Справа № 643/855/17
Номер провадження 1-кс/643/204/17
УХВАЛА

25.01.2017 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
скаржника адвоката підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
В обґрунтування вимог скаржник посилається на те, що за клопотанням сторони захисту слідчим у кримінальному провадженню повернуто частково ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 1100 доларів США та 19 802 гривні, що були вилучені під час проведення обшуку 10.01.2017 р. згідно протоколу обшуку від 10.01.2017 р. в квартирі, де проживає ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , решту вилучених грошових коштів у сумі 1400 грн. слідчий не повернув. На даний час ОСОБА_4 є підозрюваним у вищезазначеному кримінальному провадженні, а слідчий або прокурор з клопотанням про арешт вилученого майна не звертався, речовими доказами по справі воно не визнано.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 скаргу та викладені у ній доводи підтримав, просив скаргу задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на те, що вищезазначене у скарзі майно не є тимчасово вилученим, а тому відповідно до діючого законодавства, накладення арешту на це майно не передбачено.
Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, дійшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Як встановлено у судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 06.01.2017 р. у справі № 643/64/17 був наданий дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання, зокрема, грошових коштів, які останній неправомірно отримав від ОСОБА_7 через рекомендовану ним особу ОСОБА_8 за можливість безперешкодного продовження використання заявником приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (в минулому, АДРЕСА_3 ).
За результатами обшуку, згідно протоколу огляду речей від 19.01.2017 р., серед вилучених грошових коштів наявні сім грошових купюр номіналом по 200 гривень, які заздалегідь ідентифіковані 11.11.2016 року.
Постановою слідчого Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 19.01.2017 року вищезазначені грошові купюри визнані речовими доказами та приєднані до кримінального провадження.
Відповідно до положень ч.7 ст. 236 КПК України вважаються тимчасово вилученим майном вилучені при обшуку речі та предмети, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.
Враховуючи, що сім грошових купюр номіналом по 200 гривень, тобто гроші у розмірі 1400 гривень вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 06.01.017 року про надання дозволу на обшук з метою відшукання грошових коштів, вони в силу ч.7 ст. 236 КПК України не є тимчасово вилученим майном.
За таких обставин, підстави для задоволення скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1