Справа № 194/87/15-к
Провадження № 1-кп/194/17/17

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2017 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 вересня 2014 року за № 0000637 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Селідово Донецької області, громадянина України, працюючого прохідником ВСП «Шахта Західно-Донбаська» ШУ «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», освіта середня, одруженого, маючого на утриманні дитину 2006 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7 педагога ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 30 вересня 2014 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи у тверезому стані, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_10 , рухався по сухому асфальтному покриттю по вул. Маяковського з боку вул. С.Маркова в напрямку вул. Дніпровської в м. Тернівка Дніпропетровської області.

У зазначений час в районі будинку № 18 вул. Маяковського в м. Тернівка, попереду автомобіля «ВАЗ- 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в попутному з ним напрямку, рухався неповнолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи мопедом марки «ALFA LUX» без реєстраційного номеру.

Виявивши попереду по ходу руху неповнолітнього водія мопеда «ALFA LUX» ОСОБА_11 , який рухався з меншою швидкістю та, з порушення вимог п. 9.2.б), 9.4 Правил дорожнього руху України, здійснював зміну напрямку руху ліворуч у межах габаритної ширини автомобіля, водій автомобіля «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , всупереч вимогам п.1.7 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності», не виявив особливу уважність, своєчасно не оцінив небезпеку для руху, створювану дитиною, яка знаходилася на проїжджій частині як учасник дорожнього руху, не дотримуючись безпечної дистанції, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, не застосував екстрене гальмування та допустив зіткнення правою боковою частиною автомобіля з лівою боковою частиною вказаного мопеда.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда «ALFA LUX» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в міській лікарні № 4 м. Павлоград.

Оскільки технічна можливість запобігти настанню дорожньо-транспортної пригоди визначалася однобічними діями водія автомобіля «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , тому невідповідності в діях неповнолітнього водія мопеда «Alfa-Lux» ОСОБА_11 вимогам п. 9.2 б), 9.4. Правил дорожнього руху України, не знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Водій ОСОБА_3 своїми діями грубо порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5., 1.7, 2.3. (б), 12.1., 12.3. 13.1. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

- п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 1.7 «Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності»;

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 13.1. «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Порушення пунктів 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання водієм ОСОБА_3 вимог вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху України призвело до настання даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якого водію мопеду марки «ALPHA LUX» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: - синців у внутрішніх кутів правого та лівого ока, на спинці та на кінчику носа, у волосистій частині голови в потиличній області, на внутрішніх поверхнях правої та лівої гомілок у верхніх третинах, на передньо-внутрішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу; саден на тильній поверхні правої кисті в проекції 2-3-ї голівок п`ясних кісток та 2-3-4-ї голівок п`ясних кісток проксимальних фаланг, на передньо-внутрішній та на задньо-зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, на передньо-внутрішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу, у верхній частині правої сідниці; перелому склепіння та основи черепу з субарахноїдальним крововиливом та забоєм головного мозку, правостороннім гемотораксом та забоєм легень (гостра емфізема), яка ускладнилась комбінованим шоком, що й призвело до безпосередньої причини смерті, та дана травма перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, що діяли за ударно-струсуючим механізмом з достатньою силою для їх спричинення та такими предметами могли бути виступаючі частини транспортного засобу, що рухався при можливих наступних фазах автотравми: удар виступаючими частинами транспортного засобу, що рухався, відкиданням тіла, падінням, ударом його об дорожнє покриття. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_11 , відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнав частково та пояснив, що визнає себе винуватим в ДТП частково, так як не дотримувався дистанції руху, але вважає, що водій мопеду також порушив Правила дорожнього руху, тому що з увімкненим сигналом правого повороту несподівано повернув наліво. Також показав, що водійське посвідчення він отримав в першій половині 2013 року - більше ніж за рік до ДТП, та придбав у 2013 році автомобіль «ВАЗ-2106». 30 вересня 2014 року, приблизно в 15 годині 00 хвилин, він їхав на своєму автомобілі з музичної школи, звідки повинен був забрати сина до дому, але не встиг, тому їхав додому щоб відкрити квартиру сину, так як у дитини не було ключів від квартири. Він рухався зі швидкістю 50 км/год. по своїй смузі руху ближче до роздільної смуги, приблизно за 60 см. від роздільної смуги. Попереду нього їхало в ряд три мопеда наступним чином: перший мопед їхав по центру дороги, майже по роздільній смузі, другий мопед їхав ближче середини смуги їх руху, а третій мопед, який він збив, їхав ближче до правої бордюри. Дистанція між ним та збитим мопедом була приблизно три - чотири метри. Біля магазинів «Стрілка» та «Надія» мопед, що рухався останнім, став несподівано їхати боком перед ним, він натиснув на гальма, але відбулося зіткнення, при якому він збив хлопця на мопеді. Перед зіткненням хлопець на мопеді не вмикав сигнали повороту наліво. Після зіткнення, він вибіг з машини, запитав у хлопця, чи той живий, на що хлопець відповів що так. Далі він намагався викликати швидку, потім згадав, що біля під`їзду будинку його чекає син. Він почув, що якийсь чоловік вже викликає швидку та побачив, що хлопцеві надають допомоги, тому сказав присутнім, що зараз приїде й поїхав відкрив сину двері до квартири та одразу ж повернувся на місце дорожньо-транспортної пригоди. Вину визнає частково, оскільки все відбулося зненацька, мопед потерпілого несподівано став їхати боком перед ним. Вважає, що пункти 1.3, 1.5, 2.3б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України він не порушував, а визнає, що порушив допустиму дистанцію. Не знає, чи дистанція приблизно 3 - 4 метри була в цій ситуації безпечною, та визнає, що при цій дистанції він би загальмувати не встиг. Йому також відомо, що дистанція у такому разі має складати приблизно довжину трьох - чотирьох корпусів його автомобіля. Вказані мопеди він наздогнав по дорозі та їхав за ними приблизно 150-300 метрів. Він нікуди не поспішав, обганяти мопеди не збирався, тому що попереду на дорозі був лежачий поліцейський та йому потрібно було повернути в свій двір направо на наступному перехресті від того, на якому сталася ДТП. Він не зрозумів як відбулося ДТП, пояснити те що сталося не може. До цього були випадки, коли він їздив з приблизно з такою ж самою дистанцією до інших транспортхи засобів, що рухалися попереду. Також не визнає себе винуватим в порушенні пунктів 1.3, 1.5 та 1.7 ПДР з тих причин, що на його думку аварійну ситуацію створив водій мопеда, який з включеним поворотом направо чомусь повернув наліво. Під час руху він стежив за дорожньою обстановкою, але зміна руху водієм на мопеді була для нього несподіваною. Коли він бачив водія мопеда зі спини, то не розумів, що за кермом був неповнолітній, а вже після ДТП йому дружина повідомила про вік потерпілого. Після дорожньо-транспортної пригоди він не підходив до потерпілої, так як не знав про що з нею говорити. На даний час він відшкодував матеріальну шкоду потерпілій в сумі 5 тис. грн., тому визнає частково цивільний позов в розмірі, який озвучила його захисник, а саме - матеріальну шкоду за вирахуванням поминального обіду та добровільно відшкодованого, а моральну шкоду - в сумі 30 тис. грн. У вчиненому він розкаюється, вибачається перед потерпілою та просить суворо його не карати.

