АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/3580/16-к Номер провадження 11-сс/786/583/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 листопада 2016 року,

Цією ухвалою клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області про обрання відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дубові Гряди, Сахновщинського району, Харківської області області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

запобіжного заходу у виді взяття під варту задоволено.

Відповідно до матеріалів провадження, до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області звернувся слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 19.11.2016 року, близько 20.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , належному ОСОБА_10 , помітивши останню на територію вказаного домогосподарства, на грунті неприязних відносин вирішив нанести їй тяжкі тілесні ушкодження. З цією метою, ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на вулиці знайшов дерев`яну палицю, після чого зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_10 , та завдав їй дерев`яною палицею не менше двох ударів в область голови, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження.

20.11.2016 року, близько 11.00 год., труп ОСОБА_10 був виявлений на території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №318 від 22.11.2016 року, смерть ОСОБА_10 настала в результаті: крововиливу під оболонки та в речовину головного мозку, відкритої черепно-мозкова травми з переломом кісток склепіння та основи черепа.

Вказані злочинні дії кваліфікуються за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

20.11.2016 року відомості за нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, внесено до ЄРДР за №0002034.

22.11.2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які вказують на те, що ОСОБА_9 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, висунута підозра є обгрунтованою та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Водночас, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, а також ризики переховування ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду, зміну його місця проживання, перешкоджання кримінальному провадженню, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Окрім того, підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, не одружений, на його утриманні дітей чи родичів похилого віку не перебуває, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків.

В принесеній в інтересах підозрюваного апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, оскільки прокурором не наведено жодної обставини, яка б свідчила про обґрунтованість підозри, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. В свою чергу, слідчим суддею, не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності вказаних ризиків.

На час обрання запобіжного заходу підозрюваний заперечив факт вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а дані під час допиту пояснення є неправдивими, оскільки відносно нього працівниками поліції було застосованого недозволені методи розслідування, а саме: фізичне насильство та психологічний тиск.

Проте, незважаючи на зазначені обставини слідчий суддя, як на доказ наявності обгрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого правопорушення, послався лише на протокол допиту підозрюваного, хоча згідно ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали мотиви апеляційної скарги та просили застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, заперечення прокурора, який вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою, та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, пояснення слідчого, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла - таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, висновки слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_9 тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк понад 7 років позбавлення волі, є правильними.

Так, про наявність обґрунтованої підозри свідчать, зокрема, дані відображені в показаннях потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також в протоколі огляду місця події від 20.11.2016 року, протоколі огляду події від 21.11.2016 року.

Вирішуючи клопотання слідчого, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України врахував обставини, які підлягають з`ясуванню при обранні запобіжного заходу, та дійшов правильного висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і обґрунтовано визнав недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому у своїй ухвалі слідчий суддя обґрунтовано визнав можливими ризики, передбачені ст.177 КПК України, що ОСОБА_9 , як особа, яка раніше судима за вчинення особливо тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, змінювати своє місце проживання, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та скоювати інші злочини.

Матеріали провадження не містять об`єктивних даних про те, що стан здоров`я, сімейний стан ОСОБА_9 чи будь-які інші обставини не дозволяють утримувати його під вартою.

Водночас, в апеляційній скарзі захисник та підозрюваний ставлять питання про відсутність в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та застосування працівниками поліції відносно ОСОБА_9 незаконних методів розслідування, однак слідчим суддею при обранні запобіжного заходу перевіряється лише наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Належність та оцінку доказів щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_9 складу інкримінованого йому злочину може бути зроблено лише шляхом проведення досудового розслідування в повному об`ємі.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що обраний судом запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним для запобігання існуючим ризикам та забезпечення процесуальної поведінки ОСОБА_9 , а ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 листопада 2016 року про задоволення клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4