Єдиний унікальний номер 728/397/17
номер провадження № 1-кп/728/69/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2017 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, непрацюючої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше судимої:
27.05.2014 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.190, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
02.03.2015 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 1700.00 грн. (покарання відбуте); вирок від 27.05.2014 року ухвалено виконувати самостійно; звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.05.2014 року скасоване згідно з ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16.05.2016 року
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , будучи засудженою за вчинення злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.190 КК України, знову вчинила новий умисний корисливий злочин.
Так, на початку травня 2015 року ОСОБА_5 , повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, умисно, з корисливих мотивів створила свою сторінку в соціальній мережі «Вконтакте» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , де розмістила завантажені з мережі Інтернет фотознімки одягу та взуття, видаючи їх за свою власність, чим створила неправдиве рекламне повідомлення з продажу одягу та взуття, на яке відгукнулася ОСОБА_8 , котра виявила бажання придбати взуття з вищевказаної сторінки. ОСОБА_5 не маючи на меті продавати товар, якого не мала в наявності, повідомила ОСОБА_8 номер банківської картки ПуАТ «ФІДОБАНК» № НОМЕР_1 для перерахунку коштів, після чого ОСОБА_8 15.10.2015 року в якості оплати за замовлений товар перерахувала на вказану картку грошові кошти в розмірі 1000.00 грн., які ОСОБА_5 зняла з вищезазначеного рахунку та використала на власний розсуд, а замовлене ОСОБА_8 взуття не направила, чим спричинила потерпілій матеріальні збитки на суму 1000.00 грн.
Також, ОСОБА_5 , діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи раніше створену сторінку в соціальній мережі «Вконтакте» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , де розмістила завантажені з мережі Інтернет фотознімки одягу та взуття, видаючи їх за свою власність, чим створила неправдиве рекламне повідомлення з продажу одягу та взуття, на яке відгукнулася ОСОБА_9 , котра виявила бажання придбати взуття з вищевказаної сторінки. ОСОБА_5 не маючи на меті продавати товар, якого не мала в наявності, повідомила ОСОБА_9 номер банківської картки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_2 , яка була оформлена на ім`я ОСОБА_10 для перерахунку коштів, після чого ОСОБА_9 15.12.2015 року в якості оплати за замовлений товар перерахувала на вказану картку грошові кошти в розмірі 440.00 грн., які ОСОБА_5 зняла з вищезазначеного рахунку та використала на власний розсуд, а замовлене ОСОБА_9 взуття не направила, чим спричинила потерпілій матеріальні збитки на суму 440.00 грн.
Окрім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи раніше створену сторінку в соціальній мережі «Вконтакте» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , де розмістила завантажені з мережі Інтернет фотознімки одягу та взуття, видаючи їх за свою власність, чим створила неправдиве рекламне повідомлення з продажу одягу та взуття, на яке відгукнулася ОСОБА_11 , котра виявила бажання придбати одяг з вищевказаної сторінки. ОСОБА_5 не маючи на меті продавати товар, якого не мала в наявності, повідомила ОСОБА_11 номер банківської картки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_2 , яка була оформлена на ім`я ОСОБА_10 для перерахунку коштів, після чого ОСОБА_11 28.01.2016 року в якості оплати за замовлений товар перерахувала на вказану картку грошові кошти в розмірі 2300.00 грн., які ОСОБА_5 зняла з вищезазначеного рахунку та використала на власний розсуд, а замовлений ОСОБА_11 одяг не направила, чим спричинила потерпілій матеріальні збитки на суму 2300.00 грн.
Також, ОСОБА_5 , діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи раніше створену сторінку в соціальній мережі «Вконтакте» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , де розмістила завантажені з мережі Інтернет фотознімки одягу та взуття, видаючи їх за свою власність, чим створила неправдиве рекламне повідомлення з продажу одягу та взуття, на яке відгукнулася ОСОБА_12 , котра виявила бажання придбати одяг з вищевказаної сторінки. ОСОБА_5 не маючи на меті продавати товар, якого не мала в наявності, повідомила ОСОБА_12 номер банківської картки ПуАТ «ФІДОБАНК» № НОМЕР_3 , для перерахунку коштів, після чого ОСОБА_12 23.04.2016 року в якості оплати за замовлений товар перерахувала на вказану картку грошові кошти в розмірі 1360.00 грн., які ОСОБА_5 зняла з вищезазначеного рахунку та використала на власний розсуд, а замовлений ОСОБА_12 одяг не направила, чим спричинила потерпілій матеріальні збитки на суму 1360.00 грн.
