Справа № 346/6599/16-к
Провадження № 11-сс/779/251/2016
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2016 року про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, обравши щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний або заставу у значно меншому розмірі.

Таку позицію мотивує тим, що на слідчого (прокурора), які звернулися з клопотанням про обрання відповідного запобіжного заходу, покладено обов`язок довести обґрунтованість підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, наявність реальних ризиків для кримінального провадження, неможливість досягнення мети їх запобігання у разі застосування більш м`якого виду запобіжного заходу. Зазначає, що на слідчого суддю покладено обов`язок відмовити у задоволенні такого клопотання у разі недотримання стороною обвинувачення всіх названих вимог. Наголошує, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Посилається на зміст ст. 183 КПК України. Вказує, що в ході розгляду клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою жодним чином не ставилось і не обговорювалось питання про можливість обрання щодо підозрюваного інших видів запобіжних заходів. Стверджує, що безальтернативність поставленої перед слідчим суддею клопотання ґрунтувалося лише на тому, що підозрюваний є громадянином іншої держави, а тому з необґрунтованих стороною обвинувачення підстав не заслуговує на інший вид запобіжного заходу. Викладає зміст пояснень даних в судовому засіданні підозрюваним ОСОБА_7 . Зазначає, що в даному випадку стороною обвинувачення не було доведено суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст. 199 КК України, а тому і не доведено такого в цілому. Вважає наведені стороною обвинувачення ризики надуманими і такими, що нічим не підкріплені. Вказує, що ораний розмір можливої грошової застави не відповідає критеріям розумності. Зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги вік підозрюваного, його сімейний стан, зокрема те що у нього ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина), його майновий стан та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України. Наголошує, що до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу на підтвердження пред`явлення обґрунтованої підозри. Стверджує, що ухвала слідчого судді постановлена без повного судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Що в ухвалі наявне істотне порушення вимог КПК України та норм європейського права у зв`язку з незаконним затриманням особи та необґрунтованим обранням найбільш суворого запобіжного заходу з непомірною заставою. Зазначає про необхідність врахування п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику ЄСПЛ. Стверджує, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на його особу, більш м`якого запобіжного заходу. Вважає обраний запобіжний захід невмотивовано жорстоким. Зазначає, що жодного майнового порушення прав не відбулося.

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2016 року задоволено клопотання, застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з часу затримання - 11 год. 30 хв. 17 грудня 2016 року до 11 год. 30 хв. 14 лютого 2017 року, встановлено розмір застави у розмірі двісті п`ятдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що враховуючи обставини, вагомість доказів та обґрунтованість підозри про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 199 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, також те, що він є громадянином іншої держави та в Україні постійного місця проживання немає, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків даного кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, та врахувавши ступінь тяжкості злочину, обставини кримінального правопорушення та майновий стан підозрюваного визначити заставу в розмірі двісті п`ятдесяти розмірів мінімальних зарплат, оскільки менший її розмір не здатний забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні злочину, покладених на неї обов`язків.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній;

- підозрюваний ОСОБА_7 просив обрати відносно нього інший більш м`який запобіжний захід;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав її безпідставною, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, у зв`язку із чим в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, з наступних підстав.

Органом досудового розслідування встановлено, що за нез`ясованих слідством обставин ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно придбали у невстановленої слідством особи підроблену іноземну валюту банкнотами номіналом 500 євро в кількості 7 штук, які в подальшому зберігали з метою збуту.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, 16 грудня 2016 року, приблизно о 16.50 год., ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою збуту підробленої іноземної валюти, перебуваючи у приміщенні обмінного пункту валют, що у АДРЕСА_2 , збули шляхом обміну на національну валюту України гривню, дві купюри номіналом 500 євро з ознаками підробки, ОСОБА_11 , яка стажується у вказаному пункті обміну валют на посаді касира.

Під час збуту ОСОБА_11 зазначених підроблених купюр банкнотами номіналом по 500 євро у кількості 2 штук, коли виникли сумніви у тому, що купюри справжні, ОСОБА_9 з метою приховання факту вчинення кримінального правопорушення, розірвав наявні в нього купюри банкнотами по 500 євро, а також ті, які були передані ОСОБА_11 , після чого частини купюр викинув у приміщенні пункту обміну валют.

В ході проведеного огляду місця події, який проводився в приміщенні за адресою АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено 34 частини банкнот.

Згідно висновку експерта тридцять чотири частини купюр до моменту роз`єднання становили єдине ціле сім купюр номіналом 500 євро серіями та номерами АА 9210937, АВ 7725668, АВ 7725667, АВ 7725350, АВ 7725695, АВ 7725670, АВ 7725377, виготовлені струминним, електрофотографічним, глибоким, плоским та високим друком, які за загальним виглядом, дизайном, розмірами та розташуванням реквізитів не відповідають купюрам номіналом 500 євро, які знаходяться в офіційному обігу.

18 грудня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України (а.п. 10-11).

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею дотримані вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 183 КПК України.

Як підтверджують матеріали клопотання слідчого та зміст оскарженої ухвали, слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, навівши це по тексту ухвали, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, при наявності яких застосування іншого запобіжного заходу, в тому числі і з врахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 , буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Підставою для такого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 є обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, відомості про вчинений злочин внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001874 17 грудня 2016 року.

Як вбачається із матеріалів, ОСОБА_7 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення навела переконливі доводи того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти спробі підозрюваного здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На думку колегії суддів, ті обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, а саме, що слідчий суддя не взяв до уваги вік підозрюваного, його сімейний стан, зокрема те що у нього ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина), його майновий стан та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, не узгоджується зі змістом ухвали слідчого судді, та жодним чином не виключають наявності встановлених ризиків.

Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування у даному випадку більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.

За таких обставин слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав обвинуваченого, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів, колегія суддів не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про розмір застави двісті п`ятдесят мінімальних заробітних плат, що є достатнім для мети забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків під умовою звернення внесених коштів в дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про незаконність та невмотивованість ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки вони повністю спростовані при апеляційному розгляді справи та матеріалами клопотання слідчого.

Інших підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 176-178, 182, 183, 194, 376, 404, 407, 419 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2016 року про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4