Зазначені показання обвинуваченого суд визнає допустимими, враховує як такі, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку, оскільки вони підкріплюються іншими доказами по кримінальному провадженню, та за їх змістом обвинувачений фактично визнав себе винуватим в порушенні вимог п.13.1 ПДР України щодо дотримання безпечної дистанції, невиконання вимог якого перебуває в причинному зв`язку з настанням дорожньо - транспортної пригоди.

Також, вина обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_6 суду показала, що 30 вересня 2014 року вона була на роботі. Їй зателефонував товариш її сина ОСОБА_12 та повідомив, що ОСОБА_12 потрапив в аварію. Коли вона приїхали до лікарні, то там їй повідомили, що син помер. В той день їй хтось говорив, що син їхав на допустимій швидкості. Підтримує позовну заяву в повному обсязі, оскільки до початку судового розгляду обвинувачений до неї з вибаченнями ні разу не прийшов, а приходила лише його дружина в перші дні після ДТП, але змісту розмови вона не пам`ятає, тому що в той час пила багато заспокійливих ліків. Щодо покарання обвинуваченого вона покладається на розсуду суду.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка в присутності педагога ОСОБА_13 , який на момент подій був неповнолітнім, показав, що на початку учбового 2014 року, в вересні місяці, точної дати не пама`ятає, приблизно після 14 години 30 хвилин, він йшов із змагань, які проводилися в спортивному комплексі «Темп», до магазину купити воду. В цей момент він побачив, як на дорозі зіткнулися автомобіль «ВАЗ-2106», колір якого він не пам`ятає, та мопед. Звуків гальмування перед цим він не чув, а просто в той момент дивився в тому напрямку. Зіткнення сталося на правій смузі, та удар був у лівий бік мопеда в район баку. Після цього хлопець, який був на мотоциклі, відлетів від удару в бік магазину «Надія» та впав на ліву смугу дороги. На голові у хлопця був шолом, який також відлетів, але куди саме, він не бачив. Швидкість автомобіля була не високою. Після цього автомобіль зупинився приблизно через 10 метрів на своїй смузі, а до хлопця, що лежав на дорозі, збіглися люди. Водій автомобіля зупинився після аварії, але потім він поїхав в бік книжного магазину та майже відразу, приблизно через 2 хвилини повернувся, поставив машину на парковці біля магазину «Надія», та став надавати допомогу постраждалому хлопцю. Транспортний засіб потерпілого після аварії він не бачив. Сам рух транспортних засобів потерпілого та обвинуваченого до аварії він не бачив, а бачив лише момент удару. Момент удару був на смузі дороги по якій рухався автомобіль. Інших транспортних засобів він не пам`ятає. Зіткнення відбулося між магазинами «Стрілка» та «Надія», а точніше ближче до повороту на «Темп», де є перехрестя у двори.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка в присутності педагога неповнолітній ОСОБА_14 показав, що він з потерпілим ОСОБА_11 були друзями. 30 вересня 2014 року він з пасажиром на задньому сидінні ОСОБА_15 , а також ОСОБА_16 та ОСОБА_17 їхали додому на трьох мопедах з занять в ліцеї. Їхати будь - куди вони не домовлялися, тому їхали додому. Вони їхали зі швидкістю 40-50 км/год. по своїй смузі руху. ОСОБА_18 їхав першим, а він другим. Згодом ОСОБА_12 його обігнав та їхав далі з правого боку не змінюючи напрямку руху, але перед поворотом на «Темп» ОСОБА_12 на перехресті пригальмував та увімкнув правий поворот, тому він обігнав мопед ОСОБА_12 з лівого боку по своїй смузі майже біля розмітки й поїхав далі зі швидкістю до 50 км/год. Потім пасажир на задньому сидінні ОСОБА_19 сказав йому, що позаду щось сталося, бо він почув звук і побачив, що ОСОБА_12 впав. Сам він ніякого звуку не чув, так як вони вже були на відстані близько 100 метрів від ОСОБА_12 . Вони повернулися назад та він побачив автомобіль «ВАЗ-2106», у якого було тріснуте лобове скло з правого боку та були пошкоджені праві крило та фара. Автомобіль стояв на своїй полосі руху, а ОСОБА_12 лежав на дорозі навпроти магазину «Надія» ближче до лівого боку бордюрів. Потім вони з хлопцями та перехожі люди викликали швидку допомогу. Люди при цьому надавали ОСОБА_12 допомогу. Водій автомобіля в цей час також говорив по телефону, а потім кудись поїхав. Він сказав ОСОБА_20 щоб той прослідкував за водієм. Приблизно через 10 хвилин вони повернулися. Аварія сталася десь о 15 годині 20 хвилин. Водій автомобіля повернувся до місця аварії до приїзду швидкої допомоги. Мопед ОСОБА_12 був пошкоджений з лівого боку, на асфальті лежали лапка коробки передач та інші деталі від мопеда. Швидка приїхала приблизно через 30 хвилин, а ОСОБА_12 лежав до цього часу на дорозі та йому люди намагалися надати допомогу, а водій автомобіля стояв в стороні.
При перехресному допиті неповнолітніх свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_21 неповнолітній свідок ОСОБА_14 також показав, що коли він виїхав на обгін мопеда, позаду себе автомобіля «шістки» при обгоні він не бачив, та на зустрічну смугу руху не виїжджав, а їхав майже по розмітці. На мопеді «Альфа Люкс», на якому їхав ОСОБА_11 , перед перехрестям був включений правий поворот та він знижував швидкість. Сам момент зіткнення він не бачив. Після зіткнення мопед лежав на перехресті кермом в бік «Темпу».

