печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4322/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження прокурора групи прокурорів ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про надання дозволу на арешт майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
За змістом клопотання Департаментом нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000931 від 15.09.2014 за фактами вчинення службовими особами державних підприємств залізничного транспорту та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» власником якого є ОСОБА_4 , всупереч законодавству України, у період з 2012 по 2014 рік кредитували державні підприємства без проведення процедури, установленої законодавством, за завищеними кредитними ставками та отримували неправомірну вигоду, проводили шахрайські операції з державними цінними паперами та цінними паперами фіктивних товариств, кредитували підконтрольні підприємства без забезпечення за рахунок кредитів, отриманих в Національному банку України.
Так, у період з 01.01.2013 по 30.06.2014 службові особи ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» (МФО 380719) з метою незаконного отримання банком державних коштів, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби на порушення процедури залучення кредитів, визначеної Господарським кодексом України, Законом України «Про здійснення державних закупівель», а також постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2011 № 809, здійснили незаконне кредитування: ДП «Донецька залізниця», ДТГО «Львівська залізниця», ДП «Одеська залізниця», ДТГО «Південно-Західна залізниця», ДП «Південна залізниця» і ДП «Придніпровська залізниця» на суму понад 2,5 млрд. грн.
Крім того, ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» отримав протягом 2012-2013 років від Національного банку України кредит на суму 794 132 000,00 грн. перерахував пов`язаним з ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» підприємствам ТОВ «Нафторесурс регіон Трейдинг» (), ТОВ «Квардіс Н» (); ТОВ «Мелон 8» (); ТОВ «Лайтрум» (); ТОВ «Бенефіт-Консалт» (); ТОВ «Компанія з управління активами «ВБР-ІНВЕСТ», ТОВ «Тіпікон А» (); ТОВ «Вектор-Перспектива» (), ТОВ «Араніт К» (), ТОВ «Гурт-Фінанс» (), ТОВ «Ді Соуз» () з яких з яких 183 630 000,00 грн. не повернуто.
Крім того, службові особи ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» з моменту придбання банку ОСОБА_4 , а саме з 2011 року, з метою легалізації коштів, одержаних злочинним шляхом, створили організовану групу за участю працівників банку, вказаних слідчим у клопотанні, які шляхом укладення з ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» депозитних договорів та договорів позики на користь гр. ОСОБА_5 , заволоділи грошовими коштами в особливо великих розмірах, вчиняли дії, спрямовані на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів або іншого майна чи володіння ними, прав на такі кошти або майно, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, а так само набуття, володіння або використання коштів чи іншого майна, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів в особливо великому розмірі.
Зокрема, на депозитному рахунку відкритому на прізвище ОСОБА_6 (РНОКППФО НОМЕР_1 ), який працював начальником відділу цінних паперів ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», за договорами від 24.02.2014 № ZIDN2.12699.022, від 09.12.2013 № ZIDBD.12699.018, від 09.01.2013 № ZIDN2.12699.011 знаходилося 113 299 318,00 гривень.
Разом із тим, за інформацією Державної служби фінансового моніторингу України від 11.01.2017 службові особи ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» 10.01.2017 здійснили перерахування коштів в сумі 312,49 млн. грн. у ПАТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» (МФО 380582) на рахунок ОСОБА_6 (РНОКППФО НОМЕР_1 ) - № НОМЕР_2 , на рахунок ОСОБА_7 (РНОКППФО НОМЕР_3 ) - № НОМЕР_4 , на рахунок ОСОБА_8 (РНОКППФО НОМЕР_5 ) - № НОМЕР_6 .
На цей час є достатні підстави вважати, що вказані гроші є предметом кримінального правопорушення. Фактичним власником зазначених коштів є ОСОБА_4 , а ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не мають законних доходів, які б відповідали обсягам депозитів.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, що яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 98 КК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості відчуження грошових коштів щодо яких існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вони є доказом злочину, виникла необхідність у накладені арешту на кошти, розміщені на рахунку ОСОБА_6 (РНОКППФО НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 у ПАТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» (МФО 380582), що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав і просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
При вирішенні зазначеного клопотання слідчий суддя виходив із наступного:
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 167, 170, 171 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на кошти, розміщені на рахунку ОСОБА_6 (РНОКППФО НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 у ПАТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» (МФО 380582) з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту майна задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти, розміщені на рахунку ОСОБА_6 (РНОКППФО НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 у ПАТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» (МФО 380582).
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1