Справа № 304/794/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.06.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 (головуючої )
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше неодноразово судимого, останні рази:
вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2013 року за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України на підставі ст. 70 ч. ч. 1, 4 цього Кодексу до 3 (трьох) років і 5 (пять) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Перечинського районного суду від 31 липня 2012 року і остаточно призначено 3 (три) роки і 6 (шість) місяців позбавлення волі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2015 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на строк 2 місяці 13 днів більш м`яким покаранням у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт, але не більше як чотири години на день;
- вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2016 року за ст. 185 ч. ч. 2, 3, ст. 389 ч. 2 КК України на підставі ст. ст. 70 ч. 1, 71 цього Кодексу до 4 (чотирьох) років 10 (десяти) днів позбавлення волі;
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2016 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
Постановлено зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речовий доказ бензомоторну пилу, яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 постановлено повернути останньому.
Постановлено стягнути з обвинуваченого витрати за проведення судових експертиз в сумі 791, 64 грн. на користь Закарпатської НДКЦ УМВС України.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він будучи раніше засудженим за вчинення корисливого правопорушення, судимість за яке не знята та не погашена, знову в період з 11 листопада 2015 року по 9 січня 2016 року вчинив три епізоди таємного викрадення чужого майна поєднаного з проникненням, вчинених за наступних обставин:
у період з 00.00 год. по 02.00 год. 11 листопада 2015 року умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, проник до цеху № 4 ТОВ «Перечинський Стеатит», що знаходиться за адресою: м. Перечин, пл. 50 років Жовтня, №4/52 Закарпатської області та належить ОСОБА_9 , звідки викрав мідну обмотку з електродвигунів та зварювального апарату, загальна вага якої складає 34 кг, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3060 грн. з розрахунку, що вартість 1 кг міді згідно довідки «ПП Ужгород метал» станом на 11 листопада 2015 року складає 90 грн.
На початку листопада 2015 року у невстановлений органом досудового розслідування точний час умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом взлому навісного замка проник до підсобного приміщення, яке розташоване у АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_8 , звідки викрав бензомоторну пилу марки «Байкал», вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи №11/363 від 31 травня 2016 року складає 1568 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
У період з 06 по 09 січня 2016 року у невстановлений органом досудового розслідування точний час умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом взлому вхідних дверей проник до стоматологічного кабінету Перечинської центральної районної лікарні по вул. Червоноармійська, 8 у м. Перечині, в якому працює лікар-стоматолог ОСОБА_10 , звідки викрав фотополімеризатор безпровідний діодний марки «Latus», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №11/361 від 10 червня 2016 року складає 1584 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує на допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, на невідповідність висновків суду викладеним у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, невірну оцінку доказів, просить скасувати вирок щодо нього. Обґрунтовуючи свою позицію зазначає, що не вчиняв інкримінованих йому злочинів, що напередодні його вже було засуджено за ряд крадіжок, у зв`язку з чим працівники поліції запропонували йому визнати ще два епізоди крадіжок, яких він не вчиняв, пообіцявши призначити меншу міру покарання, окрім того працівники поліції обіцяли забезпечити відсутність претензій з боку потерпілих. Вказує, що всі документи, протоколи допиту він підписував не читаючи, зміст таких викладався на розсуд слідчого. Щодо епізоду про викрадення бензопили просить врахувати, що з цього приводу не було допитано потерпілого, на допиті, якого він та його захисник наполягали, не встановлено та не допитано жодного свідка, який би підтвердив його причетність до вчинення цього правопорушення. Протокол про результати проведення негласних слідчо-розшукових дій НСРД, який суд поклав в основу доведеності його вини вважає незаконним та недопустимим доказом. Пояснює, що особа на ім`я ОСОБА_11 , з яким він вів розмову насправді працівник поліції, який підбурював його на визнання винуватості у