Провадження №1-кс/760/3243/17
Справа №760/3312/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 и. Києва ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.12.2016 року за №0015608,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 и. Києва ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 17.12.2014 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років розбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений із випробуванням на 2 роки, а також будучи повідомленим про підозру Солом`янським УП ГУ НП у м. Києві за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, матеріали кримінального провадження відносно якого направлено до Солом`янського районного суду м. Києва в порядку ст. 291 КПК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин при наступних обставинах.
ОСОБА_5 29.12.2016 року приблизно о 06.00 год. перебуваючи за місцем свого проживання, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, що належить ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою наживи та особистого матеріального збагачення, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що нікого з проживаючих у даній квартирі немає, шляхом вільного доступу, по раптово виниклому злочинному умислу, направленому на повторне таємн викрадення чужого майна, зайшов до приміщення кухні, звідки повторно таємно викрав мікрохвильову піч марки «Gorenje», серійний номер: 32330673, вартістю 999 гривень, що належить ОСОБА_7 , який винаймає кімнату у квартирі його бабусі ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим чужим майном зник, розпорядившись ним на свій власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 999 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 08.01.2017, приблизно о 23:00 год. перебуваючи за місцем свого проживання, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, що належить ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою наживи та особистого матеріального збагачення, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що нікого з проживаючих у даній квартирі немає, шляхом вільного доступу, по раптово виниклому злочинному умислу, направленому на повторне таємне викрадення чужого майна, зайшов до кімнати, в якій проживають ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , у квартирі його бабусі ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_1 , звідки повторно таємно викрав праску марки «Philips GC3500», вартістю 2900 гривень, мультиварку марки «Panasonic SR-TMH10», вартістю 1000 гривень, хлібопічку марки «Gorenje BM 1400 E», вартістю 3208 гривень, чоловічий наручний годинник марки «Royal London», вартістю 2200 гривень. Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення ним кримінального правопорушення з викраденим чужим майном зник, розпорядившись ним на свій власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 9308 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 14.01.2017, приблизно о 12:00 год. перебуваючи за місцем свого проживання, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, вирішив незаконно шляхом зловживання довірою заволодіти мобільним телефоном марки «Lenovo S860», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_5 з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення підійшов до ОСОБА_7 , під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка попрохав у нього мобільний телефон, на що останній передав ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки «Lenovo S860». Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою заволодівши чужим майном, яке належить ОСОБА_7 , а саме мобільним телефоном марки «Lenovo S860», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , вартістю 4703 гривень, у якому містились сім-карти операторів мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 гривень на рахунку якої містились грошові кошти в сумі 54 гривень та «лайфселл», вартістю 20 гривень, на рахунку якої грошей не було, залишив ОСОБА_7 та не повернувши останньому його мобільний телефон, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_7 , майнову шкоду на суму 4802 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненим повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
Всіма своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
31.12.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0015608, внесені відомості про кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання з обставин викладених у ньому.
Підозрюваний та захисник просили застосувати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.
Заслухавши слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Солом`янським управлінням поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0015608 від 31.12.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 29.12.2016 року приблизно о 06.00 год. перебуваючи за місцем свого проживання, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, що належить ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою наживи та особистого матеріального збагачення, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що нікого з проживаючих у даній квартирі немає, шляхом вільного доступу, по раптово виниклому злочинному умислу, направленому на повторне таємн викрадення чужого майна, зайшов до приміщення кухні, звідки повторно таємно викрав мікрохвильову піч марки «Gorenje», серійний номер: 32330673, вартістю 999 гривень, що належить ОСОБА_7 , який винаймає кімнату у квартирі його бабусі ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим чужим майном зник, розпорядившись ним на свій власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 999 гривень.
Крім того, ОСОБА_5 08.01.2017, приблизно о 23:00 год. перебуваючи за місцем свого проживання, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою наживи та особистого матеріального збагачення, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що нікого з проживаючих у даній квартирі немає, шляхом вільного доступу, по раптово виниклому злочинному умислу, направленому на повторне таємне викрадення чужого майна, зайшов до кімнати, в якій проживають ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , у квартирі його бабусі ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_1 , звідки повторно таємно викрав праску марки «Philips GC3500», вартістю 2900 гривень, мультиварку марки «Panasonic SR-TMH10», вартістю 1000 гривень, хлібопічку марки «Gorenje BM 1400 E», вартістю 3208 гривень, чоловічий наручний годинник марки «Royal London», вартістю 2200 гривень. Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення ним кримінального правопорушення з викраденим чужим майном зник, розпорядившись ним на свій власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 9308 гривень.
Також, ОСОБА_5 14.01.2017, приблизно о 12:00 год. перебуваючи за місцем свого проживання, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_5 з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення підійшов до ОСОБА_7 , під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка попрохав у нього мобільний телефон, на що останній передав ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки «Lenovo S860». Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою заволодівши чужим майном, яке належить ОСОБА_7 , а саме мобільним телефоном марки «Lenovo S860», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , вартістю 4703 гривень, у якому містились сім-карти операторів мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 гривень на рахунку якої містились грошові кошти в сумі 54 гривень та «лайфселл», вартістю 20 гривень, на рахунку якої грошей не було, залишив ОСОБА_7 та не повернувши останньому його мобільний телефон, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_7 , майнову шкоду на суму 4802 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненим повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
Всіма своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність у кримінальному провадженні обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, з пояснень слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення в справі «Харченко проти України») на тому, що п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення "законності". Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою. Зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення особи свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , слідчим не доведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.
За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати до запобіжний захід у виді домашнього арешту у період часу з 23.00 год. до 06.00 год. наступного дня, який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на 60 днів до 22.04.2017 року.
Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоденно, в період з 23:00 години до 06:00 години наступного дня залишати місце постійного проживання квартира АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.
Виконання ухвали доручити органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру №9 м. Києва.
Строк дії ухвали до 22.04.2017 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1