Справа № 643/555/17
Номер провадження 1-кс/643/168/17
УХВАЛА

14.11.2016 слідчим суддею Московського районного суду м. Харкова винесено ухвалу про накладення арешту на зазначене вище майно.
Арешт на майно слідчим суддею накладено з метою забезпечення, збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Як вважає заявниця на теперішній час відсутні ризики, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, окрім того відсутня правова підстава для арешту майна, немає підстав вважати, що вилучене майно відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та його арешт забезпечить збереження речових доказів.
Також в ході досудового слідства не доведено, шо вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям викладеним у ч. 1 ст. 96-2 КПК України.
Санкція ч. 3 ст. 191 КК України, за якою внесені відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення не передбачає додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.
Цивільний позов за даним кримінальним провадженням не заявлено.
До суду сторони не з`явились, ОСОБА_3 відповідно до поданого клопотання просила розглядати його за відсутності представника та заявника.
Прокурор надіслав заяву відповідно до якої просив розглянути клопотання за його відсутності та проти скасування арешту не заперечував.
Розглянувши клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.
Так, арешт на вказане майно було накладено ухвалою слідчого судді від 14.11.2016. З цього моменту пройшов значний проміжок часу, але повідомлення про підозру нікому не вручене, з обвинувальним актом сторона обвинувачення до суду не звернулась.
Ст. 2 КПК України передбачає, що одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.
Ст.ст. 7 та 28 КПК України закріплюють таку засаду кримінального провадження, як розумність строків та передбачають критерії для визначення розумності строків кримінального провадження, визначають, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.
Разом з тим, суд вважає, що сторона обвинувачення не довела розумність такого тривалого строку арешту майна, а тому слідчий суддя вважає, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.
Окрім того прокурор не заперечує проти скасування ухвали про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, що свідчить про те, що потреба в арешті вказаного майна відпала.
На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України,
Клопотання про скасування арешту майна задовольнити.
Повернути майно вилучене 28.10.2016 в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1