Дата документу Справа № 336/3796/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/3796/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/154/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000008 від 10 січня 2014 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.204, ч.2 ст.199 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 жовтня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч.ч.1, 2, 3 ст.204, ч.2 ст.199 КК України повернуто прокурору для виконання вимог ст.291 КПК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що в обвинувальному акті не конкретизовано обвинувачення, а викладене формулювання обвинувачення та кваліфікація дій ОСОБА_6 не відповідають викладу фактичних обставин інкримінованих останньому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.ч.1,3 ст.204 КК України. Крім того, в обвинувальному акті, всупереч вимогам ч.2 ст.291 КПК України, вказано більше 20 процесуальних джерел доказів, що є неприпустимим.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищезазначену ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання у суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що викладені в ухвалі недоліки, які стали підставою для повернення обвинувального акту прокурору, не мають свого об`єктивного підтвердження, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, та в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 , які прокурор вважає доведеними.

Згідно з ухвалою, 08 червня 2016 року з Апеляційного суду Запорізької області після скасування вироку надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.204, ч.2 ст.199 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначила, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим вважала за можливе призначити судовий розгляд.

Суд за власної ініціативи поставив на обговорення питання щодо повернення обвинувального акту прокурору через його невідповідність вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник підтримали позицію суду.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд в суді першої інстанції; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважали, що оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо невідповідності вимогам ст.291 КПК України обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні матеріалах кримінального провадження, та, на думку колегії суддів, є правильними.

Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що всупереч вказаним вимогам закону, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 не міститься конкретного викладу фактичних обставин інкримінованих останньому кримінальних правопорушень.

ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується, окрім іншого, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.199 КК України - у зберіганні, придбанні, перевезенні з метою використання при продажі товарів, збуту, а також у збуті незаконно виготовлених, одержаних чи підроблених марок акцизного податку, вчинене повторно.

Проте, в обвинувальному акті не зазначено, вчинення яких конкретно дій інкримінується ОСОБА_6 .

Також органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні, транспортуванні з метою збуту, та у збуті незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

Викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,3 ст.204 КК України, орган досудового розслідування, окрім іншого, вказав на те, що ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав спирт з метою збуту.

Оскільки етиловий спирт не є алкогольним напоєм, а відноситься до інших підакцизних товарів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказане обвинувачення містить істотні суперечності, оскільки зазначена в обвинувальному акті кваліфікація дій ОСОБА_6 не відповідає викладеним в цьому акті фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Окрім того, в обвинувальному акті містяться посилання на більш ніж двадцять процесуальних джерел доказів з викладенням їх змісту, що не відповідає положенням ст.291 КПК України і на що обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

На вказані та інші недоліки обвинувального акту у даному провадженні звертав увагу і Апеляційний суд Запорізької області в ухвалі від 02 червня 2016 року, якою скасовано вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 прокурору через невідповідність цього акту вимогам ст.291 КПК України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, на думку колегії суддів, правильність цих висновків суду не спростовують.

Порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть зміну чи скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 жовтня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.204, ч.2 ст.199 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог ст.291 КПК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4