Справа № 305/4076/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.05.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження № 11-кп/777/284/17 за апеляційними скаргами: обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_11 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.03.2017.
Зазначеним вироком від 17.03.2017 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кучава Мукачівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, несудимого, визнано винуватим та призначено покарання за ч.1 ст.171 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки; за ч.4 ст.296 КК України позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки; на підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь:
1)потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 100 000 грн кожному моральної шкоди;
2)ТОВ «Телестудія «Служба інформації» 21 136,51 грн матеріальної шкоди;
3)держави 491,04 грн витрат, пов`язаних із залученням експерта;
4)потерпілого ОСОБА_7 2 100 грн витрат на правову допомогу.
Вказаним вироком місцевого суду ОСОБА_9 визнано винуватим в кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.171, ч.4 ст.296 КК України за таких обставин.
03.06.2015, біля 16 год. 10 хв., в смт. Чинадієво Мукачівського району, на вул. Волошина, поряд із будинком № 91, в якому розміщено кафе «Дежавю», ОСОБА_9 , грубо порушуючи громадський порядок, з хуліганських спонукань, мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальноприйняті норми моралі, демонструючи зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки на очах у сторонніх осіб, затіяв з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , словесну сварку, висловлюючи «претензії необґрунтованого характеру та виражаючись нецензурною лайкою».
Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_9 , надалі використовуючи вказаний пістолет, здійснив ним другий постріл в бік потерпілого ОСОБА_6 , в результаті чого влучив у нього та спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді вогнепального кульового сліпого одиночного поранення м`яких тканин лівого передпліччя, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 407/15 від 15.06.2015 відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше 21 день.
Не зупиняючись і на цьому, ОСОБА_9 , продовжуючи здійснення хуліганських дій та усвідомлюючи їх протиправність на очах у сторонніх осіб, здійснив третій відстріл з вказаного пістолета в сторону потерпілого ОСОБА_7 , в результаті чого влучив у нього та спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді кульового поранення в ділянці правого плечового суглобу та грудної клітки, яке згідно висновку судово-медичної експертизи є легким тілесним ушкодженням з короткочасним розладом здоров`я, що потягло за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше 21 дня.
Крім того, ОСОБА_9 05.06.2015, біля 13 год. 30 хв., в АДРЕСА_2 , в якому розміщено кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », діючи умисно, виражаючись нецензурно, висловлюючи усні погрози, маючи на меті порушити встановлений порядок законної професійної діяльності штатного журналіста ефірного телевізійного каналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОСОБА_13 , який здійснював на той час як учасник інформаційних відносин, редакційне замовлення головного офісу телеканалу «НТН», по збору інформації для поширення її в майбутньому в ЗМІ, про подію яка мала місце 03.06.2015, щодо здійснення громадянином ОСОБА_9 хуліганських дій із застосуванням травматичного пістолета відносно мешканців села ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , почав створювати журналісту ОСОБА_13 умисні механічні перепони щодо одержання ним інформації закривання рукою об`єктиву відеокамери «Панасонік AG-AC130EN», серійний номер J1TDA0061.
Внаслідок протизаконних дій ОСОБА_9 відносно ОСОБА_13 , останнього було позбавлено можливості скористатися своїм професійним правом журналіста щодо одержання інформації та проведення відеорепортажу за допомогою даної відеокамери про вказану подію.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить оскаржуваний вирок змінити: 1) виправдати його за ч.1 ст.171 КК України; 2) в задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ТОВ «Телестудія «Служба Інформації» відмовити.
Апеляційна скарга обвинуваченого мотивована тим, що викладені в оскарженому вироку висновки місцевого суду стосовно обвинувачення ОСОБА_9 за ч.1 ст.171 КК України та цивільного позову ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ТОВ «Телестудія «Служба Інформації» є невідповідними фактичним обставинам кримінального провадження.
З наданих ним показань в суді першої інстанції слідує, що коли ОСОБА_9 побачив незнайомих йому людей, які знаходилися «на території власності, до якої він має пряме відношення», на його прохання надати йому документи, які б засвідчували право проводити відеозйомку та документи осіб, які сказали, що вони журналісти, йому було відмовлено, а на його вимогу «не знімати його, людина, у якої знаходилася відеокамера, навмисно почала її наводити на нього». Дані обставини підтверджені відеоматеріалами.
Цивільний позов ТОВ «Телестудія «Служба Інформації» задоволено безпідставно, оскільки ОСОБА_9 не вчиняв передбачений ч.1 ст.171 КК України злочин умисне перешкоджання законній професійній діяльності журналістів.