Допитаний в якості свідка в присутності педагога та законного представника неповнолітній ОСОБА_21 показав, що приблизно в кінці вересня 2014 року, він був в «Темпі» на футболі та близько 15.00 години йшов до магазину «Стрілка». Він йшов обличчям до перехрестя й там побачив, що з боку дитячої лікарні м. Тернівка їхали три мотоцикли, а за ними їхав автомобіль «Жигулі». Біля магазину «Стрілка» вздовж дороги два мотоцикли проїхали, а третій став повертати вліво, але при повороті не включав сигнал повороту. За ним їхав автомобіль «Жигулі» який також одночасно з правої смуги повертав вліво. В той момент частина автомобіля була на своїй смузі, а частина - на смузі зустрічного руху. Зіткнення відбулося перед перехрестям на прямій ділянці дороги. Удар стався по центру мотоцикла в бак правою частиною автомобіля, від чого у автомобіля були пошкодження у вигляді тріщини на склі та відлетіла фара, а у мотоцикла була вм`ятина й щось повідлітало. Водій машини проїхав перехрестя, де зупинився, вийшов з машини й щось сказав та поїхав далі і через дві хвилини знову приїхав назад та поставив машину на стоянку біля магазинів. До зіткнення мотоцикл рухався зі швидкістю до 30 км/год. по правій стороні дороги по своїй полосі руху. Після ДТП мотоцикліст полетів вперед та впав попереду свого мотоцикла, сам мотоцикл впав на правій смузі, а машина зупинилася на правій смузі далі за ними. Швидка допомога приїхала приблизно через 30 хвилин після ДТП.
При перехресному допиті неповнолітніх свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_21 неповнолітній свідок ОСОБА_21 показав, що раніше він казав, що мотоцикліст не включав поворот, та точно не пам`ятає чи був включений поворот. Після зіткнення мотоцикл лежав поперек дороги. Момент зіткнення він бачив, але початок удару не бачив, перед зіткненням автомобіль був позаду мотоцикла. Мотоцикл рухався по середині дороги. Удар прийшовся в бак мотоцикла правою частиною машини. Мотоцикл в момент удару їхав та повертав вліво. Він не бачив щоб мотоцикліст перелітав через автомобіль або ударявся об автомобіль. Зіткнення трапилося на лінії розмітки. Спочатку він побачив, що їдуть три мопеди, два проїхали повз нього, а третій мопед перед перехрестям вдарила машина. Водій мопеду перед перехрестям знизив швидкість руху. Момент удару був на полосі руху мопеду, перед перехрестям, практично на полосі розмітки. Мопед та автомобіль їхали по своїй частині дороги, попереду їхав мопед, а позаду автомобіль. Зіткнення було перед перехрестям ближче до дорожньої розмітки. При слідчому експерименті він вказував куди та на якій відстані ставити транспортні засоби, а потім слідчі виміряли відстані. Мотоцикл був «полубоком» до автомобіля на своїй стороні дорожньої смуги ближче до середини дороги, десь 30-40 градусів до вісі свого руху. Він бачив лівий бік мотоцикла, а задню частину мотоцикла він не бачив. Автомобіль правою частиною ударив мотоцикліста, та автомобіль з права на ліво змінював свій рух, щоб об`їхати мотоцикл. Не пам`ятає чи були ввімкнені сигнали повороту у мотоцикла при маневрі повороту вліво.

Допитаний в якості свідка в присутності педагога неповнолітній ОСОБА_22 показав, що вони з друзями їхали мопедами з занять в ліцеї. Спочатку він рухався останнім, а біля магазину «Лідер» він обігнав хлопців та їхав попереду, а за ним їхав ОСОБА_12 сам на мопеді, та ОСОБА_23 з ОСОБА_24 разом на мопеді. На дорозі його наздогнав ОСОБА_25 та сказав, що ОСОБА_12 впав. Він повернувся і побачив ОСОБА_12 , який лежав на дорозі. Самого ДТП він не бачив. В момент удару він був попереду від місця аварії. ОСОБА_12 розбився біля магазину «Стрілка», лежав по середині дороги, ближче до лівої (зустрічної) частини дороги, мопед також лежав на лівій частині дороги, а автомобіль стояв на смузі його руху, тобто на правій половині дороги. Потім водій машини кудись поїхав, а він за вказівкою ОСОБА_26 спостерігав за ним. Він бачив, що водій проїхав одне перехрестя, повернув у двір, де зупинився, забіг в під`їзд будинку, майже одразу ж вибіг назад й повернувся на місце ДТП. На все це пішло приблизно 2 - 3 хвилини. Потім якась жінка сказали відкотити мопед ОСОБА_12 і він його відкотив.

