Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
27 липня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 секретаря судового засідання ОСОБА_4 Прокурора ОСОБА_5

Підозрюваного ОСОБА_6

Захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 липня 2017 року в кримінальному провадженні № 0000468, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Здолбунівського ВП Острозького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором ОСОБА_5 , щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє - вироком Здолбунівського районного суду від 19 січня 2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з визначенням застави в сумі 81200 грн.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що в ніч на 08 липня 2017 року за попередньою змовою з ОСОБА_9 , діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму пластикового вікна, незаконно проникли до приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого в АДРЕСА_3 , який належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_10 , звідки таємно викрали близько 3500 грн та продукти харчування, спричинивши шкоду на загальну суму 6000 грн, про що 08 липня 2017 року йому оголошено ( а. с. 69-70).

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , покликаючись на незаконність ухвали, доводить, що ОСОБА_6 має сім`ю та постійне місце проживання, а слідчий та прокурор не довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Просить скасувати оскаржувану ухвалу і застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання, обговоривши викладене в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно положень ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини ( 1995 р.) законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 194 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" від 10 листопада 1969 року) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, та існують ризики вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 дійсно має постійне місце проживання, однак, раніше неодноразово судимий, і підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, за попередньою змовою групою осіб, в період розгляду місцевим судом іншого кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтвердив і сам підозрюваний при апеляційному розгляді справи.

Вказане дає підстави вважати, що існує ризик вчинення підозрюваним подальших правопорушень та недотримання ним своїх процесуальних обов`язків, про що йдеться і в доводах прокурора, а тому колегія суддів вважає, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 суд дотримався вимог п. п. 3-8 ч. 1 ст. 178 КПК України і вірно прийшов до висновку про обрання підозрюваному запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, визначивши, відповідно до положень ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави у встановлених законом межах, що забезпечить дотримання ОСОБА_6 його процесуальних обовязків.

Підстав для скасування ухвали і обрання ОСОБА_6 більш мякого запобіжного заходу не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду від 10 липня 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3