Стосовно пошкодженої відеокамери: коли ОСОБА_9 прикривав рукою своє обличчя від зйомки він дійсно задів відеокамеру, від якої відлетіла пластмасова деталь, зазначена у оскарженому вироку, як «бленда». Однак, відеокамера була у робочому стані, що підтверджує «потерпілий ОСОБА_14 ». Крім того апелянт зазначає, що «пластмасова кришка виросла у ціні як піввідеокамери 21 136,51 грн при вартості усієї камери 50 000 грн».
Визначений місцевим судом розмір моральної шкоди потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 по 100 000 грн кожному є безпідставним, оскільки подані суду позовні заяви не відповідають критеріям, передбаченим у ст.ст. 28,49,50 КПК України. Суду не надано доказів щодо докладання додаткових зусиль для захисту своїх прав.
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.4 ст.296 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточну міру покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити ( ОСОБА_9 ) від відбування основного покарання, якщо обвинувачений протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину. В решті вирок суду залишити без змін.
Вказує, що суд призначив покарання у межах санкції ч.4 ст.296 КК України, але не в повній мірі врахував конкретні обставини провадження, зокрема наслідки кримінального правопорушення; той факт, що завдану шкоду обвинувачений не відшкодував, а самі дії останнього супроводжувались ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та фізичним насильством, зокрема, із використанням «травмуючих властивостей пістолета», зарядженого гумовими кулями несмертельної дії. Така поведінка обвинуваченого свідчила про його бажання показати свою ніби вищість (винятковість), та неповагу до потерпілих осіб, людської гідності, байдуже ставлення до законів і правил поведінки.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_9 , а вказану вище апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, прокурора на підтримання своєї та заперечення проти апеляційної скарги обвинуваченого, представника потерпілого, який заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи сторін, колегія апеляційного суду визнає, що апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.
Місцевий суд правильно визнав винуватим та кваліфікував вказані вище дії ОСОБА_9 також за ч.1 ст.171 КК України перешкоджання законній професійній діяльності журналістів.
Вина ОСОБА_9 у вчиненні даного злочину підтверджується, зокрема, показаннями: свідка ОСОБА_17 05.06.2015 він, як працівник телеканала «НТН» - телевізійний оператор разом з кореспондентом телеканалу ОСОБА_13 отримали редакційне завдання відзняти сюжет з місця, де перед цим відбулася стрілянина в смт. Чинадієві (Мукачівського району), під`їхали до кафе, назву якого не пригадує), де почали робити відео зйомку. У той час під`їхали жінка та чоловік обвинувачений, який кричав, щоб не знімали та вдарив рукою по камері, внаслідок чого відлетіла передня частина (бленда) і камера перестала працювати; потерпілого ОСОБА_13 власного кореспондента телеканалу «НТН», який надав в цілому аналогічні попередньо вказаному свідку показання, додавши також, що перед обвинуваченим знаходилась відеокамера на штативі, а він тримав мікрофон з логотипом (надписом) «НТН», обвинувачений поводив себе неадекватно і агресивно.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що він критично ставиться і не бере до уваги показання свідка захисту ОСОБА_18 , оскільки вона є зацікавленою особою, дружиною обвинуваченого ОСОБА_9 і її показання спростовуються показаннями потерпілих, свідків, які суд вважає більш достовірними, послідовними і такими, що узгоджуються з іншими доказами у справі.
Цивільні позови обґрунтовано задоволені в наведений вище спосіб судом першої інстанції, врахованоположення ст.ст. 11,16,23,1167,1168 ч.2 ЦК України, характер кримінального правопорушення, глибину душевних страждань потерпілих, вимоги розумності і справедливості.
Покарання ОСОБА_9 призначено у відповідності з вимогами ст.65 КК України, з урахуванням його особи несудимий, одружений, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, надану апеляційному суду характеристику обвинуваченого (т.1, а.п. 242-246). Крім того, в апеляційному суді обвинувачений пояснив, що свою вину у вчиненні вказаного вище злочину саме 22.01.2015 визнає повністю та щиро розкаюється у вчиненому, в подальшому не допустить подібних або інших протиправних дій.
Отже, апеляційний суд погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, а тому вирок щодо ОСОБА_9 підлягає залишенню без змін як законний і обґрунтований, а апеляційна скарга прокурора також без задоволення.
Апеляційні скарги: прокурора та обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.03.2017 стосовно ОСОБА_9 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді: