Справа № 419/2086/17
Провадження № 11-сс/782/168/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника

ТОВ «Дельта-Форест» ОСОБА_6 ,

розглянувши 17 липня 2017 року в м. Сєвєродонецьку у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ТОВ «Дельта-Форест» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 30 червня 2017 року

ВСТАНОВИЛА
З клопотання слідчого Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області про накладення арешту вбачається, що 28.06.2017 року під час огляду місця події - асфальтованої ділянки автодороги сполученням «Сєвєродонецьк-Новоайдар», розташованої на території блокпосту «Метьолкіне» м. Сєвєродонецька Луганської області, виявлено та вилучено дев`ять вантажних автомобілів завантажених лісом кругляком. При перевірці документів на вантаж, який транспортувався на автомобілі марки КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 . виявлено, що фактично наявна деревина та її вид не відповідає відомостям, зазначеним в супровідних документах на вантаж, а саме: згідно товарно-транспортних накладних, які були надані для перевірки, вантажем є дрова, тоді як під час візуального огляду виявлено, що транспортується деревина - стовбури лісу хвойного, які розділені на 2 частини, діаметром на зрізі від 10 до 25 см, довжиною стовбура приблизно 3 м.
У той же день під час проведення огляду місця події виявлено та тимчасово вилучене: вантажний автомобіль марки КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому виявлено деревину - стовбури лісу хвойного; свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , товарно- транспортна накладна на перевезення деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) серії ЛГА № 261328 від 27.06.2017 року.
Виходячи з наведеного, у органу досудового розслідування існували підстави вважати, що посадові особи ДП «Новоайдарське лісомисливське господарство», зловживаючи службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб вчинили розтрату державного майна.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за № 0001897 від 28.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
Посилаючись на те. що виявлене та тимчасово вилучене майно є фактично речовими доказами - предметом та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, слідчий просив накласти арешт на зазначене майно з метою збереження речових доказів та з метою запобігання приховуванню, пошкодженню, псуванню, зникненню, втрати, знищенню, використанню, перетворенню, пересуванню, передачі, відчуженню зазначеного майна.

Розглядаючи зазначене клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що воно підлягає частковому задоволенню, а саме в частині накладення арешту на предмет та засоби вчинення кримінального правопорушення - деревину, товарно-транспортні документи на неї. В іншій частині відмов в задоволенні клопотання. Слідчий суддя встановив, що у органу досудового розслідування існують законні підстави вважати, що посадовими особами ДП «Новоайдарське лісомисливське господарство» вчинені дії, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. Ці обставини підтверджується, зокрема, копіями товарно-транспортних накладних з даними про вантаж, які не відповідають дійсності, копією протоколу огляду місця події від 28.06.2017 року. Слідчий суддя погодився з підставами для накладення арешту в цій частині.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Дельта-Форест» просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання. Посилається на те, що предметом діяльності ТОВ «Дельта-Форест» відповідно до статуту є, зокрема, лісопильне та стругальне виробництво, виробництво інших виробів з деревини, лісозаготівля, надання будь-яких послуг у сфері лісівництва та лісозаготівлі, в тому числі із вирубки лісів; оптова торгівля деревиною тощо. Посилається на законність господарської діяльності ТОВ «Дельта-Форест» з приводу укладання строкових договорів купівлі-продажу лісоматеріалів з продавцями, зокрема з ДП «Новоайдарське лісомисливське господарство» від 18.05.2017 року, а про організацію перевезень, які укладені, зокрема, з перевізником ОСОБА_7 . При перевезені деревини у водіїв були всі необхідні належним чином складені документи- товаротранспортні накладні (ТТН-ліс) та інші документи. За умов законності придбання деревини та оформлення всіх передбачених законом документів, лісопродукція не є об`єктом злочину і не може бути тимчасово вилучена з урахуванням вимог ст. 167 КПК України. Зазначає про порушення кримінального процесуального законодавства при проведенні огляду та вилучення транспортного засобу, лісопродукції, оскільки в порушення ч.ч. 2, 3 ст. 168 КПК України власнику майна не була вручена копія відповідного протоколу. При розгляді клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.Розгляд клопотання слідчого був проведений без участі водія ОСОБА_7 , представника ТОВ «Дельта-Форест» та ДП «Новоайдарське лісомисливське господарство». У судовому засіданні не було встановлено кому належить деревина, а тому в резолютивній частині не зазначено якому саме власнику деревини заборонено розпоряджатися та користуватися нею. Більш того, слідчий судця відмовляючи в накладенні арешту на автомобіль та причеп, в резолютивній частині ухвали на вказав, чи підлягає передачі деревина відповідальній особі і кому саме. Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна подано з порушенням передбачених ч.5 ст. 171 КПК України строків, оскільки майно було тимчасово вилучено 27.06.2017 року приблизно о 24.00 годині, та в передбачений строк слідчий з відповідним клопотанням не звернувся. Окрім того, слідчий суддя постановив ухвалу з порушенням правил підсудності, оскільки клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно повинно було розглядатися не Новоайдарським районним судом,Луганської області а Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за місцем знаходження органу досудового розслідування, яким є слідчий відділ Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області. Слідчим внесені відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України без встановлення потерпілої особи та ознак зазначеного складу злочину, що свідчить про відсутність об`єктивних даних про подію злочину. Також, слідчим на надано доказів щодо невідповідності кількості та виду лісопродукції, яка перевозилась, не встановлена кількість та вид лісопродукції, що на думку апелянта, не вказує на існування ознак речових доказів в розумінні положень ч.1 ст.98 КПК України.У кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, чим підтверджується недостатність сукупності доказів, які б доводили існуванняобґрунтованої підозри у вчиненні злочину.
При апеляційному розгляді:

