Єдиний унікальний номер справи 185/850/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Павлограда подання начальника Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області стосовно засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого прохідником на шахті «Західно - Донбаська» ШУ «Тернівське», неодруженого, судимого: 1)19.05.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.15 ч.2 ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., 2)08.02.2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

про скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбування покарання призначеного вироком суду, -
В С Т А Н О В И В :
12.12.2016 року до суду надійшло подання начальника Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області про скасування призначеного судом іспитового строку та направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 , який був засуджений 08.02.2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

За вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.02.2016 року на засудженого ОСОБА_5 у зв`язку із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України на період іспитового строку були покладені обов`язки: сповіщати органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

В поданні ставиться питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання у зв`язку з систематичним неявками на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ без поважних причин та притягненням до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

В обґрунтування подання зазначено, що вирок місцевого суду був отриманий КВІ 21.03.2016 року, 31.03.2016 року засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, засудженому були роз`ясненні обов`язки покладені на нього судом відповідно до п.2,3,4 ст. 76 КК України та попереджено про відповідальність за ухилення від відбування покарання з випробуванням та невиконання покладених обов`язків. Постановою про встановлення днів явок на реєстрацію засудженому ОСОБА_5 були встановлений день явки до інспекції - перший четвер кожного місяця. 05.05.2016 року засуджений ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ, про причини неявки не повідомив. 12.05.2016 року засуджений ОСОБА_5 з`явився за викликом до Павлоградського МРВ КВІ та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не з`явився на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ оскільки запізнився. Засудженому ОСОБА_5 була винесена нова постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої засуджений ОСОБА_5 зобов`язаний з`являтися на реєстрацію 1-й та 3-й четвер кожного місяця. З постановою засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений під розпис. 07.07.2016 року та 21.07.2016 року засуджений ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ. 04.08.2016 року обвинувачений ОСОБА_5 прибув на реєстрацію до інспекції та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не з`явився на реєстрацію 07.07.2016 року оскільки запізнився, а 21.07.2016 року у зв`язку з тим, що його залишили на роботі в другу зміну, підтверджуючих документів не надав. 15.09.2016 року та 06.10.2016 року ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ. 20.10.2016 року ОСОБА_5 прибув на реєстрацію до КВІ, повідомив що не з`явився на реєстрацію 15.09.2016 та 06.10.2016 року без поважних причин. 31.03.2016 року засуджений ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 60 гривень. 17.11.2016 року та 01.12.2016 року обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ, про причини неявки не повідомив. 02.12.2016 року на адресу проживання засудженого ОСОБА_5 був доставлений виклик на 05.12.2016 року, в зазначений у виклику та наступні дні обвинувачений ОСОБА_5 до Павлоградського МРВ КВІ не з`явився про причини неявки не повідомив. Інспектором КВІ був здійснений вихід на адресу проживання засудженого, на момент візиту ОСОБА_5 знаходився вдома, надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не з`явився на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ 17.11.2016 року та 01.12.2016 року без поважних причин. За вказані порушення порядку та умов відбування іспитового строку засудженому ОСОБА_5 були винесені письмові попередження, а також нова постанова про встановлення днів явок на реєстрацію, з постановою засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений під підпис.

За час перебування на обліку Павлоградського МРВ КВІ засуджений ОСОБА_5 був один раз притягнутий до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення та допустив 7 (сім) неявок на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ без поважних причин.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що засуджений ОСОБА_5 допустив правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП, при виконанні покладених на нього судом обов`язків, допустив сім неявок на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ, проте у відповідності до витягу з ЄРДР протягом іспитового строку вчинив інше кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 186 ч.2 КК України, а тому заявлене подання про скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбуття призначеного покарання в наступний час не підлягає задоволенню, оскільки питання відбуття вироку від 08.02.2016 року може бути вирішено при ухвалені нового вироку стосовно засудженого ОСОБА_5 за вказаним кримінальним провадженням.

В судовому засіданні представник органу пробації покладається на розсуд суду при розгляді подання.

Заслухавши представника органу пробації, прокурора, яка не наполягала на задоволенні подання, дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2016 року ОСОБА_5 засуджений за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки з покладенням на нього обов`язків: сповіщати органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції /аркуш особової справи 3-4/.

Вказаний вирок набрав законної сили 10.03.2016 року та підлягає виконанню /аркуш особової справи 2/.

31.03.2016 року засуджений ОСОБА_5 був письмово попереджений про наслідки невиконання покладених обов`язків суду під час іспитового строку або систематичного порушення громадського порядку /аркуш особової справи 15/.

Постановою про встановлення днів явок на реєстрацію від 31.03.2016 року засудженому ОСОБА_5 був призначений перший четвер кожного місяця для явки до КВІ, з яким засуджений ознайомлений під розпис /аркуш особової справи 17/.

Відповідно до листка реєстрації з 07.04.2016 року по 01.12.2016 рік засуджений ОСОБА_5 не з`являвся для реєстрації до Павлоградського МРВ КВІ 05.05.2016 року, 07.07.2016 року, 21.07.2016 року, 15.09.2016 року, 06.10.2016 року, 17.11.2016 року та 01.12.2016 року /аркуш особової справи 19/.

В матеріалах особової справи на засудженого є копія постанови судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.03.2016 року про притягнення засудженого ОСОБА_5 за дрібне хуліганство до адміністративної відповідальності та накладення на останнього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 60 гривень /аркуш особової справи 33/.

Згідно письмових попереджень від 20.10.2016 року та 08.12.2016 року, у зв`язку з неявкою на відмітки до КВІ та за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України засудженого ОСОБА_5 попереджено у випадку подальшого порушення покладених на нього обов`язків та систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 78 КК України /аркуш особової справи 37,43,44/. Засуджений ОСОБА_5 ознайомлений під розпис з вказаними попередженнями.

З Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було надано копію витягу (№0003044) з ЄРДР про внесення даних про вчинення ОСОБА_5 спільно з іншою особою злочину, який передбачений ч.2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Проте, згідно з ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При роз`ясненні діючого законодавства Пленум Верховного Суду України в пункті 10 Постанови №7 від 24.03.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначив, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК. Виходячи зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи вище викладене, а також дослідивши матеріали особової справи та наданого суду витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (№0003044), який підтверджують те, що стосовно ОСОБА_5 відкрито кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, але йому не вручено повідомлення про підозру у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити, оскільки засуджений за період іспитового строку не виконав покладені на нього зобов`язання та в наступний час вирішується питання про притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, і при призначенні покарання суд обов`язково буде врахувати зазначене та призначить покарання за правилами статей 71, 72 КК України, відповідно до вимог ч. 3 ст. 78 КК України.

Керуючись ч. 3 ст. 78, 71 КК України, п. 8 ч. 1 ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні подання Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області про скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбування призначеного покарання за вироком суду стосовно ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний районний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1