Допитана в якості свідка ОСОБА_27 показала, що у вересні 2014 року, в другій половині дня вона з дітьми йшла зі школи та стояла біля магазину «Надія» щоб перейти центральну дорогу в сторону дитячого садочка, а дорожньо-транспортна пригода сталася на перехресті з ліва від неї. Сам момент зіткнення вона не бачила. Коли почула звук, вона повернулася та побачила як хлопець перелетів через багажник машини з боку бензобаку машини. Де лежав мопед вона не пам`ятає, так як одразу ж почала надавати допомогу хлопцю та викликати швидку. Інших мопедів на дорозі вона не бачила, але перед ДТП перехрестя проїхав ще один мопед. Потерпілий лежав позаду машини на відстані 2-3 кроків від машини. Водій зупинився, вийшов з машини, спитав чи живий хлопець, та почувши від нього відповідь сів в машину, кудись поїхав та повернувся через 2 - 3 хвилини. Де водій після повернення поставив машину вона не бачила, пошкоджень на машині також не бачила. Перед тим, як поїхати, водій ще щось запитував у хлопця, але, що саме вона не почула. В неї склалося враження, що мопед виїжджав з повороту, а машина рухалася по своїй смузі руху прямо з боку шахти «Західно-Донбаська» й смугу руху не міняла. Також вона бачила, як якийсь хлопець відтягував збитий мопед, але не пам`ятає куди.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_28 показав, що у вересні 2014 року він йшов з боку шахти «Західно-Донбаська» й коли проходив поряд з магазином «Надія», почув удар, повернувся й побачив спочатку машину «Жигулі-шістку», яка проїхала поряд зупиняючись, та хлопця, який котився по дорозі. Він почав по телефону викликали швидку. Всі події були за його спиною, тому він зреагував на звук. Машина була на своїй смузі руху, а хлопець лежав в десяти метрах за перехрестям. Водій вийшов з машини до хлопця, спитав чи він живий, на що той відповів - так. Потім водій сказав, що зараз приїде, кудись поїхав та приблизно через 5 хвилин повернувся. Хлопець лежав на лівій смузі руху, а мопед приблизно за 10 метрів в бік перехрестя. Після удару хлопець котився по ходу руху автомобіля, чи перелітав хлопець через машину, він не бачив. Відносно перехрестя спочатку лежав мопед, потім хлопець, а далі зупинився автомобіль.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка в присутності педагога та законного представника неповнолітній ОСОБА_29 показав, що йшов з товаришем ОСОБА_30 зі спортивного комплексу «Темп» до магазину «Стрілка». Він бачив, що їхало три мопеди й автомобіль, який їхав позаду, збив останній мопед, який повертав наліво в бік «Темпу». Погода була суха ясна, але чи включав мопед поворот, він не бачив. Потім водій зупинився, підбіг до хлопця, який лежав на дорозі й запитав: «Чому ти поворот не включаєш?». Після цього під`їхало ще два мопеди, а водій сів в машину та поїхав вниз, де повернув вправо, та повернувся приблизно через 5 хвилин. Хлопець та його мопед лежали на лівій смузі дороги. Він бачив, що мопед повертав наліво й після цього почув звук від зіткнення. Звуків сигналу та інших звуків перед зіткненням він не чув.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_31 , показав, що він проводив трасологічну експертизу керуючись вихідними даними, зазначеними в постанові слідчого по даному кримінальному провадженню та при цьому вивчивши всі матеріали справи. У своєму висновку він не зміг відповісти на питання як саме були розташовані транспортні засоби по відношенню один до одного в момент зіткнення, а саме - під яким кутом вони знаходилися один до одного в момент зіткнення, так як не було інформації щодо контактуючих пар. Під час надання висновку, він керувався інформаційними джерелами, які зазначив у висновку. Для того, щоб надати відповіді на всі питання щодо розташування транспортних