- представника ТОВ «Дельта-Форест», висловлюючи доводи за апеляційною скаргою, підтримав її вимоги, пославшись на її доводи;

- прокурор, висловлюючи доводи за апеляційною скаргою, заперечував проти задоволення її вимог, пославшись на законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника ТОВ «Дельта-Форест» та прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про арешт майна повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Окрім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частково задовольняючи дане клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, прийшов до обґрунтованого висновку про існування достатніх підстав вважати, що вказане у клопотанні слідчого майно деревину та товарно-транспортні накладні на неї, відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке просив накласти арешт слідчий, може бути знищено чи пошкоджене, вказане клопотання слідчого, за наявності для цього правових підстав, було задоволено.

Колегія суддів вважає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Посилання представника апелянта на законність господарської діяльності між ТОВ «Дельта-Форест» та ДП «Новоайдарське лісомисливське господарство» щодо купівлі-продажу лісоматеріалу при розгляді клопотання про накладення арешту є безпідставними.

Слідчий суддя встановив існування підстав вважати, що посадовими особами ДП «Новоайдарське лісомисливське господарство» вчинені дії, які містять ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, що підтверджується копіями товарно-транспортних накладних з даними про вантаж, які не відповідають дійсності, копією протоколу огляду місця події від 28.06.2017 року.

Колегія суддів погоджується з даними висновками слідчого судді, з таких підстав.

У відповідності до товарно-транспортної накладної серія ЛГА № 261328 від 27.06.2017 року перевізник ТОВ «Дельта-Форест» здійснював перевезення дров ІІ групи. Проте досудовим розслідуванням встановлено, що деревина, що перевозилась в автомобілі не відповідала технічним вимогам для дров. Слідчим при огляді місця події було тимчасово вилучено деревину, а саме стовбури діаметром на зрізі від 15 до 25 см, довжиною 3 м, що не відповідає розмірам, які визначені для дров.

Отже у слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна були належним чином виконанні вимоги, визначені ч. 2 ст. 173 КПК України.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити закону та обґрунтовану ухвалу.

Керуючись ст.ст. 170-173,407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу представника ТОВ «Дельта-Форест» ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 30 червня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _____________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3