пр. № 1-кс/759/586/17
ун. № 759/2586/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2017 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0009440 від 23.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17.02.2017 до суду надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований в АДРЕСА_1 , для забезпечення його зберігання як майбутнього речового доказу в кримінальному провадженні №0009440 від 23.09.2016 та заборонити відчужувати автомобіль «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.09.2016, приблизно о 19 год. 15 хв., невстановлена особа, керуючи автомобілем «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_2 , виконуючи маневр руху заднім ходом, та рухаючись по під`їздній дорозі біля буд. № 106/2 по пр. Перемоги у м. Києві, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , завдавши останньому тяжких тілесних ушкоджень, та скоївши зіткнення з припаркованим автомобілем «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_3 , після чого зникла з місця ДТП на вказаному автомобілі.

Того ж дня, 22.09.2016 біля буд. № 106/2 по пр. Перемоги у м. Києві було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди та встановлені очевидці даного злочину: ОСОБА_7 ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 .

Згідно протоколів допиту зазначених свідків було встановлено, що 22.09.2016, приблизно о 19 год. 15 хв. автомобіль «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_2 білого кольору, виконуючи маневр руху заднім ходом на великій швидкості, рухаючись по під`їзній дорозі до буд. № 106/2 по пр. Перемоги в м. Києві скоїв наїзд на пішохода, після чого зіткнувся з припаркованим автомобілем та зник з місця ДТП. Травмованого пішохода було госпіталізовано до медичного закладу де він тривалий час лікувався. Згідно з висновком експерта № 1761/е від

31.10.2016, ОСОБА_6 внаслідок ДТП були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

У ході досудового розслідування було з`ясовано, що автомобілем «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_2 на протязі тривалого часу користується ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, під час допиту батька останнього. ОСОБА_5 , було встановлено, що останній придбав даний автомобіль у 2011 році у ОСОБА_11 , та подарив його своєму синові ОСОБА_10 , який користується ним.

Крім цього під час допиту в якості свідка, дружини ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , показала, що 29.12.2016, ОСОБА_13 приїжджав до неї на вказаному автомобілі «Опель Комбо», на якому вона помітила інші номерні знаки, але автомобіль був тим самим.

Після перевірки вище зазначеної інформації, яку надала свідок ОСОБА_12 , після отримання відповіді з Головного сервісного центру МВС України, зазначена інформація підтвердилась, автомобіль «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_2 , 10.12.2016 було знято з обліку та перереєстровано на ОСОБА_5 (батька ОСОБА_10 ), при цьому замінені державні номерні знаки на AA4299II.

Слідчий в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Зазначена норма встановлює вичерпний перелік осіб, на майно яких може бути накладено арешт це 1) підозрюваний; 2) обвинувачений; 3) особи, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За таких обставин, відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, оскільки не надано доказів того, що вказане житлове приміщення здобуде злочинним шляхом, в силу ст. 170 КПК України.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно наведеної норми, другою умовою для накладення арешту є те, що майно особи, яка відповідає вимогам ч. 1 ст. 170 КПК України, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, яке їх було повністю або частково перетворено.

Слідчим не надано жодних доказів того, що майно, на яке він просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

У силу наведеної норми, арешт може бути накладений з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову на майно, що перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

У даному випадку клопотання про арешт майна подане виключно з метою виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Проте, на даний час цивільного позову в кримінальному провадженні не подано, санкція ч. 4 ст. 191 КК України не передбачає конфіскації майна, майна не має процесуального статусу підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а тому відсутні правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

У силу ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки слідчим не доведено необхідності та обґрунтованості арешту майна.

Керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 170, ч. ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0009440 від 23.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Святошинського

районного суду м. Києва ОСОБА_1