавіючої сталі об`ємом 1 куб. м. та 0,5 куб. м., вартістю відповідно 300 грн. та 200 грн., які належали ОСОБА_9 . Таким чином ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в загальному розмірі 1500,00 грн. З місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

З 01.03.2016 року по 05.04.2016 року точного часу не встановлено ОСОБА_8 в домоволодінні АДРЕСА_3 , де він наймав будинок на підставі договору найму житла, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав телевізор «Rubin» s/n 503VR, вартістю 800,00 грн. та пральну машинку «Samsung», вартістю1200 грн., які належали ОСОБА_9 . Таким чином ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в загальному розмірі 2000,00 грн. З місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів за обставин, наведених в обвинувальному акті.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при встановленні фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодився обвинувачений, обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Вина обвинуваченого підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає вину обвинуваченого доведеною.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_8 повторно таємно викрав чуже майно.

Тому дії ОСОБА_8 по даним епізодам злочинів необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, конкретні обставини справи, розмір шкоди, заподіяної злочином.

Суд враховує, що ОСОБА_8 визнав вину у вчиненні злочинів, в яких він обвинувачується, тяжких наслідків від злочину не настало, але шкода потерпілій не відшкодована в повному обсязі. Разом з тим, потерпіла не просила суд карати його суворо.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері.

ОСОБА_8 не одружений, має двох неповнолітніх дітей, проте не працює, не має джерела постійного доходу, хоча є особою працездатного віку та не подав суду докази про наявність у нього захворювань чи інвалідності.

Прокурор не подав суду негативних характеристик обвинуваченого, разом з тим повідомив, що до органів місцевого самоврядування не надходило скарг на ОСОБА_8 .

Обставинами, які в силу ст.66 КК України пом`якшують покарання, - є щире каяття.

Обставин, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, - не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_8 раніше судимий за злочини проти власності, але не відбувши в добровільному порядку, призначене судом покарання у виді громадських робіт, вчинив нові злочини, а крім того ухилився від суду, у зв`язку з чим оголошувався в розшук, суд вважає, що він повинен понести реальне покарання, та неможливо при призначенні покарання застосувати до нього ст.69, ст.75 КК України.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 близьке до мінімального покарання в межах санкції закону за вчинені ним злочини.

Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирався.

У справі "Руслан Яковенко проти України" в рішенні від 04.06.2015 року Європейський Суд з прав людини встановив порушення ст. 5 Конвенції в частині залишення без змін запобіжного заходу тримання під вартою до набрання вироку законної сили, що очевидно виходив за межі строку призначеного покарання у вигляді позбавлення волі. Встановив, що якби заявник вирішив оскаржити вирок, то набрання ним законної сили було б затримано на невизначений строк. І таким чином погодився із твердженням заявника, що ціною за реалізацію його права на оскарження була його свобода. Тому Європейський суд дійшов висновку, що було порушено ст.2 Протоколу №7 до Конвенції.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_8 до набрання вироку законної сили, оскільки в разі оскарження вироку такий запобіжний захід може вийти за межі строку призначеного покарання.

Суд вважає за необхідне з метою забезпечення виконання вироку обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід особисте зобов`язання.

Вирішити питання про речові докази відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання арешт строком на 4 місяці.

На підставі ст.71, 72 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.02.2016 року, і призначити ОСОБА_8 остаточне покарання 4 місяці 3 дні арешту.

Строк відбування покарання рахувати з дня прибуття ОСОБА_8 до арештного дому.

До вступу вироку в законну силу обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід особисте зобов`язання.

Покласти на засудженого ОСОБА_8 наступні обов`язки:

?прибувати до суду за першою вимогою;

?не відлучатись із населеного пункту, в якому він постійно проживає без дозволу суду;

?повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Речовий доказ телевізор «Rubin» s/n 503VR, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 , повернути власнику ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 .