Разом з тим, ОСОБА_5 , діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи раніше створену сторінку в соціальній мережі «Вконтакте» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , де розмістила завантажені з мережі Інтернет фотознімки одягу та взуття, видаючи їх за свою власність, чим створила неправдиве рекламне повідомлення з продажу одягу та взуття, на яке відгукнулася ОСОБА_7 , котра виявила бажання придбати одяг з вищевказаної сторінки. ОСОБА_5 не маючи на меті продавати товар, якого не мала в наявності, повідомила ОСОБА_7 номер банківської картки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_4 , яка була оформлена на ім`я ОСОБА_5 для перерахунку коштів, після чого ОСОБА_7 18.08.2016 року в якості оплати за замовлений товар перерахувала на вказану картку грошові кошти в розмірі 4080.00 грн., які ОСОБА_5 зняла з вищезазначеного рахунку та використала на власний розсуд, а замовлений ОСОБА_7 одяг не направила, чим спричинила потерпілій матеріальні збитки на суму 4080.00 грн.
Також, ОСОБА_5 , діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи раніше створену сторінку в соціальній мережі «Вконтакте» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , де розмістила завантажені з мережі Інтернет фотознімки одягу та взуття, видаючи їх за свою власність, чим створила неправдиве рекламне повідомлення з продажу одягу та взуття, на яке відгукнулася ОСОБА_13 , котра виявила бажання придбати одяг з вищевказаної сторінки. ОСОБА_5 не маючи на меті продавати товар, якого не мала в наявності, повідомила ОСОБА_13 номер банківської картки ПАТ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_5 , яка була оформлена на ім`я ОСОБА_14 для перерахунку коштів, після чого ОСОБА_13 03.10.2016 року в якості оплати за замовлений товар перерахувала на вказану картку грошові кошти в розмірі 920.00 грн., які ОСОБА_5 зняла з вищезазначеного рахунку та використала на власний розсуд, а замовлений ОСОБА_13 товар не направила, чим спричинила потерпілій матеріальні збитки на суму 920.00 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй діянні визнала повністю і суду пояснила, що дійсно вона через сторінки в соціальній мережі «ВКонтакте», пропонувала бажаючим купити у неї одяг та взуття, якого насправді не мала і не збиралась нікому направляти; на її пропозицію відгукнулися декілька осіб, зокрема потерпілі у даній справі, які замовляли у неї одяг і взуття та переказували на банківські рахунки, які вона їм вказувала, грошові кошти. Обвинувачена пояснила, що для зняття коштів, використовувала банківські рахунки та картки своїх знайомих, а також свої власні картки; гроші використовувала на особисті потреби, оскільки в той час мала скрутне матеріальне становище, в скоєному щиро розкаюється, просить суд суворо її не карати; запевнила, що шкоду, завдану потерпілим бажає відшкодувати, але на даний час не має фінансової можливості це зробити.
Потерпіла ОСОБА_7 , яка брала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції суду пояснила, що одного разу в соціальній мережі до неї в друзі додалась невідома їй особа, якою виявилась ОСОБА_5 і почала вмовляти купити по акції взуття, одяг та сумки з іншої сторінки, яка містила зображення товарів різного роду; спочатку вона відмовлялась, а потім згодилась і вирішила придбати деякі речі як собі особисто, так і для подруг; ОСОБА_5 викликала довіру, надала номер свого телефону, запевняла про вигідність покупок.
Окрім того, потерпіла пояснила, що перераховувала обвинуваченій гроші, за ніби-то придбаний товар, тричі: в неділю, у вівторок та четвер, на суму більше 4000 грн., і чекала на товар у суботу, але не отримала і одразу ж почала телефонувати ОСОБА_5 , однак остання заблокувала її номер.
Потерпіла запевнила, що через деякий час з телефону своєї матері вона вийшла на зв`язок з ОСОБА_5 і попросила повернути їй гроші, на що обвинувачена відповіла, що вона може звертатись куди завгодно, однак грошей їй ніхто не поверне та вимкнула телефон; на чиє ім`я була банківська картка, на яку перераховувались гроші потерпіла не пам`ятає; матеріальна шкода їй до цього часу не відшкодована; цивільний позов у справі не заявляла.
Інші потерпілі в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; цивільні позови у справі не заявляли.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що приблизно 2 роки тому вона на прохання ОСОБА_5 надала їй у тимчасове користування свою банківську картку банку «Райффайзен банк «Аваль», ніби-то для того, щоб отримати кошти, які хтось має їй перерахувати, але до цього часу ОСОБА_5 вказану картку їй не повернула і на телефонні дзвінки не відповідала. Свідок запевнила, що про те, що її картка використовувалась для шахрайства їй нічого відомо не було.
