Справа № 428/2994/17
Провадження № 11-сс/782/67/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

заявниць ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

та за участю старшого слідчого з ОВС 1-го слідчого відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м.Сєвєродонецьку Луганської області, апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , подані на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 31 березня 2017 року, якою накладено арешт у кримінальному провадженні № 70000023 від 05.04.2016 року на тимчасово вилучене майно,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 31 березня 2017 року було частково задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 1-го слідчого відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_11 і накладений арешт на тимчасово вилучене під час проведення обшуків 23-24.03.2017 року у межах кримінального провадження № 70000023 від 05.04.2016 року майно, яке знаходилось у підозрюваного ОСОБА_12 : грошові кошти 8100 грн; ноутбук "DELL" у корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; грошові кошти у сумі 922 доларів США та 800 грн; дві теки по 25 аркушів кожна із документами "Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "Альбіон-95"; мобільний телефон "Iphone 6"; технічний паспорт на автомобіль Toyota Camry ВВ 7774 СI.

Підставою для такого рішення слідчий суддя зазначив, що вилучене під час обшуку майно та речі підозрюваного ОСОБА_12 визнані по справі речовими доказами, повністю відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містять відомості, які у подальшому можуть бути використані як доказ обставин його вчинення, були об`єктом протиправних дій та можуть бути набуті злочинним шляхом.

На судову ухвалу іншими володільцями арештованого майна - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ОСОБА_10 подані апеляційні скарги, у яких вони просять виключити із переліку, наведеному у судовій ухвалі, арештованого майна, яке фактично належить їм, а саме - 922 доларів США та 1100 доларів США відповідно.

Зазначають, що ці гроші є особистим майном, яке, зокрема, ОСОБА_6 набула, зберігаючи отримані нею кошти від держави на відповідний рахунок у Ощадбанку та допомогу від батьків та згодом обмінюючи на іншу валюту, а подружжя ОСОБА_9 - зберігаючи та передаючи своєму сину, ОСОБА_12 пенсійні виплати на зберігання у транспортному засобі.

Зазначають, що слідчий суддя не врахував під час розгляду клопотання слідчого ОСОБА_11 ці обставини та наклав арешт на їх майно, яке не містить ознаки, визначені у ст.98 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, заявниць ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали подані ними апеляційні скарги у повному обсязі викладених у них доводів, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти обох апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження у межах заявлених апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню у повному обсязі, а апеляційна скарга ОСОБА_7 та ОСОБА_10 задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Ч.3 ст. 170 КПК України зазначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто, бути речовим доказом : матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, слідчим суддею при вирішенні питання про накладення на вилучене у ОСОБА_12 під час санкціонованих судом обшуків 23-24.03.2017 за місцем мешкання та місця роботи майна такі вимоги закону враховані.
Як вбачається із змісту зміненої та оголошеної 25.03.2017 року ОСОБА_12 підозри, він, як начальник ГУ Держгеокадастру у Луганській області, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 364 КК України.
Вилучені у цієї особи під час обшуків документи та майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, оскільки, містять деякі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які будуть встановлюватись під час кримінального провадження, а грошові кошти можуть підлягати конфіскації, яку, зокрема, як вид покарання, передбачає санкція ч.3 ст. 368 КК України.
Як убачається із матеріалів судового провадження та доданих під час розгляду клопотання слідчого ОСОБА_11 документів, у переліку вилученого у підозрюваного ОСОБА_12 майна містяться грошові кошти, які належать іншому добросовісному їх володільцю - співмешканці підозрюваного ОСОБА_6 .
Як свідчать дані протоколу обшуку тимчасового мешкання ОСОБА_12 та ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ), під час проведення обшуку ОСОБА_6 добровільно видала на запит слідчого грошові кошти у розмірі 922 долара США, зазначивши при цьому про належність цих коштів їх.
Під час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна ОСОБА_6 приймала участь у судовому засіданні та надала роздруківку руху грошових коштів, які вона отримує від держави та має можливість використовувати при обміні на іншу грошову одиницю.
Аналогічні дані ОСОБА_6 надала під час розгляду її апеляційної скарги.
Колегія суддів вважає, що надані заявницею докази дають підстави вважати вилучені під час обшуку грошові кошти належними їй, виходячи із співмірності їх розміру тим обставинам, які зазначила ОСОБА_6 щодо їх джерела отримання.
У зв`язку з цим, враховуючи ту обставину, що у клопотанні слідчого, всупереч вимогам п.3 ч.2 ст. 171 КПК України, не були надані документи, які б підтверджували право власності підозрюваного ОСОБА_12 на цю частину майна, колегія суддів вважає за необхідне виключити зазначені кошти з переліку наведеного в ухвалі слідчого судді, на яке накладений арешт.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги, викладені у апеляційній скарзі ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки під час розгляду клопотання слідчим суддею, так і під час апеляційного перегляду доказів щодо належності на праві власності подружжям ОСОБА_9 зазначених 1100 доларів США надано не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.170,171, ч.3 ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі, у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відмовити.

Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 31 березня 2017 року, якою накладений арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000023, змінити.

Виключити із переліку майна, на який накладений арешт відповідно до зазначеної ухвали, грошові кошти у розмірі 922 долара США та передати заявниці ОСОБА_6 .

У решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді