Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-сс/781/247/17 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2017 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 травня 2017 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Руставі, Республіка Грузія, громадянина Грузії, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце проживання: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ст. 348 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 51 день, а саме з 11.00 години 31.05.2017 року до 11.00 години 20.07.2017 року без визначення розміру застави.
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 травня 2017 року, задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, погоджене з заступником начальнику відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 51 день, а саме з 11.00 години 31.05.2017 року до 11.00 години 20.07.2017 року без визначення розміру застави.
Органами досудового слідства, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ст. 348 КК України, і зокрема, у тому, що в кінці квітня 2017 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які відбували покарання у Державній установі «Кропивницька установа виконання покарань (14)» південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації міністерства юстиції України, на ґрунті особистих неприязних відносин виник умисел на посягання на життя виконуючого обов`язки заступника начальника установи ОСОБА_12 у зв`язку із виконанням останнім своїх службових обов`язків.

Попередньо зорганізувавшись між собою, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 розподілили між собою ролі, які полягали зі сторони ОСОБА_11 - організацію вчинення злочину, а ОСОБА_8 - інструктування виконавця щодо вчинення дій, направлених на посягання на життя ОСОБА_12 .

Керуючись злочинним наміром, ОСОБА_11 , відбуваючи покарання в установі закритого типу, та не маючи можливості особисто вчинити злочин, за допомогою мобільного терміналу, запропонував своєму знайомому ОСОБА_13 вчинити посягання на життя виконуючого обов`язки заступника начальника установи ОСОБА_12 , за що останньому пропонувалась грошова винагорода у сумі 3000 гривень, на що останній дав згоду, тим самим втягнувши ОСОБА_13 у злочинну змову.

З метою організації вчинення посягання на ОСОБА_12 , ОСОБА_11 втягнув у злочинну діяльністю свою дружину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка повинна була надати ОСОБА_13 гранату Ф-1, яку попередньо придбала у невідомої особи в м. Олександрія Кіровоградської області. Згідно розробленого плану ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , ОСОБА_13 повинен використати гранату Ф-1, яку надала йому ОСОБА_14 , як знаряддя посягання на життя ОСОБА_12 .

Згідно розробленого плану, ОСОБА_8 маючи на меті вчинити посягання на життя працівника правоохоронного органу, а саме ОСОБА_12 , проінструктував ОСОБА_13 щодо вчинення замінування автомобіля ВАЗ 2121, білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », яким користувався ОСОБА_12 . Проведеним іструктажем ОСОБА_8 наказав ОСОБА_13 здійснити прив`язування нитки з однієї сторони до кільця гранати, а з іншої сторони - до педалі через руль автомобіля, а саму гранату закласти під сидіння водія.

18.05.2017 року ОСОБА_14 передала 2 гранати ОСОБА_13 , який в свою чергу добровільно видав їх працівникам поліції.

У подальшому, з урахуванням намірів ОСОБА_11 та ОСОБА_8 на вчинення вбивства ОСОБА_12 , з метою їх підтвердження, отримання доказів його злочинної діяльності, в період з 05 год. 00 хв. 19.05.2017 року до 05 год. 15 хв. 19.05.2017 року слідчим та працівниками оперативного підрозділу проведено імітування обстановки вчинення злочину щодо ОСОБА_12 шляхом імітування обстановки вибуху автомобілю ВАЗ 2121, білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », яким користувався ОСОБА_12 та його поранення, з використанням імітаційних засобів, які створили у оточуючих уяву про вчинення реального злочину.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що 30.05.2017 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ст. 348 КК України.

Причетність ОСОБА_8 до оголошеної підозри, підтверджується протоколом огляду предметів, протоколом допиту свідка, протоколом допиту підозрюваного, протоколом пред`явлення для впізнання (а.к. 6,7-11,12-16, 17-19).

Наявні матеріали свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3, ст. 27, ст. 348 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст. 27, ст. 348 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 є особливо тяжким, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Вказав, що слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені п.п.1, 3 та 5 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилитися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду; можливість підозрюваним впливати на свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися та потерпілого; можливість підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, а тому більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам.