Заслухавши потерпілу ОСОБА_7 , свідка, обвинувачену, зясувавши думку прокурора та дослідивши докази у справі у визначеному за згодою учасників провадження порядку та обсязі, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 в пред`явленому їй обвинуваченні, окрім власного визнання нею своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення:
- даними в судовому засіданні показами обвинуваченої ОСОБА_5 щодо обставин скоєння злочинних дій, у яких вона обвинувачується;
- даними в судовому засіданні в режимі відеоконференції показами потерпілої ОСОБА_7 щодо обставин вчинення у відношенні неї шахрайських дій з боку ОСОБА_5 ;
- даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_10 щодо обставин, за яких видана на її ім`я банківська картка опинилася у ОСОБА_5 ;
- заявами ОСОБА_5 про вчинення злочинів від 04.01.2017 року (а.с.18, 84,218).
- скпіншотами сторінок соціальної мережі «ВКонтакте» з листуванням ОСОБА_5 з потерпілими по справі з приводу придбання речей та порядку і умов їх оплати (т.1 а.с.20-25, 73-80, 101-105, 118-129);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17.01.2017 року, згідно з яким було отримано інформацію про власника банківської картки № НОМЕР_2 АТ «Райффайзен Банк «Аваль», рух коштів на рахунку з 05.12.2015 року по 28.02.2016 року та випискою з банківського рахунку ОСОБА_10 , що підтверджують перекази на вказану картку, які були здійснені потерпілою ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_11 (т.1 а.с.33-35, 39,41);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 23.01.2017 року, згідно з яким було отримано інформацію про власника банківської картки № НОМЕР_5 ПАТ КБ «Приватбанк», рух коштів на рахунку, випискою з банківського рахунку ОСОБА_14 , що підтверджують переказ на вказану картку, який був здійснений потерпілою ОСОБА_13 (т.1 а.с.13-139);
- протоколом огляду місця події (сайту) від 25.01.2017 року, який підтверджує факт вчинення ОСОБА_5 шахрайських дій по відношенню до ОСОБА_7 (т.1 а.с.164-179);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 23.01.2017 року, згідно з яким було отримано інформацію про власника банківської картки № НОМЕР_4 АТ «Райффайзен Банк «Аваль», рух коштів на рахунку з 10.08.2014 року по 10.09.2016 року та випискою з банківського рахунку ОСОБА_5 , що підтверджують перекази на вказану картку, які були здійснені потерпілою ОСОБА_7 (т.1 а.с.188-191);
- протоколом огляду сайту від 10.01.2017 року, який підтверджує факт вчинення ОСОБА_5 шахрайських дій, у яких вона обвинувачується (т.1 а.с.221-263).
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України і її дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нового кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винної, та враховує те, що вона вчинила даний злочин, будучи засудженою вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.05.2014 року та вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02.03.2015 року, які виконувались самостійно.
При цьому на момент розгляду даної справи покарання за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02.03.2015 року у виді штрафу в розмірі 1700.00 грн. відбуте, оскільки штраф сплачений 06.04.2015 року, а щодо покарання у виді 4 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, яке призначеного вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.05.2014 року за ч.3 ст.190, ст. 75 КК України, то згідно з ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16.05.2016 року було скасоване звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, 11.11.2016 року вона була затримана та направлена для реального відбуття покарання.
Як особа, ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується формально посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину; вчинила злочин, будучи неодноразово засудженою за аналогічні корисливі злочини, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій є її щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлені.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи ОСОБА_5 , суд вважає, що їй слід призначити покарання в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі, та враховуючи, що ОСОБА_5 вчинила злочин до відбуття покарання, призначеного згідно з вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.05.2014 року, необхідно невідбутий строк покарання, на підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати до основного покарання, призначеного за даним вироком та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки виправлення і перевиховання ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілих.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 у даному провадженні не обирався, проте, як було встановлено судом 11 листопада 2015 року вона була затримана та направлена у Чернігівський слідчий ізолятор у зв`язку з виконанням вироку Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.05.2014 року.
Відповідно до ухвали Бахмацького районного суду від 05.04.2017 року ОСОБА_5 була тимчасово залишена в СІЗО для розгляду даного кримінального провадження.
З огляду на вищевикладене, строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з дати її затримання 11.11.2016 року, зарахувавши в термін відбуття покарання, а період перебування в Чернігівському СІЗО з 05.04.2017 року по 20.06.2017 року необхідно зарахувати із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків ОСОБА_5 частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.05.2014 року у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі і остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 11.11.2016 року і зарахувати в строк відбуття покарання, при цьому період перебування в Чернігівському СІЗО з 05.04.2017 року по 20.06.2017 року включно зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирати.
Речові докази по справі: скріншоти електронного листування ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , копію квитанції про переказ коштів, протокол тимчасового доступу від 17.01.2017 року, копію чека про перерахування грошових коштів від 15.10.2015 року, копії матеріалів електронного листування між ОСОБА_5 та ОСОБА_12 ; між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 ; між ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , два протоколи тимчасового доступу від 23.01.2017 року, обліковий запис в соціальній мережі «ВКонтакте», яким користувалась ОСОБА_5 , що знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1