Справа №577/1017/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/124/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 577/1017/17 за апеляційною скаргою прокурора Конотопської місцевої прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2017 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрований по АДРЕСА_2 ), раніше судимого

застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі прокурор Конотопської місцевої прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 128 000 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що посилання в ухвалі на рішення Європейського суду з прав людини є безпідставними, оскільки вони ніяк не обґрунтовують висновків слідчого судді. Не було взято до уваги те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8-ми років, що він неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимості за які не зняті та не погашені, не працює, не має легального джерела доходів. Крім того, зазначає, що в судовому засіданні були доведені ризики незаконного впливу на потерпілого та свідків, і перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Вказані обставини свідчать про те, що тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти наявним ризикам.

10.03.2017 до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим із прокурором Конотопської місцевої прокуратури Сумської області, звернувся слідчий Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 04.03.2017 близько 19-30 години ОСОБА_9 , діючи повторно, замовивши послугу авто-евакуатора, шляхом вільного доступу проник до промислової бази по вул. Кооперативній, 68А в м. Конотопі Сумської області, де видаючи автомобіль «Ауді 80» д.р.н. НОМЕР_1 за свій власний, завантажив його на платформу авто-евакуатора та перевіз до гаражного боксу, що знаходиться на АДРЕСА_3 , заволодівши таким чином незаконно транспортним засобом, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди в розмірі 80 000 грн.

07.03.2017 до ЄРДР за № 0000329 були внесені відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

10.03.2017 ОСОБА_9 було вручено повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8-ми років та існують ризики того, що він може незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити новий злочин, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 128 000 грн.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.03.2017 у задоволенні вказаного клопотання слідчого було відмовлено і до ОСОБА_9 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що хоча прокурором і було доведено те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та існують ризики незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином та вчинення нового злочину, проте недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам доведено не було.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, крім іншого, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а згідно приписів ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і постановляючи ухвалу про застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя дійшла висновку про те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та існують ризики незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення нового злочину, однак недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам доведено не було.

Такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та належним чином ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Зокрема, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчим суддею були в повній мірі враховані всі суттєві обставини кримінального провадження, як того і вимагають положення ст.ст.178 та 194 КПК України.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про те, що жоден більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти заявленим ризикам, оскільки у клопотанні про застосування запобіжного заходу не зазначено, а під час його розгляду як в суді першої інстанції, так і при перегляді постановленого за результатами його розгляду рішення слідчого судді в апеляційному суді, не було встановлено того, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, які б про це свідчили.

Є вірними і мотиви прийнятого слідчим суддею рішення про недоведеність ризику впливу ОСОБА_9 на потерпілого, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б вказували на це, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині також є необґрунтованими.

Слідчим суддею у повній мірі було взято до уваги те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8-ми років, що він неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимості за які не зняті та не погашені, а та обставина, що він не працює, в даному конкретному випадку, істотно не впливає на можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту. При цьому відсутність легального джерела доходу, як про це зазначає прокурор в апеляційній скарзі, узгоджується з наявністю одного з встановлених ризиків.

На користь обґрунтованості рішення слідчого судді та достатності застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту свідчить і той факт, що підозрюваний самостійно, за першою вимогою суду, у визначений час з`явився в судове засідання для участі в апеляційному розгляді вказаної вище апеляційної скарги прокурора, незважаючи на те, що в ній порушувалося питання про погіршення його становища.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про безпідставність посилання слідчого судді на рішення Європейського суду з прав людини, то вони також не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки рішення цього суду є частиною національного законодавства України та джерелом доказів у відповідності до ст.ст.1, 8 і 9 КПК України, ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя застосував практику Європейського суду з прав людини при визначенні поняття «обґрунтована підозра» та з`ясуванні можливості застосування до підозрюваного інших альтернативних запобіжних заходів, що і підлягає встановленню згідно ст.194 КПК України.

У зв`язку з цим, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2017 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Конотопської місцевої прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4