Справа № 727/5733/17
Провадження № 1-кс/727/1742/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2017 року м.Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3
слідчого - ОСОБА_4
розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 про арешт майна (матеріали кримінального провадження №0000097 від 15 березня 2017 року),

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000097 від 15 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Дане клопотання погоджене із заступником начальника відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 .

Вказує, що в лютому 2017 року ОСОБА_5 , з метою отримання консультації щодо можливості погодження паспорту на розміщення фасадної інформаційної вивіски ломбарду «Золота скриня» на приміщенні будинку за адресою АДРЕСА_1 , звернулася до начальника відділу охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради ОСОБА_6 . В ході розмови, ОСОБА_6 повідомила, що питання щодо виготовлення та погодження паспорту на розміщення фасадної інформаційної вивіски входить саме до її компетенції та роз`яснила порядок погодження вказаного документа безпосередньо на приміщення за вищевказаною адресою. Поряд з цим, ОСОБА_6 будучи попередженою про обмеження, пов`язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби, ознайомленою з вимогами антикорупційного законодавства України і загальними Правилами поведінки державного службовця, діючи умисно, в порушення вказаних правил і обмежень, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням свого службового становища, використовуючи свої повноваження та діючи в інтересах ОСОБА_5 , висловила останній пряму словесну вимогу про необхідність надання матеріальної винагороди, інакше вирішення питання виготовлення та, в подальшому, погодження зазначеного документу буде неможливим. З метою унеможливлення викриття своєї злочинної діяльності, ОСОБА_6 вказала ОСОБА_7 звернутись до приватного підприємця ОСОБА_8 , якого ОСОБА_6 залучила в якості посередника для отримання неправомірної вигоди та який повинен повідомити суму неправомірної вигоди, що ОСОБА_5 повинна надати для ОСОБА_6 і повідомила, що в подальшому будь-які розмови з ОСОБА_5 з приводу надання їй неправомірної вигоди, буде вести ОСОБА_8 . Пред`явивши вказану вимогу, ОСОБА_6 створила умови, за яких у ОСОБА_5 , склалося переконання про наявність реальної небезпеки її правам та законним інтересам, а саме в неможливості використання вже створених дорого вартісних рекламних конструкцій, що в подальшому призведе до втрати коштів для їх зміни або створення нових конструкцій, що змусило його погодитися з протиправною вимогою ОСОБА_6 .

В середині березня 2017 року, при зустрічі ОСОБА_5 з ОСОБА_8 останній повідомив, що ОСОБА_5 повинна надати йому неправомірну вигоду в сумі 500 доларів США за погодження ОСОБА_6 паспорту на розміщення фасадної інформаційної вивіски. В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 до своєї злочинної діяльності було залучено ще одну особу в якості посередника для одержання неправомірної вигоди, а саме ОСОБА_9 . Під час наступних зустрічей з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили їй про необхідність надати неправомірну вигоду у сумі 1200 доларів США за погодження ОСОБА_6 даного документу. 21.04.2017 ОСОБА_5 , на вимогу посередників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які діяли за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 та за її вказівками, передала ОСОБА_9 частину неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США для ОСОБА_6 , що в гривневому еквіваленті станом на 21.04.2017 становило 13378,35 гривень та повідомила, що наступну частину неправомірної вигоди в сумі 700 доларів США, зможе надати вже після погодження паспорту на розміщення фасадної інформаційної вивіски.

09.06.2017, приблизно о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 , при зустрічі із ОСОБА_5 та ОСОБА_9 в своєму робочому кабінеті начальника відділу охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради в м. Чернівці по вул. Руській, №1, діючи умисно, із корисних спонукань, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 повинна передати їй грошові кошти, в якості неправомірної вигоди і під час розмови завірила про вчинення нею особисто в інтересах ОСОБА_5 дій на користь останньої, однак для унеможливлення викриття своєї злочинної діяльності, повідомила що ОСОБА_5 повинна передати кошти посереднику ОСОБА_9 , якому ОСОБА_6 в свою чергу сказала, щоб останній залишив частину грошових коштів для неї, отриманих від ОСОБА_5 , в кабінеті голови науково-консультативної ради з питань охорони культурної спадщини м. Чернівці, що розташований навпроти її робочого кабінету. Після чого, ОСОБА_9 діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 і ОСОБА_6 та за її вказівками одержав від ОСОБА_5 наступну частину попередньо визначених ними грошових кошти в сумі 700 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 09.06.2017 становило 18304,44 гривень, та після цього залишив частину грошових коштів в сумі 300 доларів США для ОСОБА_6 на вказаному нею місці в кабінеті, що розташований навпроти її робочого кабінету і повідомив про це ОСОБА_6 , яка впевнилась в отриманні коштів ОСОБА_9 та залишенні їх на вказаному нею місці, чим довела свій злочинний умисел, спрямований на отримання шляхом вимагання неправомірної вигоди до кінця.

09.06.2017 року ОСОБА_9 та ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України після одержання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди. Крім того в ході проведення обшуку приміщення відділу охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради зокрема з особистої жіночої сумочки ОСОБА_6 вилучено наступні речі:
1. Грошові кошти в сумі 460 гривень та 100 доларів США;

2. Мобільний телефон марки «Apple 6», білого кольору з сім-карткою;

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.06.2017 року за підозрюваною ОСОБА_6 зареєстровано квартиру на праві приватної спільної часткової власності (зальна площа 57,30 кв.м, загальна вартість 89142 грн.), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .
Санкцією ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали.

Власник майна в судове засідання не доставлена, що у відповідності до ч.1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду даного клопотання.
Заслухавши доводи слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що воно обґрунтоване і підлягає задоволенню.

Встановлено, що 15 березня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З протоколу обшуку встановлено, що 09.06.2017 року під час обшуку приміщення відділу охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради за адресою м. Чернівці, вул. Руська, 1, зокрема з особистої жіночої сумочки ОСОБА_6 вилучено грошові кошти в сумі 460 гривень, 100 доларів США та мобільний телефон марки «Apple 6», білого кольору з сім-карткою.

10 червня 2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна встановлено, що підозрюваній ОСОБА_6 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири за адресою АДРЕСА_2 , та на праві приватної спільної сумісної власності 2/3 частки вказаної квартири.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину відповідальність за який передбачає можливу конфіскацію майна, то слід накласти арешт на вказане майно яке їй належить.

Частиною 4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Враховуючи положення ч.4 ст. 173 КПК України вважаю, що для забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна на нерухоме майно підозрюваної слід накласти арешт у вигляді заборони відчуження та розпорядження ним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке 09.06.2017 року було вилучене під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_3 , а саме на:

- Грошові кошти в сумі 460 гривень та 100 доларів США;

- Мобільний телефон марки «Apple 6» білого кольору з сім-карткою;

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді заборони відчужувати його та розпорядження ним, а саме на:
- 1/3 частки квартири (зальна площа 57,30 кв.м, загальна вартість 89142 грн.), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить підозрюваній на праві приватної спільної часткової власності.

- 2/3 частки квартири (зальна площа 57,30 кв.м, загальна вартість 89142 грн.), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на праві приватної спільної сумісної власності.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1