АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/1128/17 Головуючий в 1-й Інстанції
Провадження № 11-кп/791/440/17 бочко Ю.і.
категорія: ст. 286 ч. 1 КК України Доповідач: ОСОБА_1

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000331 від 02.07.2016, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, що має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,
за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_9 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 06 березня 2017 року,
встановила:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання за вказаною нормою кримінального закону у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Вирішено питання про стягнення процесуальних витрат.
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим і засуджений за злочин, вчинений ним за таких обставин.
01.07.2016 близько 20.35 год., в м. Херсоні, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «КІА Shuma», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, здійснюючи рух в м. Херсоні по вулиці Олександрівській, зі сторони вулиці Сорокіна у напрямку вулиці Робітничої, знаходячись в районі перехрестя з вулицею Комкова, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки що склалася, порушивши вимоги п. 1.5, п. 2.3(6), а також вимоги п. 10.1 і п. 16.13 Правил дорожнього руху України, перед початком зміни напрямку руху, не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасника руху, виконуючи поворот ліворуч не надав дорогу автомобілю «ВАЗ-111740-130-30», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , 1963 року народження, що рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку, допустив зіткнення із зазначеним автомобілем.
Унаслідок даної дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля «ВАЗ111740-130-30» - ОСОБА_11 , 1950 року народження, відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1511 від 03.12.2016, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток правої гомілки, правої сідничної кістки, правої вертлюжної западини, 7, 10 ребер з правого боку, крововиливів і саден грудної клітини, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Вказані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 , а саме:
- п. 2.9. а) - «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;
- п. 1.5 - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків...»;
- п. 2.3. б) - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
- п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням або будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
- п. 16.13 - «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку прямо чи праворуч».
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Херсонської області ОСОБА_9 не оспорюючи доведеність вини і правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд, визнавши ОСОБА_7 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у стані алкогольного сп`яніння, без належного обґрунтування не застосував до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. У зв`язку з чим просить вирок суду щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив вирок суду залишити без змін, повторно дослідивши докази, що характеризують особу обвинуваченого у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 404 КПК України, вислухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, обґрунтований доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувались.
З матеріалів провадження вбачається, що вирок суду щодо ОСОБА_7 в частині доведеності його вини, кваліфікації дій, учасниками провадження не оскаржується, тому апеляційний суд не перевіряє законність вироку суду першої інстанції в цій частині.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.
Разом із тим, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, вирок суду щодо ОСОБА_7 в частині призначеного судом покарання, підлягає скасуванню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Зазначених вимог закону при призначенні покарання судом першої інстанції дотримано не було.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, приймаючи рішення про незастосування до обвинуваченого ОСОБА_7 додаткового виду покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд формально послався на те, що врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, визнання своєї провини й щиросердне каяття, компенсацію матеріальної шкоди, а також той факт, що він раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, і на підставі цього дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Так, призначаючи ОСОБА_7 основне покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд належним чином не мотивував своє рішення та фактично не врахував обставини вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Характер і ступінь суспільної небезпеки цього злочину, свідчить про неможливість виправлення обвинуваченого без застосування до нього додаткового виду покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Таким чином, суд в порушення вимог ст. 65 КК України безпідставно визначив ОСОБА_7 основне покарання без призначення додаткового покарання, передбаченого санкцією частини статті Особливої частини КК України (частини 1 статті 286 КК України), чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, та виходячи з того, що додаткове покарання має важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів обвинуваченим, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому основне покарання без призначення додаткового покарання є необґрунтованим і таким, що не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину та особі винного внаслідок м`якості, і не може бути достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Отже, рішення суду про незастосування до ОСОБА_7 додаткового покарання, передбаченого у санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не можна визнати законним та обґрунтованим.
Обговорюючи питання про вид та розмір покарання ОСОБА_7 , колегія суддів, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує конкретні обставини справи, вчинення ним злочину з необережності, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і вважає необхідним призначити йому покарання у виді штрафу, та позбавити останнього права керувати транспортними засобами в межах строку, визначеного санкцією частини 1 статті 286 КК України. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, а вирок в частині призначення ОСОБА_7 покарання підлягає скасуванню через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а обвинуваченому, має бути призначена додаткова міра покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, у межах санкції частини 1 статті 286 КК України.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 06 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання з ухваленням в цій частині нового вироку.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
В решті цей вирок залишити без змін.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня його проголошення, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя ОСОБА_2