засобів, йому необхідна була інформація про пари контактів, та їх кількість, оскільки для відповіді на це питання не було вихідних даних в постанові слідчого та інформації щодо контактуючих пар. Враховуючи висновки СМЕ, не виключено, що спочатку відбувся контакт з тілом потерпілого. Також беззаперечно встановлено, що контакт відбувся в межах смуги руху автомобіля, про що свідчили, зокрема, після закінчення гальмівного шляху довжиною 4 метри, металеві подряпини на асфальті після місця зіткнення мопеда та автомобіля, яке відбулося перед перехрестям в безпосередній близькості від місця виникнення вказаних подряпин.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_32 , показав, що він проводив автотехнічну експертизу керуючись вихідними даними, зазначеними в постанові слідчого по даному кримінальному провадженню та матеріалами справи. Водій мопеду змінював напрямок руху на своїй полосі руху не виконавши вимоги п.1.5 ПДР щодо подачі сигналу лівого повороту, але це не має значення з технічної точки зору, так як має місце факт зміни водієм мопеду напрямку руху перед автомобілем, а зіткнення сталося на смузі руху автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_33 показав, що він проводив комплексну автотехнічну експертизу керуючись вихідними даними, зазначеними в постанові суду по даному кримінальному провадженню, та матеріалами кримінального провадження. Свій висновок підтримує в повному обсязі та наполягає на тому, що аварійна ситуація в даному випадку була створена однобічними діями водія автомобіля, так як останнім не було дотримано дистанцію, а зіткнення сталося в межах габаритних розмірів автомобіля «ВАЗ» та займаної автомобілем смуги руху. В даній дорожній обстановці було встановлено, що в діях водія автомобіля мається також порушення вимог п. 13.1 ПДР, так як водій автомобіля, за умови дотримання вимог ПДР, незалежно від подачі водієм мопеда світлових сигналів, мав технічну можливість уникнути зіткнення. Тому повністю підтримує свій висновок.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_34 показав, що він проводив комплексну автотехнічну експертизу керуючись вихідними даними, зазначеними в постанові суду по даному кримінальному провадженню, та матеріалами кримінального провадження. Свій висновок підтримує в повному обсязі та наполягає на тому, що аварійна ситуація в даному випадку була створена однобічними діями водія автомобіля, так як останнім не було дотримано дистанцію, а швидкість автомобіля була значно більшою за швидкість мопеда та зіткнення сталося в межах габаритних розмірів автомобіля «ВАЗ» та займаної автомобілем смуги руху. В даній дорожній обстановці було встановлено, що швидкість руху автомобіля була більшою за швидкість мопеда, тому водій автомобіля повинен був зменшити швидкість руху до швидкості руху мопеда або зупинки транспортного засобу. В цілому повністю підтримує свій висновок.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 30 вересня 2014 року, схемою до протоколу огляду ДТП та фототаблицею до протоколу, згідно яких встановлено, що огляд проведено в денний час, в ясну сонячну погоду, зафіксовано, що ширина проїжджої частини становить 7,9 м., місце зіткнення зафіксовано на правій смузі руху за 2,75 м. від правого краю дороги та за 0,35 м. від розподільної смуги; до місця зіткнення зафіксовано одинарний слід гальмівного шляху переднього лівого колеса автомобіля довжиною 4 м., який розпочався на відстані 3,3 м. від правого краю дороги та закінчився на відстані 0,25 м. з права від лінії розмітки; на відстані 11 м. по правій смузі руху зафіксовано плями мастила та на відстані 15,8 м. від місця зіткнення на зустрічній (лівій) смузі руху за 0,7 м. від розподільної смуги зафіксовано плями крові; (т.2 а.п.5-13);

