ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.06.2017 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуюча ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в залі судових засідань обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр судових розслідувань за № 0001293 від 15.09.2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ужгородського району, с. Великі Геївці, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 296 КК України,-

встановив:
11 вересня 2016 року о 21:30 год. ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні магазину-кафетерію ПП « ОСОБА_7 » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки в магазині-кафе, з мотивів явної неповаги до суспільства, виражаючись нецензурною лайкою, ображав відвідувачів магазину та безпричинно провокував конфліктні ситуації. Власник та продавець магазину, громадянин ОСОБА_7 , зробив йому зауваження та попросив припинити вчиняти хуліганські дії. Після цього, ОСОБА_4 вийшов з приміщення магазину-кафетерію на терасу та продовжив кричати та ображати продавця в присутності інших громадян. ОСОБА_7 також вийшов на терасу і ще раз попросив ОСОБА_4 припинити нецензурну лайку та просив останнього піти додому, на що ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс ОСОБА_7 два удари рукою, затиснутою у кулак в область чола.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 18.10.2016 р № 1011, тілесні ушкодження ОСОБА_7 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, надав покази, якими підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: 11 вересня 2017 року близько 21:30 год. він перебуваючи у приміщенні магазину-кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою АДРЕСА_2 , вчиняв хуліганські дії, а саме: виражався нецензурною лайкою, ображав відвідувачів магазину та безпричинно провокував конфліктні ситуації, а після зробленого йому зауваження власником магазину ОСОБА_7 , наніс останньому два удари рукою, затиснутою у кулак в область чола.

Щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Оскільки обвинуваченим та учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений правильно розуміє зміст вчиненого, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу. При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України -хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

При призначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні одну малолітню дитину, характеризується позитивно та конкретні обставини справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 50 КПК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищенаведене, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, всі пом`якшуючі та обтяжуючі обставити вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання звільнити ОСОБА_4 з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до п.2 ч.2 ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1