Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 468/50/17-к
Провадження № 1-кп/487/187/17
ВИРОК
Іменем України

19.05.2017 р. Заводський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

за участю

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000687 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; який народився в смт. Тернівка Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України; із середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, розлученого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, без постійного місця проживання,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч.2 ст.15, п.9 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
25 жовтня 2016, близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та маючи умисел на розбій, а саме на напад з метою заволодіння чужим майном, з корисних мотивів, перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, шляхом нанесення численної кількості ударів кухонним ножем в тулуб, ноги та голову ОСОБА_9 , здійснив напад на ОСОБА_9 та незаконно заволодів його грошовими коштами у сумі 1450 грн., завдавши при цьому останньому матеріальний збиток на вказану суму та спричинивши йому згідно висновку експерта № 07 від 16.01.2017 тілесні ушкодження у вигляді 11 рубців: в лобній області зліва; підключичної області справа; на тильній поверхні верхньої третини правого передпліччя; в міжпальцьовому проміжку між 3 та 4 пальцями тильної поверхні лівої кисті; на задній поверхні середньої третини правого стегна; на задньо-внутрішній поверхні верхньої третини правого стегна; на передньо-внутрішній поверхні верхньої третини правої гомілки; на передньо- зовнішній поверхні лівої гомілки три вертикально орієнтованих рубці; в області лівої сідниці, які стали наслідком заживлення якихось різаних чи колото- різаних ран, про що свідчать рівні краї і гострі кінці рубців на шкірі, чим створив реальну небезпеку для життя та здоров`я потерпілого. Після вказаних дій ОСОБА_8 з місця події зник, розпорядившись грошима ОСОБА_9 на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, а саме в нападі з метою заволодінням чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину за ч.1 ст. 187 КК України визнав повністю. Пояснив, що 25.10.2016 в обідній час знаходився разом з потерпілим ОСОБА_9 у його будинку в с. Костянтинівка Баштанського району Миколаївської області, у якого побачив гроші та вирішив ними заволодіти. Для цього він схопив кухонний ніж та почав наносити удари ножем потерпілому в різні частини, після чого вирішив, що потерпілий помер та покинув місце скоєння злочину Щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що 25.10.2016 вони разом з ОСОБА_8 вживали спиртні напої, після чого він заснув. Прокинувся від того, що обвинувачений наносив йому удари ножем, він підтягнув коліна до грудей, закрив ногами грудь та живіт та намагався зупинити удари ножем руками, в результаті чого йому були спричинені численні тілесні ушкодження кінцівок рук та ніг. Він крикнув обвинуваченому, що він бажає від нього, на що той зупинився та відповів, що хоче грошей. Він дістав з задньої кишені штанів гроші та віддав ОСОБА_8 . Потім він сів на ліжко та отримав ще два удари ножем від обвинуваченого в голову. Після цього ОСОБА_8 кинув йому рушник та вийшов.

Також винність обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується наступними доказами.

Згідно даних протоколу огляду місця події від 25.10.2016 та фототаблиць до нього вбачається, що при огляді будинку АДРЕСА_1 , де проживає потерпілий ОСОБА_9 , були виявлені та вилучені ніж, який знаходився на підлозі, два ножі зі столу, фрагмент тканини зі спинки дивана, фрагмент тканини зі смугастого покривала, фрагмент ковдри та наволочки зі слідами бурого кольору, два недопалки.

Згідно даних протоколу огляду місця події від 25.10.2016 та фототаблиць до нього вбачається, що при огляді ділянки вулиці перед будинком АДРЕСА_1 , де проживає потерпілий ОСОБА_9 , був виявлені плями бурого кольору на дерев`яній лавці та вилучений фрагмент деревини з лавки з плямою бурого кольору.

Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26.10.2016 та фототаблиць до нього вбачається, що у присутності понятих потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_8 як особу, яка скоїла відносно нього розбійний напад.

Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26.10.2016 та фототаблиць до нього вбачається, що у присутності понятих свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_8 як особу на ім`я ОСОБА_11 , яка мешкала у його будинку разом зі ОСОБА_9 .

Згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту від 26.10.2016 та аудиозапису до нього, який був досліджений в судовому засіданні, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 у присутності понятих та свого захисника показав та розповів про те, яким чином він скоїв кримінальне правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_9 .

Згідно даних висновку судово-медичного експерта за №07 від 12.01.2017 - 16.01.2017 вбачається, що у ОСОБА_9 мали місце пошкодження у вигляді 11 рубців: : на тильній поверхні верхньої третини правого передпліччя; на задньо-внутрішній поверхні верхньої третини правого стегна; в лобній області зліва; підключичної області справа; в міжпальцьовому проміжку між 3 та 4 пальцями тильної поверхні лівої кисті; на задній поверхні середньої третини правого стегна; на передньо-внутрішній поверхні верхньої третини правої гомілки; на передньо-зовнішній поверхні лівої гомілки три вертикально орієнтованих рубці; в області лівої сідниці, які стали наслідком заживления якихось різаних чи колото-різаних ран, про що свідчать рівні краї і гострі кінці рубців на шкірі, та які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно висновку експерта №731 від 09.11.2016 на підставі даних судово-медичного дослідження зразка крові було встановлено, що кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.