- протоколом огляду та перевірки технічного стану транспорту, з якого вбачається, що у мопеда «Альфа Люкс» деформований паливний бак з ліва, розбита передня фара, відбитий лівий передній показник повороту, відбитий спідометр (т.2 а.п.14-15);

- протоколом огляду та перевірки технічного стану транспорту, з якого вбачається, що у легкового автомобіля «ВАЗ-2106» д/н НОМЕР_1 розбита передня права фара, розбите лобове скло з правого боку, деформована передня пелена (т.2 а.п.16-17);

- висновком експерта № 70/29-709 від 30.10.2014 року, відповідно до якого встановити, яким було розташування ТЗ в момент первинного контакту не надається можливим, за причинами вказаними в дослідницькій частині; експертним шляхом встановлено, що місце зіткнення знаходиться в межах смуги руху автомобіля «ВАЗ-2106» в напрямку вул. Дніпровська, а в повздовжньому напрямку в безпосередній близькості перед початком подряпин на проїжджій частині (т.2 а.п.44-51);

- висновком експерта № 526 від 29.10.2014 року, відповідно до якого при експертизі трупа ОСОБА_11 , було встановлено, що останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді: - синців у внутрішніх кутів правого та лівого ока, на спинці та на кінчику носа, у волосистій частині голови в потиличній області, на внутрішніх поверхнях правої та лівої гомілок у верхніх третинах, на передньо-внутрішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу; - саден на тильній поверхні правої кисті в проекції 2-3-ї голівок п`ясних кісток та 2-3-4-ї голівок п`ясних кісток проксимальних фаланг, на передньо-внутрішній та на задньо-зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, на передньо-внутрішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу, у верхній частині правої сідниці; - перелому склепіння та основи черепу з субарахноїдальним крововиливом та забоєм головного мозку, правостороннім гемотораксом та забоєм легень (гостра емфізема), які утворилися від дії тупих твердих предметів, що діяли за ударно - струсуючим механізмом з достатньою силою для їх спричинення та такими предметами могли бути виступаючі частини транспортного засобу, що рухався при можливих наступних фазах автотравми: удар виступаючими частинами транспортного засобу, що рухався, відкиданням тіла, падінням, ударом його об дорожнє покриття. Вищезазначені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілого. Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок сумісної тупої травми голови та грудної клітини з переломами склепіння та основи черепу, субарахноїдальними крововиливами, забоєм головного мозку, правостороннім гемотораксом та забоєм легень (гостра емфізема), яка ускладнилася комбінованим шоком, що й призвело до безпосередньої причини смерті, та дана травма перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті о 17 годині 30 хвилин 30 вересня 2014 року. Враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 , (синець на передньо-внутрішній поверхні лівого гомілково-ступеневого суглобу та садно на його фоні), більш вірогідно, що в момент первинного контакту з транспортним засобом, потерпілий був повернутий до нього лівою стороною тіла. В крові потерпілого етиловий спирт та його сурогати не виявлені. (т.2 а.п.54-59);

- постановою про визнання речовими доказами від 01.10.2014 року, згідно яких було визнано речовими доказами мопед марки «ALFA LUX» без реєстраційного номеру та автомобіль «ВАЗ- 2106» д/н НОМЕР_1 (т.2 а.п.60-61);

- висновком експерта № 70/27-737 від 13.11.2014 року, відповідно до якого в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. У даній дорожній обстановці в діях водія мопеда марки «ALFA LUX» ОСОБА_11 не вбачається невідповідностей вимогам п.1.5 ПДР (т.2 а.п.137-138);

- висновком експерта № 70/27-854 від 21.11.2014 року, відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР України. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. При заданих вихідних даних технічна можливість уникнути зіткнення з мопедом «ALFA LUX» для водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_3 визначалася своєчасним виконанням ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України та для чого не було яких-небудь поміх технічного характеру, які не дозволили би йому виконати їх та виконання яких було необхідною вимогою для уникнення пригоди з його сторони. У даній дорожній обстановці в діях водія мопеда «ALFA LUX» ОСОБА_11 не вбачається невідповідностей вимогам п.1.5 ПДР (т.2 а.п.160-161);