злочинах яких він не вчиняв, окрім того йому інкримінують викрадення бензопили «Байкал», а згідно того ж таки протоколу він вів розмову про зовсім іншу бензопилу «Дружбу». Окрім того, аудіозапис для прослуховування у судовому засіданні не надавався. З приводу крадіжки фотополімеризатора пояснює, що він такий не викрадав, про обставини крадіжки йому стало відомо під час візиту до стоматолога від персоналу клініки, що в наступному було використано працівниками поліції для інсценування його причетності до цієї крадіжки. Будь-яких доказів про його причетність до цієї крадіжки у матеріалах провадження немає. Щодо крадіжки на ТОВ`Стеатит»» вказує, що з показів потерпілої ОСОБА_9 не вбачається про його причетність до цього злочину, окрім того такі в наступному було змінено. При цьому, 11.11.2015 він був присутнім під час проведення слідчої дії по іншій крадіжці на ТОВ «Стеатит», що може підтвердити свідок ОСОБА_12 , який працює там сторожем та якому працівники поліції представляли його для впізнання, що фізично виключає його причетність до інкримінованої крадіжки, оскільки в цей момент він був у зовсім іншому місці. Підсумовуючи наведене апелянт просить врахувати, що суд не дав належно оцінки доказам у справі та не врахував, що такі не доводять його вини в інкримінованих злочинах, разом з тим суд не дав оцінки його власним показам в яких він повністю заперечив свою причетність до крадіжок та навів з цього приводу відповідні мотиви. Вважає, що ні вирок суду, ні журнал судового засідання не відображають того, як все було насправді, а навпаки навмисно зроблені з обвинувальним ухилом.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 про підтримання апеляційної скарги, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які питання апеляційної скарги залишили на розсуд суду, перевіривши та дослідивши докази у справі, заслухавши пояснення потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження та обґрунтованим, якщо воно ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Для цього у вироку повинні бути проаналізовані і оцінені всі розглянуті в судовому засіданні докази, які, як підтверджують обвинувачення, так і спростовують його.
Проте, ці вимоги закону під час розгляду даного кримінального провадження судом не в повній мірі виконані.
Дослідженням матеріалів кримінального провадження, апеляційним судом встановлено, що під час ухвалення вироку, судом першої інстанції допущено невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які вплинули на вирішення питання про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. З вироку видно, що суд посилаючись на докази винуватості ОСОБА_6 не розкрив їх зміст на підтвердження встановлених судом обставин по кожному з епізодів крадіжок.
Апеляційний суд бере до уваги апеляційні доводи обвинуваченого про те, що належними та допустимими доказами його вина у вчиненні крадіжок з ТОВ «Стеатит» та з медичного кабінету лікаря ОСОБА_10 не доведена.
В апеляційному суді потерпіла ОСОБА_9 підтвердила суду факт крадіжки, однак хто це зробив їй невідомо, і у суді першої інстанції не висловлювалась про те, що це вчинив ОСОБА_6 . Суд у вироку відобразив її показання невірно, вона підтвердила суду, що ОСОБА_13 раніше вчиняв крадіжку на ТОВ «Стеатит», за що вже був засуджений. Ствердила, що під час крадіжки товариству була заподіяна шкода у більшому розмірі, ніж зазначена органом слідства в обвинувальному акті.
Обвинувачений ОСОБА_6 , як видно з вироку суду, так і в апеляційному суді, епізод крадіжки із ТОВ «Стеатит « заперечив.
Разом з тим, які саме докази причетності та доведеності вини його у цій крадіжці під час судового розгляду було встановлено та доведено, у вироку не зазначено. Таких доказів не встановлено і у суді апеляційної інстанції.
Таким чином, вина ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки зі ТОВ «Стеатит», подія якої відбулася у період з 00.00 год. по 02.00 год. 11 листопада 2015 рок у цеху № 4 ТОВ «Стеатит», що знаходиться за адресою: м. Перечин, пл. 50 років Жовтня, №4/52 Закарпатської області - не доведена. Тому з вироку дана обставина підлягає виключенню.
Також у вироку не містяться докази про доведеність вини ОСОБА_6 за епізодом крадіжки майна у гр. ОСОБА_10 у період з 06 по 09 січня 2016 року у невстановлений органом досудового розслідування точний час із стоматологічного кабінету Перечинської центральної районної лікарні по вул. Червоноармійська, 8 у м. Перечині, звідки було викрадено фотополімеризатор безпровідний діодний марки «Latus», вартістю 1584 грн. належний останній.
Зазначену крадіжку обвинувачений ОСОБА_6 також заперечив. Які саме докази в спростування невизнання вини у вчиненому, суд першої інстанції поклав у свій висновок про доведеність факту крадіжки саме обвинуваченим ОСОБА_6 , у вироку не міститься.
