Справа № 755/7582/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" червня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013124 від 18.09.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, громадянина Республіки Білорусь, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :
Під час судового провадження у цьому кримінальному провадженні, на підставі положень ст. 468 КПК України, 12.05.2017 між прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , який на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України наділений повноваженнями старшого групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості, у зв`язку з чим суд, на виконання вимог ч. 3 ст. 474 КПК України невідкладно перейшов до її розгляду.

Так, прокурор та захисник, кожен окремо, в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за викладених обставин.

Суд, заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК України) та закону приходить до наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 309 КК України визнаючи, шляхом укладення останньої, доведеним, що він в період часу з 01.09.2016 по 05.09.2016 знаходячись біля стадіону по вул. Празька в м. Києві на землі знайшов поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, який поклав собі в карман для подальшого власного вживання, без мети збуту.
17.09.2016 в невстановлений слідством час, за адресою: м. Київ, пр-т Генерала Ватутіна 11, біля АЗС «КЛО» ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції, після чого під час поверхневого огляду в присутності понятих у останнього, виявлено поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, який в подальшому вилучено.
Відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_6 , № 3780х від 10.03.2017, у наданій на дослідження подрібленій речовині рослинного походження зеленого кольору, масою 0,847 г. виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб N - ( 1 - карбомоїл-2-метилпропіл)-1-(циклогексілметил)-1Н- індазол-3-карбоксамід (АВ-РІNАСА-СНМ).
Маса N-(1 -карбомоїл-2-метилпропіл)-1 -(циклогексілметил)-1 Н-індазол-3 - карбоксамід (АВ-РШАСА-СНМ) у речовині становить 0,065 г.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він здійснив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), а саме штраф у суммі 1700 гривень.
При цьому, ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої судом не встановлено.
Безпосередньо в самій угоді про визнання винуватості викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступіня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження у вигляді особистого зобов`язання враховуючи дані про особу обвинуваченого та вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 376, 468-469, 472, 473-475 КПК України, суд

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 12.05.2017 між прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватиму вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України призначити покарання у виді штрафу у розмізі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 гривень на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання із зобов`язанням не залишати та не змінювати місце свого проживання без дозволу суду залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 1587 гривень 72 копійки.

Речові докази: наркотичний засіб N - ( 1 - карбомоїл-2-метилпропіл)-1-(циклогексілметил)-1Н- індазол-3-карбоксамід (АВ-РІNАСА-СНМ) знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 2 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити сторонам.

С у д д я : ОСОБА_1