В апеляції захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просила скасувати ухвалу слідчого судді, мотивуючи тим, що під час досудового розслідування 30 травня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні організації посягання на життя працівника правоохоронного органу, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ст. 348 КК України. В свою чергу сторона захисту під час розгляду вищезазначеного клопотання наголошувала на тому, що слідчим не доведено обґрунтованість підозри. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

Так із долучених слідчим документів до клопотання, а саме протокол допиту свідка від 19 травня 2017 року, за змістом якого слідує, що свідок ОСОБА_13 особисто не знає підозрюваного ОСОБА_8 .

За змістом протоколу допиту свідка слідує, що свідок ОСОБА_13 зазначає «... до мене на мобільний телефон (мій номер телефону НОМЕР_2 ) подзвонив ОСОБА_15 із номеру НОМЕР_3 , та почав інструктувати як я був повинен закласти гранату в автомобіль ОСОБА_12 . Не змігши нормально пояснити що потрібно робити, ОСОБА_11 передав слухавку невідомій особі на прізвисько « ОСОБА_16 », який мені пояснив, що я був повинен прив`язати нитку з однієї сторони до кільця, а з іншої сторони - до педалі через руль, а саму гранату закласти під сидіння водія»

Тобто, свідок ОСОБА_13 не може стверджувати, що він розмовляв саме з ОСОБА_8 . Також, згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками підозрюваному ОСОБА_11 було надано для впізнання чотири фотознімки, осіб які зображені на них фактично не видно, лише фото ОСОБА_8 виділено у світлому фоні з чітким зображенням. Тобто, слідство вже дало вказівку ОСОБА_11 , яку особу потрібно було впізнати.

Вказала, що оскільки слідчим суддею за власної ініціативи не було вжито заходів для допиту свідків, тому відповідно висновки про обґрунтованість підозри є передчасною. Матеріали клопотання не містять доказів обґрунтування пред`явленої підозри та оголошених ризиків.

Вважає, що слідчий суддя під час розгляду даного клопотання не надав належної оцінки доказам поданими слідчим, зокрема наявним протоколам слідчих дій, в яких взагалі не доведена причетність підозрюваного до вчиненого кримінального правопорушення.

Також вказала, що вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 25.04.2017 року визнано ОСОБА_8 винним в вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, і призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На сьогоднішній момент ОСОБА_8 відбуває покарання в Кропивницькому УВП (№14), таким чином, обрання ОСОБА_8 вищевказаного запобіжного заходу, який і так тримається під вартою, є значним порушенням з боку суду та застосування до ОСОБА_8 додаткового покарання, що свідчить про те, що слідчим під час звернення до слідчого судді не дотримано ряду норм кримінального процесуального кодексу України, а тому як наслідок вбачаються всі підстави для повної відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 5 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, що відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.27, ст.348 КК України у вчиненні якого підозрюється останній є особливо тяжким, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 15 років або довічне ув`язнення, та обґрунтовано дійшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і зокрема можливість підозрюваним ухилитися від кримінальної відповідальності, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду, може впливати на свідків, які у судовому засіданні ще не допитувалися та померлого, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, тому неможливо забезпечити належне виконання ним обов`язків іншим запобіжним заходом крім тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що наявні матеріали свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27, ст. 348 КК України. Причетність ОСОБА_8 до оголошеної підозри, підтверджується протоколом огляду предметів, протоколом допиту свідка, протоколом допиту підозрюваного, протоколом пред`явлення для впізнання (а.к. 6,7-11,12-16, 17-19), а тому доводи захисту щодо відсутності доказів обґрунтування пред`явленої підозри та оголошених ризиків є безпідставними.

Крім того, слід зазначити, що наявність чи відсутність вини ОСОБА_8 , а також правильність кваліфікації його дій вирішуватиметься судом під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими та безпідставними.

Отже враховуючи вищевикладене колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 травня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, погоджене з заступником начальнику відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 51 день, а саме з 11.00 години 31.05.2017 року до 11.00 години 20.07.2017 року без визначення розміру застави залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4