В апеляційній інстанції таких доказів також не здобуто. Тому зазначений епізод крадіжки також підлягає виключенню з обвинувального вироку ОСОБА_6 .
Щодо крадіжки бензопили у потерпілого ОСОБА_8 , то апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_6 у цьому обґрунтовано доведена.
В апеляційній інстанції потерпілий ОСОБА_8 підтвердив, що в приміщенні гаражу, розташованому за поверховим будинком по АДРЕСА_2 , він зберігав бензопилу «Байкал» китайського виробництва. Оскільки частина її поламалася, то він докупив деталі від іншої пили, які підходили до неї, тобто від «Дружби». Про крадіжку в усній формі повідомив дільничого інспектора, а потім підписав заяву, яка була зареєстрована у міліції. Коли розшукали викрадену бензопилу, йому її поряд з іншими представили для впізнання, він відразу її впізнав, оскільки ті деталі, які замінив, обмотав клейкою стрічкою. Претензій до ОСОБА_6 не має, так як бензопила йому повернута.
Окрім того, слідчим експериментом за участі ОСОБА_6 від 16.05.2016, він сам підтвердив факт крадіжки вказаної бензопили ( а.с. 138-140 т.1).
З наведених підстав апеляційний суд вважає апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 про недоведеність його вини у вчиненні крадіжки бензопили, необгрунтованою.
Інші доводи апелянта про так зване вмовляння працівників правоохоронних органів про взяття на себе епізодів вчинення кримінальних правопорушень, які він фактично не вчиняв, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки при відкритті матеріалів досудового розслідування та вручення йому обвинувального акту, ОСОБА_6 будь-яких застережень не висловлював, з офіційними заяви до прокурора про неправомірність дій слідчого, не звертався, а під час підготовчого судового засідання та на початкових стадіях судового розгляду вину у вчиненому визнавав.
Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що суд безпідставно взяв до уваги як доказ його вини протокол про результати негласних слідчих дій, проведеного в місцях ізоляції. Суд, зіславшись у вироку, як на докази вини ОСОБА_6 на протокол про результати проведення НСРД, не вказав, яку саме інформацію з приводу вчинених правопорушень повідомив ОСОБА_6 , яка підтверджує його винуватість. Апеляційний суд вважає, що зі змісту розмови зафіксованої у вказаному протоколі, не можна зробити висновок про достовірну причетність ОСОБА_6 до інкримінованих йому злочинів ( а.с.124-127).
Відповідно до ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд всі сумніви і припущення за епізодами крадіжок у потерпілої ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 тлумачить на користь особи.
Відповідно до ст. 417 КПК України, якщо під час апеляційного розгляду будуть встановлені обставини, передбачені статтею 284 КПК України, апеляційний суд скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває провадження.
Оскільки кваліфікація діяння за ч.3 ст. 185 КК України охоплювалась трьома епізодами крадіжок, тому вирок щодо ОСОБА_6 підлягає зміні на підставі ст. 409 КПК України та виключеннням з обвинувального вироку двох епізодів крадіжок.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішення, фактичним обставинам кримінального провадження.
За змістом ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо:
1) висновки суду не підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду;
2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки;
3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші;
4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
У зв`язку із зменшенням обсягу обвинувачення, апеляційний суд вважає за можливе пом`якшити ОСОБА_6 покарання призначене за ч.3 ст. 185 КК України.
Оскільки суд у вироку не вказав, з якого часу зарахував строк попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України, апеляційний суд вважає за необхідне таке зазначити, а також рішення про призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України за цим вироком та вироком Перечинського районного суду від 26.05.2016.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, апеляційний суд , -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Виключити з вироку висновок про визнання винуватим та засудження ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України за епізодами крадіжок майна у потерпілої ОСОБА_10 та ТОВ "Стеатит" в особі ОСОБА_9 - на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з їх недоведеністю.

Пом`якшити призначене ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України покарання - до 3 ( трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного за вироком Перечинського районного суду від 27.05.2016 та за даним вироком, остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 ( чотири) роки 10 ( десять) днів.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 13.01.2016 по 20.06.2017 року включно.

В решті вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізовнаого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців, а засудженим, який перебуває під вартою - в цей же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

П О С Т А Н О В И В :

Судд