Справа №359/5291/17
Провадження №1-кп/359/386/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. м. Жмеринка Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого згідно вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 14.03.2017 року за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп.,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України за наступних обставин.
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення крадіжки, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності.
Так, 29.05.2017 року, близько 11.25 год., ОСОБА_4 перебував біля будинку №77 по вул. Головатого в м. Борисполі Київської області, де у нього з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме чавунної кришки каналізаційного люку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 29.05.2017 року, близько 11.30 год., знаходячись біля цього ж будинку, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав належну комунальному підприємству водопровідно-каналізаційне господарство «Бориспільводоканал», яку руками завантажив на тачку та з місця скоєння злочину зник, незаконно заволодівши таким чином вказаним майном, заподіявши КП ВКГ «Бориспільводоканал» матеріальну шкоду в розмірі 1048 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Шкода завдана кримінальним правопорушенням становить 1048 грн. 00 коп., як вартість викраденого майна, що на момент розгляду кримінального провадження відшкодована, шляхом повернення викраденого майна потерпілому. З цього приводу, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора та захисника, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину, крім допиту обвинуваченого (а саме: допиту інших свідків, представника потерпілого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу та обставин скоєння злочину, завданого матеріального збитку потерпілому тощо).
В судовому засіданні, ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись. Зазначив, що працює неофіційно, однак має дохід, він є батьком неповнолітньої дитини, живе в м. Борисполі з родиною та дружиною, без офіційної реєстрації шлюбу.
Показав, що дійсно 29.05.2017 року, перебуваючи неподалік житлових будинків та супермаркету «АТБ», ияив каналізаційний люк, який був наполовину відкритий та знаходився в овразі. Після чого, зважаючи на скрутне матеріальне становище, він вирішив його викрасти та здати на металобрухт, у зв`язку з чим він взяв для транспортування даного люку візок, на якому доставив до пункту приймання металобрухту указаний каналізаційний люк, який він зняв руками власними силами. Біля пункту приймання металобрухту він був затриманий працівниками поліції.
В судовому засіданні зазначив, що має родину, розумів значення своїх дій, та те, що скоює таємне викрадення чужого майна, маючи непогашену та не зняту судимість за вчинення аналогічного злочину викрадення чужого майна.
Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, речові докази у справі та процесуальні витрати.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.
Так, санкцією ч.2 ст. 185 КК України передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, а тому вчинений обвинуваченими злочин є середньої тяжкості.
За час судового розгляду справи в суді, обвинувачений вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжує покарання не встановлено.
Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину. Вчинення кримінального правопорушення внаслідок скрутного матеріального становища під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження, доказів цьому обвинуваченим суду не надано.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за скоєння злочину проти власності, що вбачається з вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 14.03.2017 року, за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп., який ним сплачено.
Таким чином, на момент вчинення кримінального правопорушення 29.05.2017 року, він мав не зняту та непогашену судимість. З цього приводу кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України є правильною.
За місцем проживання на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, однак перебував на обліку у лікаря нарколога за місцем реєстрації в м. Рівне.
В судовому засіданні ОСОБА_4 з цього приводу пояснив, що більше не вживає наркотичні засоби та не потребує лікування від наркотичної залежності чи алкогольної залежності.
ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, доказів попереднього працевлаштування суду не надано, однак запевнив про намір працевлаштуватись офіційно, зважаючи на наявність неофіційного доходу. Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.
Згідно поданих до суду матеріалів викрадене майно повернуто в повному обсязі, претензій потерпілим до обвинуваченого не заявлялось. При наявності претензій до обвинуваченого потерпілий має право на звернення до суду в порядку, визначеному ЦПК України.
З цього приводу, з урахуванням того, що ОСОБА_4 раніше вчиняв злочин проти власності, немає постійної роботи та заробітку, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді двох років позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального закону.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
Суд вважає за доцільне також застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України та призначити покарання з іспитовим строком терміном в два роки з визначенням відповідних обов`язків судом.
Суд вважає за доцільне надати можливість обвинуваченому виправитись та довести можливість перебування на волі без ізоляції від суспільства.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.
Речові докази у кримінальному провадженні не зазначені, про них не повідомив і прокурор.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні не встановлені, про них не заявлено і прокурором. Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 194, 318, 322, 331, 363-368 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1