Справа № 536/1925/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2016 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Горлівка Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 , освіта вища, не одруженого, має малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2016 року, приблизно між 23 годиною та 23 годиною 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля сільського клубу, розташованого по вулиці Центральній в селі Майбородівка Кременчуцького району, де зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_4 . Між ними виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_4 один удар кулаком в обличчя, від якого ОСОБА_4 впав на землю.

Своїми діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у вигляді закритого перелому кісток носу та струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1024 від 24.10.2016 року утворилися від ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контактування, якими не виключно могли бути кисті рук, зжаті в кулак, ноги взуті у взуття, або інші тверді предмети з подібними характеристиками, можливо у вказаний строк, про що свідчить їх характер та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 статті 125 КК України визнав повністю та щодо обставин вчинення кримінального правопорушення пояснив так, як викладено вище в мотивувальній частині вироку, в скоєному щиро розкаявся та неодноразово вибачився перед потерпілим за свої дії.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина об`єктивно підтверджується належними і допустимими доказами, а саме:

показаннями у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 , що за вказаних обставин обвинувачений ОСОБА_5 наніс йому сильний удар кулаком в обличчя, внаслідок чого він отримав легкі тілесні ушкодження та лікувався у Кременчуцькій ЦРЛ;

показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , що вона була очевидцем, коли біля сільського клубу ОСОБА_5 ударив кулаком в обличчя її чоловіка ОСОБА_4 , внаслідок чого останній лікувався у Кременчуцькій ЦРЛ від отриманих тілесних ушкоджень;

висновком судово-медичної експертизи №1024 від 24.10.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у вигляді закритого перелому кісток носу та струсу головного мозку, які утворилися від ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контактування, якими не виключно могли бути кисті рук, зжаті в кулак, ноги взуті у взуття, або інші тверді предмети з подібними характеристиками, можливо у вказаний строк, про що свідчить їх характер та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вище описані тілесні ушкодження не характерні утворенню в результаті падіння на площину з висоти власного зросту, як з приданням тілу прискорення, так і без такого, про що свідчить механізм їх утворення;

слідчими експериментами: за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_8 , які показали і розказали за яких обставин ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження, що підтверджується протоколами проведення слідчого експерименту з фототаблицями до них від 10, 29 листопада 2016 року;

висновками судово-медичної експертизи №1204,№1205,№1245 від 11 та 29 листопада 2016 року, що показання потерпілого ОСОБА_4 можуть відповідати щодо механізму та локалізації тілесного ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу; показання свідка ОСОБА_8 можуть відповідати об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі ОСОБА_4 ; показання підозрюваного ОСОБА_5 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , не суперечать об`єктивним даним, отриманих при судово-медичній експертизі ОСОБА_4 по механізму спричинення та локалізації тілесних ушкоджень.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 статті 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за класифікацією відповідно до статті 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого ОСОБА_4 , який при обранні міри покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду та враховує, що 24 листопада 2016 року ОСОБА_5 був засуджений Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 статті 125 КК України до обмеження волі на строк один рік, з застосуванням статті 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у скоєному, попросив вибачення у потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є повне визнання ним своєї вини та щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує його покарання є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Статттею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За таких обставин обвинуваченому ОСОБА_5 має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів у виді обмеження волі зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі статті 75 КК України, зважаючи, що його виправлення можливе без реального відбування покарання з застосуванням ч.4 статті 70 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави в особі Кременчуцької центральної районної лікарні заявлений цивільний позов до відповідача ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, в сумі 795 гривень 76 копійок.

Позов прокурора обґрунтований належними доказами, підтриманий позивачем та повністю визнаний у судовому засіданні відповідачем.

За таких обставин суд з підстав статті 1206 ЦК України позов прокурора задовольняє в повному обсязі.

Потерпілим ОСОБА_4 до відповідача ОСОБА_5 був пред`явлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 415 гривень 20 копійок та моральної шкоди в сумі 20 000 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав повністю, відповідач ОСОБА_5 позов визнав частково в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 415 гривень 20 копійок, а вимогу про відшкодування моральної шкоди не визнав.

Позовна вимога потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди обґрунтована і підтверджена належними доказами у справі на суму 415 гривень 12 копійок, визнана відповідачем, а тому з підстав статей 15,16,1166 Цивільного кодексу України підлягає задоволенню частково, так як 08 копійок не підтверджено.

Ураховуючи моральні страждання, які потерпілий ОСОБА_4 зазнав у зв`язку з ушкодженням його здоров`я та фізичних страждань, тривалості лікування, моральних страждань та психологічного стану, наведених у позовній заяві та у судовому засіданні обґрунтувань моральної шкоди позивачем, суд зробивши свою оцінку на справедливій основі, як того вимагає стаття 23 ЦК України, виходячи з засад розумності та виваженості, визначає розмір грошової компенсації моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача на підставі статті 1167 Цивільного кодексу України, у сумі 4 000 гривень, яка є реальною компенсацією завданої моральної шкоди відповідно до встановлених судом обставин кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129,373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 125 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців та з покладенням відповідно до статті 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до частин 1,4 статті 70 КК України за сукупністю злочинів до покарання за новим вироком повністю приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 листопада 2016 року та остаточно вважати засудженим ОСОБА_5 до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців та з покладенням відповідно до статті 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позов прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Кременчуцької центральної районної лікарні витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 , який потерпів від злочину, в сумі 795 (сімсот дев`яносто п`ять) гривень 76 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 415 гривень 12 копійок та моральну шкоду в сумі 4 000 гривень, а всього 4 415 (чотири тисячі чотириста п`ятнадцять) гривень 12 копійок.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1