Ухвала іменем україни 17 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
переглянула в судовому засіданні вирок Московського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2015 року та ухвалуАпеляційного суду Харківської області від 21 березня 2016 року за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 .
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2015 року засуджено:
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
- за ч. 2 ст. 301 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців із конфіскацією порнографічної відеопродукції, засобів її виготовлення і демонстрування;
- за ч. 2 ст. 300 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки із конфіскацією відеопродукції, що пропагує культ насильства та жорстокості, засобів її виготовлення і демонстрування.
На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки із конфіскацією порнографічної відеопродукції, а також відеопродукції, що пропагує культ насильства та жорстокості, засобів їх виготовлення і демонстрування.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 ст. 76 КК.
ОСОБА_6 визнано невинуватим та виправдано за ч. 2 ст. 301 КК України за епізодом обвинувачення у скоєнні злочину у жовтні 2014 року за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2016 року зазначений вирок змінено та виключено з його резолютивної частини рішення суду про застосування додаткового покарання за ч. 2 ст. 301 КК у виді конфіскації порнографічної відеопродукції, засобів її виготовлення і демонстрування, а за ч. 2 ст. 300 КК виключено рішення суду про застосування додаткового покарання у виді конфіскації відеопродукції, що пропагує культ насильства та жорстокості, засобів її виготовлення і демонстрування.
Виключено з резолютивної частини вироку в частині призначення покарання за сукупністю злочинів передбачених ч. 2 ст. 301 та ч. 2 ст. 300 КК в порядку ч. 1 ст. 70 КК рішення суду про застосування додаткового покарання у виді конфіскації порнографічної відеопродукції, відеопродукції, що пропагує культ насильства та жорстокості, засобів їх виготовлення і демонстрування.
В іншій частині вирок залишено без зміни.
Як встановив суд, ОСОБА_6 у середині січня 2015 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, маючи злочинний намір на виготовлення з метою збуту відеопродукції порнографічного характеру та відеопродукції, що пропагує культ насильства та жорстокості, знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , за допомогою свого персонального комп`ютера, виготовив два DVD диски на яких містяться матеріали порнографічного характеру та три DVD диски на яких міститься відеопродукція, що пропагує культ насильства та жорстокості. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно з корисливих спонукань, ОСОБА_6 22 січня 2015 року о 12.10 год., знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , збув зазначені диски із відеоматеріалами порнографічного характеру та відеоматеріалами, що пропагують культ насилля та жорстокості ОСОБА_7 за 100 грн.
Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався в тому, що у жовтні 2014 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 за допомогою свого персонального комп`ютера, з метою збуту виготовив три DVD диски, на яких містяться матеріали порнографічного характеру. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно з корисливих спонукань, ОСОБА_6 , у жовтні 2014 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись на території ринку «Новосалтівський» по вул. Героїв Праці, 15 в м. Харків, збув зазначені три DVD диски із відеоматеріалами порнографічного характеру ОСОБА_7 за 80 грн.
Засуджений ОСОБА_6 у касаційній скарзі порушує питання про скасування вироку районного суду та ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і про закриття кримінального провадження. Обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на однобічність та неповноту досудового і судового слідства. Стверджує, що матеріали кримінального провадження не містять доказів його винуватості, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються лише на недопустимих доказах. Зазначає, що судом не було доведено, що диски, які він передав ОСОБА_7 ним були виготовлені з метою збуту. Наполягає, що він передав останньому п`ять чистих дисків. Посилається на те, що в порушення вимог статей 246, 253, 260 КПК не було надано постанову прокурора про проведення негласних слідчих дій. Стверджує, що суд не врахував покази свідків, які мають істотне значення для справи. Зазначає, що відомості про злочин отримані шляхом провокації з боку працівників міліції з порушенням норм, що регулюють порядок проведення оперативних закупок.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги засудженого та вважав судові рішення законними і обгрунтованими, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Свій висновок щодо доведеності вини засудженого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 301, ч. 2 ст. 300 КК, суд належним чином вмотивував дослідженими під час судового розгляду доказами, які були оцінені відповідно до закону та в їх сукупності правильно визнані судом достатніми та взаємозв`язаними для ухвалення обвинувального вироку.
Такий висновок відповідає наведеним у вироку: показанням свідка ОСОБА_7 про те, що за обставин, викладених у вироку, він приймав участь в проведенні негласної слідчої дії та придбав у засудженого ОСОБА_6 п`ять дисків, які містять порнографічні відеоматеріали та відеоматеріали, що пропагують культ насильства та жорстокості; протоколам огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр; протоколу про результати негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контролю особи в ході якого було зафіксовано факт передачі дисків ОСОБА_6 ОСОБА_7 за 100 грн.; протоколу огляду місця події від 22 січня 2015 року в ході якого ОСОБА_7 видав 5 дисків які придбав у ОСОБА_6 , протоколу огляду місця події в ході якого у ОСОБА_6 було вилучено грошові кошти в розмірі 100 грн. та 4 диски; протоколу обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , об`єктивних висновків судово-мистецтвознавчої експертизи відповідно яких два вилучених диска мають матеріали порнографічного характеру і три диска матеріали, що пропагують культ насильства та жорстокості.
Суд належним чином дослідив ці та інші докази по справі, детально виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку. Зазначені докази у справі узгоджуються між собою, не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, допустимості й належності, а тому суд правильно обґрунтував ними обвинувачення засудженому ОСОБА_6 та правильно, визнавши його винуватим, кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 301, ч. 2 ст. 300 КК України.
При цьому, суд обґрунтовано, з наведенням належних мотивів, правильно відхилив доводи засудженого щодо відсутності його вини у вчиненому злочині.
Вирок відповідає вимогам статей 370, 373-374 КПК, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Апеляційний суд переглянув вирок суду першої інстанції та з наведенням ґрунтовних мотивів визнав висновок суду щодо правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 301, ч. 2 ст. 300 КК правильним і переконливо мотивував це в ухвалі, а також обґрунтовано змінив вирок районного суду та виключив з його резолютивної частини рішення суду про застосування додаткового покарання. Вважати цей висновок необґрунтованим чи сумнівним підстав немає.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України. З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Отже, підстав вважати ОСОБА_6 необґрунтовано засудженим за

ч. 2 ст. 301, ч. 2 ст. 300 КК України, як про це зазначено у касаційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
Призначене судом ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Доводи засудженого ОСОБА_6 про те, що відомості про злочин отримані шляхом провокації з боку працівників міліції з порушенням норм, що регулюють порядок проведення оперативних закупок, а також відсутність постанови прокурора про проведення негласних слідчих дій є неспроможними та спростовуються матеріалами провадження.

Відповідно до вимог ст. 433 КПК України до компетенції касаційного суду не відноситься перевірка обставин, зазначених у статтях 410, 411 КПК України щодо неповноти судового розгляду справи, невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи. У зв`язку з наведеним, доводи засудженого в цій частині у касаційному порядку перегляду не підлягають.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність які, відповідно до ст. 438 КПК, були б підставами для зміни чи скасування судових рішень, не встановлено, а тому підстав для задоволення касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 не вбачається.
Керуючись статтями 433436 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Московського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3