УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 30 листопада 2016 р. про закриття кримінального провадження № 0001889 від 20 липня 2016 р.,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 30 листопада 2016 р. про закриття кримінального провадження № 0001889 від 20 липня 2016 р.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 15.12.2016 ним отримано постанову від 30.11.2016, якою було закрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 367 КК України щодо неналежного виконання службових обов`язків колишнім слідчим прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя. З даною постановою заявник не згоден, вважає що досудове слідство проведено не повно, не виконано ряд слідчих дій, просить суд скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, зобов`язати прокуратуру Запорізької області відновити-продовжити досудове слідство по кримінальному провадженню № 0001889.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечувала, вважає постанову про закриття кримінального провадження законною.

Вивчивши доводи скарги, заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0001889 від 20 липня 2016 р , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 20.07.2016 Генеральною прокуратурою України до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 15.06.2016 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України щодо неналежного виконання службових обов`язків слідчим прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя під час проведення досудового слідства у кримінальній справі № 030704. 26.07.2016 проведення досудового розслідування доручено Прокуратурі Запорізької області.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні слідчим приєднано до матеріалів кримінального провадження постанову слідчого прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_6 про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_7 1963 р.н. від 20.03.2007; окреме доручення від 20.03.2007, яким слідчий ОСОБА_6 доручає начальнику Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України в Черкаській області та підпорядкованим йому працівникам накласти арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_7 , вихідний номер 030704; відповідь начальника Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України в Черкаській області з якою встановлено, що доручення слідчого ОСОБА_6 від 20.03.2007 на адресу райвідділу не надходило; відповідно до постанови від 29.01.2007 ОСОБА_3 визнано цивільним позивачем по справі за обвинуваченням ОСОБА_7 ; книгу обліку кореспонденції відправленої поштою прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя від 20.03.2017; постанову про закінчення виконавчого провадженню від 21.12.2012.
В ході розслідування були допитані в якості потерпілого ОСОБА_3 , свідок ОСОБА_6 .
Також до матеріалів провадження долучені копії матеріалів кримінальної справи № 030704-пр відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , матеріали дослідчої перевірки № 06/3-1/15-09.

На підставі досліджених доказів слідчий дійшов висновку про те, що доводи ОСОБА_3 щодо неналежного виконання своїх службових обов`язків слідчим прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_6 під час проведення досудового слідства у кримінальній справі № 030704-пр не підтвердились.

Однак слідчий суддя вважає, що вказана постанова винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.
Завданням кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинний не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За вимогами ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий в межах своєї компетенції зобов`язаний розпочати судове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення, або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення.
Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Одним із завдань кримінального процесу є усунення наслідків злочину. Отже, заявлення потерпілим цивільного позову є одним із способів захисту своїх прав.
У зв`язку із тим, що арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_7 не було накладено, вирок суду на теперішній час не виконаний, що свідчить про порушення прав потерпілого ОСОБА_3 .

Досудове розслідування у кримінальній справі № 030704 здійснював слідчий прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_6

ОСОБА_3 визнано цивільним позивачем постановою від 29.01.2007, проте арешт на майно слідчим ОСОБА_6 накладено лише 20.03.2007. Слідчим ОСОБА_8 не було встановлено, яке саме майно є у власності ОСОБА_7 , де саме воно перебуває.
Слідчим прокуратури Запорізької області не встановлено, з яких підстав лист, в якому була постанова про накладення арешту та окреме доручення від 20.03.2007 не надійшли на адресу Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України в Черкаській області. Також не встановлено, як і ким саме даний лист відправлявся, або чи взагалі лист був відправлений.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 вчинялась значна кількість дій для встановлення істини та відновлення своїх порушених прав в частині відшкодування йому цивільного позову. У власності ОСОБА_7 перебувало рухоме майно, проте на час набрання вироком законної сили за ОСОБА_7 не зареєстровано нерухомого та рухомого майна, що призвело до закриття виконавчого провадження. Цей факт свідчить про те, що ОСОБА_7 з метою ухилення від виконання вироку, навмисно відчужив майно, що йому належить.
Також дослідивши вирок, яким засуджено ОСОБА_7 , суд в якості пом`якшуючої обставини визнав готовність обвинуваченого відшкодовувати шкоду потерпілим. Проте на теперішній час цивільні позови потерпілих не відшкодовані.
Слідчий суддя критично ставиться до показань свідка ОСОБА_6 , про те, що у зв`язку із відсутністю технічної можливості для забезпечення збереження майна, яке було речовим доказам у даному кримінальному провадженні, ним було вирішено, - передати майно, що належить обвинуваченому ОСОБА_7 комусь з його родичів. ОСОБА_6 виключив той факт, що майно яке визнано речовим доказом можна передати особі на відповідальне зберігання під розписку відповідно до ст. 79 КПК України (в редакції 1960 року).
Відповідно до ст. 125 КПК України (в редакції 1960 року) слідчий зобов`язаний вжити заходів для забезпечення заявленого в кримінальній справі цивільного позову, а також можливого в майбутньому цивільного позову, склавши про це постанову.
Слідчий в постанові про закриття кримінального провадження посилається на те, що законодавством не визначено терміну, протягом якого слідчий повинен накласти арешт на майно. Із даним висновком слідчий суддя погодитись не може, оскільки однією із головних засад кримінального законодавства є захист порушених прав осіб.
Слідчий в постанові про закриття кримінального провадження зробив висновок, що в діях колишнього слідчого ОСОБА_6 немає ознак будь-якого кримінального правопорушення, проте через не накладення арешту на майно ОСОБА_7 , ОСОБА_7 відчужив його перебуваючи під слідством, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_3 не відшкодовано понесених збитків.
Слідчий суддя не може погодитись із посиланням слідчого в постанові про закриття кримінального провадження на висновки дослідчої перевірки № 03/3-1/15-09 за заявою ОСОБА_9 , оскільки відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР, а отже досудове розслідування повинно бути проведено повно та об`єктивно.
Відповідно до ст. 29 КПК України (в редакції 1960 року) при наявності достатніх даних про те, що злочином завдана матеріальна шкода, або понесені витрати закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, орган дізнання, слідчий, прокурор і суд зобов`язані вжити заходів щодо забезпечення цивільного позову.
Слідчим не допитано свідків ОСОБА_9 , яка також була потерпілою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , яка відправляли почту 20.03.2007 з прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя.
Згідно принципу публічності, закріпленого в статті 25 КПК України, слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі учасників процесу.
Враховуючи викладені обставини слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова слідчого підлягає скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження до прокуратури Запорізької області для визначення підслідності кримінального провадження та продовження проведення досудового розслідування.

Керуючись ст. 284, 303 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 30 листопада 2016 р. про закриття кримінального провадження № 0001889 від 20 липня 2016 р. задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 30 листопада 2016 р. про закриття кримінального провадження № 0001889 від 20 липня 2016 р. та направити матеріали кримінального провадження для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу слідчого судді може бути подано під час підготовчого провадження в суді.
Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 27 січня 2017 р.
Повний текст ухвали виготовлений 1 лютого 2017 р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1