Справа № 301/1149/17

У Х В А Л А

"01" червня 2017 р. м. Іршава
в с т а н о в и л а :
Клопотання мотивовано тим, що 08 грудня 2016 року близько 08 години 05 хвилин ОСОБА_5 за попередньою змовою з двома невстановленими особами чоловічої статі, з метою відкритого заволодіння чужим майном, знаходячись біля автомагазину «Автосвіт» на території ринку по вулиці Гагаріна міста Іршава, Закарпатської області, діючи умисно, маскуючи обличчя хусткою, відкрито вирвав з рук приватного підприємця ОСОБА_6 сумку з грошима в сумі 100000 гривень, які ОСОБА_5 та його спільники обернули на свою користь та намагалися зникнути з місця вчинення злочину на автомобілі марки «БМВ» темно-синього кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 » Чеської Республіки, який був припаркований неподалік. Однак, через ожеледицю не змогли виїхати, і, як наслідок, ОСОБА_5 було затримано, а інші його спільники втекли у невідомому напрямку. Діями ОСОБА_5 та інших двох невстановлених осіб ОСОБА_6 спричинено шкоду в сумі 100 000 гривень.
Під час проведення огляду місця події автомобіль марки «БМВ», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », темно-синього кольору направлено на зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області.
В ході досудового розслідування встановлено, що зазначений автомобіль був використаний для вчинення кримінального правопорушення невстановленими особами, які після вчинення злочину відносно ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 намагалися втекти з місця події, тобто вищевказаний транспортний засіб був пристосований та використаний для вчинення злочинних дій.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що особа власника автомобіля марки «БМВ», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », темно-синього кольору, та осіб, які спільно з ОСОБА_5 вчинили злочин із застосуванням даного транспортного засобу на даний час не встановлена, вказані особи в подальшому можуть пред`явити вимогу щодо повернення їм автомобіля, а також у зв`язку з можливою необхідністю надалі проведення з невстановленими досудовим розслідуванням особами слідчих дій із використанням зазначеного автомобіля та забезпечення пред`явлення потерпілим цивільного позову, постала необхідність в накладенні арешту.
Відповідно до вимог абз. 2 ч.2 ст.170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, знищення, використання та відчуження вказаного майна, просив клопотання задовольнити.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав і просив його задовольнити.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що таке не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 132 ч.2 КПК України, застосування заходів кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, потреби досудового слідства виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про яке йдеться в клопотанні та може бути виконане завдання, для виконання якого подано клопотання.
Згідно ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
З матеріалів клопотання вбачається, що відомості до ЄРДР внесено за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
08 грудня 2016 року під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки «БМВ», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », темно-синього кольору, який передано на зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області, а також реєстраційні документи на автомобіль.
Слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «БМВ», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », темно-синього кольору.
Однак, всупереч вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні не зазначено власника та користувача майна, до клопотання не додано документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Не зазначено в клопотанні і обставин, визначених ч.2 ст. 170 КПК України, для забезпечення яких необхідно накласти арешт на майно: клопотання не містить вказівку про підстави і конкретну мету накладення арешту, а також відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.
На підтвердження обґрунтованості поданого клопотання слідчий подав тільки протокол огляду місця події від 08.12.2016 року (а.с.4-7) та протокол допиту ОСОБА_5 в якості підозрюваного від 15.02.2017 року (а.с.8-10).
Згідно ч.5 ст.171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З протоколу огляду місця події від 08.12.2016 року вбачається, що автомобіль марки «БМВ», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », темно-синього кольору було вилучено саме 08 грудня 2016 року.
Однак, з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна слідчий звернувся до слідчого судді тільки 31.05.2017 року, тобто по закінченні строку, передбаченого ч.5 ст.171 КПК України.
У той же час, кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.3 ст.186 КК України, в рамках якого відбулося тимчасове вилучення майна, яке було знаряддям злочином, вже направлено до Іршавського районного суду для розгляду по суті, тому дане клопотання про арешт майна повинно розглядатися саме в рамках вказаного кримінального провадження.
За таких обставин вважаю, що дане клопотання про накладення арешту є безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 170-173 КПК України,
у х в а л и л а :
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідча суддя : ОСОБА_1