Ухвала
іменем україни
06 грудня 2016 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
захисникаОСОБА_6 ,
засудженоїОСОБА_7 ,
особи, яка подала касаційну скаргуОСОБА_8 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу представника Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» ОСОБА_8 на ухвалу судді Апеляційного суду Закарпатської області від 10 червня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000151 щодо ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2016 року засуджено ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладено обов`язки, передбачені пунктами 2-4 ч. 1 ст. 76 КК.

Ухвалою судді Апеляційного суду Закарпатської області від 10 червня 2016 року апеляційну скаргу представника Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» ОСОБА_8 на вказаний вирок повернуто.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу судді апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. На думку ОСОБА_8 , він як представник юридичної особи, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди та яка повинна була бути визнана потерпілою у справі, має право на оскарження вироку місцевого суду щодо ОСОБА_7 , а тому рішення апеляційного суду про повернення апеляційної скарги вважає безпідставним. Крім того, наводить у касаційній скарзі доводи щодо незаконності вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 .

Захисник засудженої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_8 , в яких, посилаючись на законність і обґрунтованість ухвали апеляційного суду просить залишити її без зміни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» ОСОБА_8 на підтримку касаційної скарги, засудженої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які заперечили проти її задоволення, прокурора ОСОБА_5 , який вважав касаційну скаргу обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Проте ухвала судді апеляційного суду цим вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Повертаючи апеляційну скаргу, суддя-доповідач послався на те, що Державне підприємство «Львівський бронетанковий завод» згідно з вимогами ст. 393 КПК не має права на апеляційне оскарження вироку місцевого суду, оскільки не визнавалось потерпілим по справі та відповідно не набувало прав і обов`язків потерпілого.
З таким висновком колегія суддів не погоджується.
Згідно з вимогами ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні, зокрема, може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права та обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.

За матеріалами справи ОСОБА_7 обвинувачувалась та визнана судом винуватою у вчиненні шахрайства злочину, вчинення якого передбачає обов`язкову наявність потерпілої сторони, майном якої винний незаконно заволодів чи на яке незаконно придбав право шляхом обману або зловживання довірою.

Як встановив суд у вироку ОСОБА_7 шляхом обману заволоділа грошовими коштами Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» в особливо великому розмірі.

При цьому в порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК в обвинувальному акті відсутні відомості про потерпілого. Стороною обвинувачення заходи щодо залучення до справи потерпілої сторони не вживались, згода на участь у кримінальному провадженні в якості потерпілого у Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» не з`ясовувалась.

Вказане порушення не було усунуте і під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Таким чином, фактично будучи особою, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, Державне підприємство «Львівський бронетанковий завод» з формальних підстав залишилось позбавленим права на апеляційне оскарження, що в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є порушенням права на доступ до правосуддя.

Враховуючи викладене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого слід врахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_8 щодо незаконності вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в силу ст. 424 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, а відтак касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу представника Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу судді Апеляційного суду Закарпатської області від 10 червня 2016 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_8 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3