- висновком № 3109/3110-15 комісійної комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 01 грудня 2015 року, відповідно до якого, встановлено, що згідно розташування ділянок пошкоджень на автомобілі «ВАЗ-2106» та мопеді «Alfa-Lux», інформація про які мається у матеріалах справи, характеру їх утворення (виходячи з напрямків зусиль, які спричинили деформації на транспортних засобах), враховуючи висновок судово-медичної експертизи, з технічної точки зору, автомобіль «ВАЗ-2106» у момент первинного контактування з мопедом «Alfa-Lux» знаходився позаду мопеду та ліворуч від нього.
У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти наїзду на мопед «Alfa-Lux» шляхом своєчасного виконання ним вимог пунктів 12.3., 13.1. Правил дорожнього руху України. Слід також зазначити, що за умов, якщо водій мопеду «Alfa-Lux» рухаючись з меншою швидкістю, а автомобіль «ВАЗ-2106» з більшою швидкістю ніж мопед «Alfa-Lux», не змінював рух ліворуч (рухався прямо), то контакт автомобіля «ВАЗ-2106» з мопедом «Alfa-Lux» не виключався.
Якщо виходити з того, що водій мопеду «Alfa-Lux» з включеним сигналом повороту праворуч на перехресті повернув ліворуч, то дії водія мопеда «Alfa-Lux» не відповідали вимогам пунктів 9.2 б), 9.4. Правил дорожнього руху України.
Невідповідності в діях водія мопеда «Alfa-Lux» вимогам пунктів 9.2 б), 9.4. Правил дорожнього руху України, не знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, про що викладено в дослідницькій частині.
У даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_3 вбачаються невідповідності до вимог пунктів 12.3., 13.1. Правил дорожнього руху України. Невідповідності в діях водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_3 вимогам пунктів 12.3., 13.1. Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою (т.1 а.п. 103-115).

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його дії правильно кваліфіковано на досудовому слідстві та в його діях має місце склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття; - наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст.65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав частково, у вчиненому розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, вчинив злочин з необережності, при цьому грубим чином порушив вимоги Правил дорожнього руху України, та в судовому засіданні сам підтвердив, що до цього випадку часто їздив на своєму автомобілі витримуючи приблизно таку ж саму дистанцію, як в даному випадку, що свідчить про нехтування ним обов`язків водія та зневажливе ставлення до правил користування наданим спеціальним правом, а вид його трудової діяльності взагалі не пов`язаний з керуванням транспортними засобами, суд приходить до висновку що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину та постійне місце роботи, приймаючи до уваги відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, пов`язаному з реальним позбавленням його волі, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, який є необережним, враховуючи, що сам потерпілий своїми діями також грубим чином порушив вимоги Правил дорожнього руху України, здійснивши різку зміну напрямку руху свого мопеда не переконавшись в тому, що цей маневр буде безпечним для нього та інших учасників дорожнього руху, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку три роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної засобом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, суд приходить до наступних висновків.

Щодо позовних вимог потерпілої ОСОБА_6 до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, враховуючи положення п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, у зв`язку з поданням позивачем заяви про залишення позовних вимог до вказаного відповідача без розгляду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають залишенню без розгляду.

Щодо позовних вимог потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, суд приходить до наступного.

Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі.

В п.16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено право суду виключно в порядку ст.33 ЦПК України, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Разом з тим, п.16 вказаної Постанови закріплено, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов`язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Згідно наданих до суду ТДВ СК «Кредо» письмових заперечень, страховик наполягає на тому, що обвинувачений ОСОБА_3 після ДТП з заявою (повідомленням) про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, до страховика не звертався.

Також обвинувачений жодних доказів його звернення до страховика з заявою (повідомленням) про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, протягом судового розгляду не надав, а потерпіла наполягає на стягненні моральної та матеріальної шкоди саме з обвинуваченого.

Тому суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 є належним відповідачем у даному випадку.

Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України за 2016 рік (прийнятої після Постанови Пленуму № 4 від 01 березня 2013 року), згідно до якої право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову, заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до стахової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Щодо позовних вимог потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Обвинувачений та захисник позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди в сумі 27 тис. 492 грн. 99 коп. визнали частково на суму 17 тис. 212 грн. 99 коп. з тих підстав, що 5 тис. грн. обвинувачений відшкодував потерпілій під час судового розгляду, а відповідно до Закону України «Про поховання та похоронну справу», витрати на поминальний обід в сумі 5280 грн. не є витратами на поховання.

В судовому засіданні позивач підтвердила факт відшкодування їй 5 тис. обвинуваченим під час судового розгляду, тому суд враховує зазначені грошові кошти як сплачені на відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Зазначене свідчить про те, що церемонія поминання не відноситься до поховання. Також, зі змісту абзаців 8, 9, 10 ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» випливає, що церемонія поховання та церемонія поминання є різними поняттями. Крім того, в ухвалі Верховного Суду України від 29 вересня 2010 року вказано, що понесені на організацію поминального обіду затрати не відносяться до витрат на поховання.