Згідно висновку експерта № 233/ц від 09.11.2016 - 21.11.2016 вбачається, що на підставі даних судово-медичного дослідження речових доказів було встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. На ножі, представленому для дослідження (об.1-3), знайдена кров людини. При серологічному дослідженні крові людини на ножі (об.1-3) виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО. Виявлені сліди крові можуть походити від особи (осіб) в групову характеристику якої (яких) входить виявлений антиген, у тому числі від потерпілого ОСОБА_9 .

Згідно висновку експерта №747 від 05. -13.12.2016 на светрі, наданому на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А і Н, а в об. №3 сумісно з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи /осіб/ групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_9 .

Згідно висновку експерта №741 від 05.-12.12.2016 на фрагментах деревини, наданих на експертизу, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлені антигани А і Н і ізогемаглютинін анти-В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_9 . Дані серологічного дослідження не виключають можливості змішення крові і походження її від осіб з групами А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н і О з ізогемаглютиніном анти-А, анти-В.

Згідно висновку експерта №732 від 28.11. - 09.12.2016 вбачається, що на підставі даних судово-медичного дослідження речових доказів було встановлено, що кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО. На фрагменті махрової бавовняної тканини (об.№1), фрагменті бавовняної тканини (об.№2), сорочці в перетинаючиїся смуги, куртці, піджаку та штанах, наданих на експертизу, знайдена кров людини при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А і Н, а в об. №1; 2; 5, 6 ( сорочка), 12 ( куртка), 17, 18, 19, 20, 21, 22 ( піджак), 24, 25 (штани) - сумісно з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи /осіб/ групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_9 . В разі змішування крові її походження не виключається від осіб з групами: А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н і О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в тому числі від ОСОБА_9 . На фрагменті щільної бавовняної тканини (об№3), та на сорочці світло-зеленого кольору з сіруватим відтінком (об.№9,11), знайдена кров людини, при серологічному дослідження якої виявлені антигени А, В, Н. Походженя крові не виключається від особи /осібАз групами: А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н , В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н, О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, АВ з супутнім антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_9 . В об.№8, 10 (сорочка) виявлені антигени А і Н, а в об. №10 сумісно з ізогемаглютиніном анти-В. Походження крові не виключається від особи /осіб/ групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н в тому числі від ОСОБА_9 . В разі змішування крові, її походження не виключається від осіб з групами: А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н і О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в тому числі від ОСОБА_9 .

Згідно висновку експерта №2083 від 06.12.2016 року вбачається, що при огляді місця події були знайдені сліди папілярних узорів пальців рук з розмірами 15 х 18 мм, 16 х 18 мм та 11 х 15 мм, які були відкопійовані на відрізок прозорої клейкої стрічки з розмірами 38 х 109 мм, які, як стверджує висновок експертизи, були залишені вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_8 .

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині доведена повністю, і дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 25 жовтня 2016 близько 13 години 30 хвилин, він, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та маючи умисел на розбій, а саме на напад з метою заволодіння чужим майном, з корисних мотивів, перебуваючи у будинку №. АДРЕСА_1 , почав вимагати у ОСОБА_9 гроші та, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, шляхом нанесення кухонним ножем 1 удару в область ніг та 1 удару в область грудей ОСОБА_9 незаконно заволодів його грошовими коштами у сумі 1450 грн. Після заволодіння коштами ОСОБА_9 у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті останньому з метою приховати розбій. Так, ОСОБА_12 , усвідомлюючи та свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді смерті, умисно продовжив наносити удари ножем потерпілому в життєво важливий орган, а саме в область тулубу, голови та ніг, з метою позбавити життя ОСОБА_9 , щоб останній не повідомив про злочин до поліції і його злочинні дії не були викритті, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді 9 рубців: в лобній області зліва; підключичної області справа; в міжпальцьовому проміжку між 3 та 4 пальцями тильної поверхні лівої кисті; на задній поверхні середньої третини правого стегна; на передньо-внутрішній поверхні верхньої третини правої гомілки; на передньо-зовнішній поверхні лівої гомілки три вертикально орієнтованих рубці; в області лівої сідниці, які стали наслідком заживления якихось різаних чи колото-різаних ран, про що свідчать рівні краї і гострі кінці рубців на шкірі, які згідно висновку експерта № 07 від 16.01.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Таким чином, ОСОБА_8 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто, спрямовані на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 з метою приховати інший злочин. Після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, при цьому не зміг довести свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки останньому було вчасно надано кваліфіковану медичну допомогу. Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.9 ч.2 ст.115 КК України, а саме - в закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з метою приховати інший злочин.