Тому, враховуючи викладене та те, що розмір спричиненої матеріальної шкоди підтверджений доданими до позовної заяви доказами, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 підлягає до стягнення на відшкодування матеріальної шкоди 17 тис. 212 грн. 99 коп.

Вирішуючи позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 в частині стягнення моральної шкоди в сумі 100 тис. грн., суд приходить до наступних висновків.

Як вказувалося вище, позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги про стягнення моральної шкоди визнав частково в сумі 30 тис. грн., посилаючись на те, що на його думку потерпілий своїми діями сам створив аварійну ситуацію.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка спричинила цю шкоду, у разі її винуватості.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Також, Постанова Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у пункті 9 Постанови, орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, психічних та інших), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Таким чином, при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, тяжкість наслідків для потерпілої, які є невідновними, та пов`язану з цим глибину фізичних та душевних страждань.

Зокрема судом враховуються ті обставини, що внаслідок вчиненого злочину потерпіла втратила близьку людину, а саме - неповнолітнього сина. Також судом приймається до уваги, що внаслідок загибелі сина потерпіла переносить сильні душевні страждання, які не може бути усунено.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування матеріальної шкоди судом береться до уваги, що потерпілий своїми діями також грубим чином порушив вимоги Правил дорожнього руху України, здійснивши різку зміну напрямку руху свого мопеда не переконавшись в тому, що цей маневр буде безпечним для нього та інших учасників дорожнього руху.

Тому, беручи до уваги зазначене, враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, який має постійне місце роботи та стабільне джерело доходів у вигляді заробітної плати, а також має на утриманні дитину 2006 року народження, з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та визначає розмір відшкодування потерпілій моральної шкоди в сумі 70 тис. грн.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з вказаних вище підстав.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого був застосований запобіжний захід домашній арешт згідно ухвали слідчого судді 28 листопада 2014 року на строк до 27 січня 2015 року, та після цього прокурором під час судового провадження жодним чином не заявлялися клопотання про продовження вказаного запобіжного заходу, строк дії якого скінчився 27 січня 2015 року, а також враховуючи, що прокурором клопотання про обрання відносно обвинуваченого будь-якого іншого запобіжного заходу також не заявлялося, суд приходить до висновку, що заявлене прокурором в судових дебатах клопотання про продовження строку дії застосованого раніше до обвинуваченого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Крім того, приймаючи до уваги, що обвинуваченим на протязі судового провадження не було вчинено дій, які б вказували на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тому суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу при ухваленні вироку.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, та, приймаючи до уваги, що в наданих прокурором під час судового провадження матеріалах, відсутні документи, які підтверджують передачу речових доказів на відповідальне зберігання певним особам, суд приходить до висновку про передачу речових доказів - мопеда «ALFA LUX» без реєстраційного номера - законному власнику ОСОБА_6 , автомобіля «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , особі, яка на законних підставах володіє вказаним транспортним засобом - обвинуваченому ОСОБА_3 .

Також, на підставі ст.118, 122, 124 КПК України підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів для проведення експертиз, (висновки №№ 70/29-709, 70/27-737, 70/27-854, 3109/3110-15), в сумі 7142 грн. 10 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч. 2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк три роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Додаткове покарання у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами на три роки підлягає самостійному реальному виконанню.

Строк відбування додаткового покарання обчислювати з моменту фактичного вилучення посвідчення водія.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди, заподіяної засобом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, - залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної засобом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_6 , (ІПН НОМЕР_4 ), на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, грошові кошти в сумі 17 тис. 212 грн. 99 коп., та на відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, грошові кошти в сумі 70 тис. грн., а разом стягнути 87212 (вісімдесят сім тис. двісті дванадцять) грн. 99 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Речові докази по кримінальному провадженню: - предмети, визнані речовими доказами згідно постанов слідчого від 01 жовтня 2014 року: - мопед «ALFA LUX» без реєстраційного номера - передати за належністю законному власнику ОСОБА_6 ; - автомобіль «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , передати за належністю особі, яка на законних підставах володіє вказаним транспортним засобом, - ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_3 ), на користь державного бюджету: одержувач платежу УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпра Дніпропетровської області номер рахунку 0004 МФО 805012 , установа банку ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експертів для проведення експертиз (висновки №№ 70/29-709, 70/27-737, 70/27-854), грошові кошти в сумі 1228 (одна тис. двісті двадцять вісім) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_3 ), на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення експертизи, (висновок № 3109/3110-15), грошові кошти в сумі 5913 (п`ять тис. дев`ятсот тринадцять) грн.60 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити учасникам судового провадження негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1