Але колегія суддів вважає не достатніми докази для доведення винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст. 15, п.9 ч.2 ст. 115 КК України, з наступних підстав.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину за ч.2 ст. 15, п.9 ч.2 ст. 115 КК України. Пояснив, що він бажав вбити потерпілого для того, що той не повідомив в поліцію. При цьому пояснив, що перед скоєнням злочину він вжив близько двох літрів горілки, а тому погано пам`ятає всі обставини скоєння злочину.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 15 КК України замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Органами досудового розслідування вказується на те, що ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, при цьому не зміг довести свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки останньому було вчасно надано кваліфіковану медичну допомогу.

Але, як вбачається з обставин скоєння вказаного злочину та наявних доказів, досліджених судом, ОСОБА_8 мав можливість виконати всі дії, направлені на позбавлення життя потерпілого, але не зробив цього по власній волі, оскільки він досяг мети по заволодінню грошима потерпілого. Та обставина, що ОСОБА_8 не зміг довести свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки останньому було вчасно надано кваліфіковану медичну допомогу, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні та спростовується дослідженими доказами, в тому числі і висновком експерта і показами потерпілого.

Крім того, виходячи з висновку судово-медичної експертизи про характер, локалізацію та тяжкість тілесних ушкоджень, завданих обвинуваченим потерпілому, які свідчать про направлення умислу не на позбавлення життя потерпілого, а на полегшення заволодіння його майном. Більша кількість ударів потерпілому була нанесена в кінцівки, а тілесні ушкодження, нанесені в живіт, грудну клітину, голову, є поверхневими, такими, що нанесені з незначною силою, та такими, що не змогли причинити смерть потерпілому.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_8 про повне визнання ним вини в частині замаху на вбивство потерпілого, оскільки його покази спростовуються показами потерпілого, які об`єктивно підтверджуються даними судово-медичної експертизи та слідчого експерименту за участю самого обвинуваченого.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 охоплювалися єдиним умислом саме на заволодіння грошима потерпілого ОСОБА_9 , а не на позбавлення життя потерпілого.

Відповідно до Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, вимог ст. ст. 7, 17 КПК України про загальні засади кримінального провадження, положень про презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно ч.3 ст.373 КПК України та п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя №9 від 01.11.1996 року, визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 за ч.2 ст. 15, п.9 ч.2 ст. 115 КК України не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим його потрібно виправдати на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, які пом`якшують покарання, а саме, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

А також суд враховує дані про особу обвинуваченого: вину визнав повністю, характеризується посередньо, страждає на тяжке захворювання - туберкульоз.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливим призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Долю речових доказів, які знаходяться у кримінальному провадженні, потрібно вирішити з урахуванням вимог ст. 100 КПК України, а саме:

речові докази - п`ять недопалків сигарет, фрагмент деревини з лавки із плямами бурого кольору, змиви крові з підлоги кімнати, фрагмент смугастої тканини з плямами бурого кольору, фрагмент наволочки з плямами бурого кольору, фрагмент тканини зі слідами бурого кольору, фрагмент ковдри зі слідами бурого кольору, зразки крові потерпілого ОСОБА_9 , два аркуші поперу та дактилоскопічну карту, три кухонні ножі, сім-карту оператора лайф, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Баштанського ВП ГУ НП в Миколаївській області, потрібно знищіти;

а речові докази светр з плямами бурого кольору, джинсові штани, одяг потерпілого ОСОБА_9 , які зберігаються у камері зберігання речових доказів Баштанського ВП ГУ НП в Миколаївській області, потрібно передати потерпілому ОСОБА_9 .

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України , суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

ОСОБА_8 виправдати за ч.2 ст. 15, п.9 ч.2 ст. 115 КК України.

Міру запобіжного заходу - тримання під вартою - залишити без змін.
Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з 26 жовтня 2016 року.
Згідно ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 26.10. 2016 року.
Речові докази - светр з плямами бурого кольору, джинсові штани, одяг потерпілого ОСОБА_9 , які зберігаються у камері зберігання речових доказів Баштанського ВП ГУ НП в Миколаївській області- передати потерпілому ОСОБА_9 .
Речові докази - п`ять недопалків сигарет, фрагмент деревини з лавки із плямами бурого кольору, змиви крові з підлоги кімнати, фрагмент смугастої тканини з плямами бурого кольору, фрагмент наволочки з плямами бурого кольору, фрагмент тканини зі слідами бурого кольору, фрагмент ковдри зі слідами бурого кольору, зразки крові потерпілого ОСОБА_9 , два аркуші поперу та дактилоскопічну карту, три кухонні ножі, сім-карту оператора лайф, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Баштанського ВП ГУ НП в Миколаївській області- знищити.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3