АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/962/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/113/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бережанського районного суду від 19 січня 2017 року,-

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, не працюючий, неодружений, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , судимий 03 січня 1992 року Бережанським районним судом за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.46-1 КК України покарання відтерміноване на 1 рік; 12 листопада 1997 року Бережанським районним судом за ч.3 ст.140, ч.2 ст. 143, ст. 42 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна; 29 вересня 1999 року Бережанським районним судом за ч.2 ст. 140, ч.1 ст. 145, ст. 42 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 20 березня 2003 року Бережанським районним судом за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі; 18 жовтня 2010 року Бережанським районним судом за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, 29.07.2013 року звільнений по відбуттю строку покарання; 29 червня 2016 року Бережанським районним судом за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі,-

засуджений:

за ч.2 ст.185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України на 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

за ч.2 ст.186 КК України на 4 (роки) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття визначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 ( двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань частково приєднано невідбуте покарання за вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 29 червня 2016 року і остаточно до відбуття визначено обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838 VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 визначено рахувати з 7 липня 2016 року, зарахувавши термін його попереднього ув`язнення у виді тримання під вартою з 7 липня 2016 року по 19 січня 2017 року, що становить 197 днів, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні попереднього ув`язнення, що складає 394 (триста дев"яносто чотири) дні.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_7 в користь держави 1495 грн. 32 коп. судових витрат.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став, а протягом травня-червня 2016 року повторно вчинив ряд умисних корисливих злочинів.

Так, ОСОБА_7 , 27 травня 2016 року, близько 12 год., проживаючи у готелі "Едем", що в АДРЕСА_2 , та перебуваючи у кухні даного готелю, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, він умисно таємно викрав із гаманця, що належить ОСОБА_11 , гроші в сумі 1250 грн..

З місця скоєння злочину ОСОБА_7 скрився, викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на суму 1250 грн..

В кінці травня 2016 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_3 , і переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_10 три машинки для стрижки волосся торгових марок: «Vitek VT-1350B» вартістю 262,40 грн., «Skarlet SC 1263» вартістю 200 грн. та «Siemens S2160» вартістю 280 грн..

Викрадені машинки ОСОБА_7 виніс з будинку, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд та з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 742,40 грн..

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 02 червня 2016 року, близько 12 год., перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_12 , а саме в спальній кімнаті її будинку за адресою АДРЕСА_4 , і переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, із скриньки для ювелірних виробів, яка знаходилася у даній кімнаті на комоді, умисно таємно викрав ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вагою 1,24 грама вартістю 1300 гривень, кулон у вигляді сердечка із скляними камінчиками по його краях, виготовлений із золота 585 проби, вагою 0,74 грама вартістю 777 гривень, пару сережок із червоними скляними камінцями, виготовлених із косметичного металу вартістю 52,50 грн., пару сережок у вигляді квадратиків, виготовлених із косметичного металу вартістю 68 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_7 із місця скоєння злочину втік, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 майнової шкоди на суму 2 197грн. 50 коп.

На початку червня 2016 року ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, таємно викрав із столу в одній із кімнат будинку, належний потерпілому ОСОБА_13 мобільний телефон марки «Samsung GТ-С5212і» із зарядним пристроєм, залишкова вартість якого становить 105 грн., та дві сім карти мобільного оператора «Київстар» загальною вартістю 50 грн..

Викрадене майно ОСОБА_7 виніс із будинку, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд та з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 155 грн..

15 червня 2016 року в період з 2 по 4 год. ночі у ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні палати №3 Бережанської центральної районної комунальної лікарні за адресою м.Бережани, вул.Бандери, 21, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шо належало ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, він шляхом вільного доступу, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає, умисно таємно викрав USB флеш - накопичувач торгової марки «Transcend», об`ємом пам`яті 8 GB вартістю 90 гривень, а також USB флеш - накопичувач торгової марки «Verbatim», об`ємом пам`яті 8 GB вартістю 94 гривні.

Із викраденим майном ОСОБА_7 із місця скоєння злочину втік та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_14 майнової шкоди на суму 184 гривні.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в середині червня 2016 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, таємно викрав із шафи в одній із кімнат будинку належні потерпілому ОСОБА_13 : чоловічу барсетку чорного кольору із шкірозамінника вартістю 40 грн., чоловічу парасолю чорного кольору вартістю 150 грн., три літрові скляні банки консервованих огірків загальною вартістю 72 грн. та дві літрові скляні банки консервованих помідорів, загальною вартістю 56 грн., всього викрав майна на суму 318 грн..

Викрадене майно ОСОБА_7 виніс із будинку, отримавши реальну можливість розпоряджатись ним на власний розсуд та з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 318 грн..

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно.

7 червня 2016 року, близько 23 год.30 хв., у ОСОБА_7 , який проходив повз будинок АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_1 , та заздалегідь знаючи, що в будинку ніхто не проживає, виник злочинний намір на проникнення у приміщення даного будинку та здійснення звідти крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, 07 червня 2016 року близько 23 год.30 год., ОСОБА_7 , пошкодивши вікно даного будинку, проник через нього в будинок. Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав звідти електродрель вартістю 700 гривень, фрезерний електричний станок вартістю 900 гривень, електричну шліфувальну машинку вартістю 600 гривень, ручний електролобзик торгової марки «Фіолент» моделі «МП 3- 6000» вартістю 459 гривень, електричний подовжувач на котушці 4x50 м. вартістю 240 гривень, які належали ОСОБА_1 ..

Із викраденим ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення скрився, викраденим майном він розпорядився на власний розсуд: частину викрадених речей він здав невідомій особі, отримавши за них грошові кошти в сумі 1200 грн.. Своїми діями він спричинив потерпілому ОСОБА_1 майнову шкоду на суму 2899 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у житло.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 13 червня 2016 року, близько 13 год., перебуваючи на вулиці Чорновола в м.Бережани Тернопільської області підчас розмови із ОСОБА_9 , побачив в останнього у кишені футболки, в яку він був одягнений, гроші. У цей час у нього раптово виник умисел на відкрите викрадення цих грошей, реалізовуючи свій злочинний намір з метою власного збагачення, ОСОБА_7 відкрито, шляхом ривка, викрав із кишені сорочки ОСОБА_9 гроші в сумі 71 гривню.

Із викраденими коштами ОСОБА_9 із місця скоєння злочину втік, отримавши реальну можливість розпорядитися ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 71 гривню.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження і кваліфікацію дій, просить вирок суду в частині призначеного йому покарання, пом`якшити. Вказує на не врахування судом того, що він сприяв слідству та чистосердечно розкаявся у скоєному. Зазначає, що у нього погіршився стан здоров`я.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_7 , в судових дебатах захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію і просять пом`якшити ОСОБА_7 покарання, в судових дебатах прокурора, який вважає, що вирок суду є обґрунтованим та законним, просить його залишити без змін, в судових дебатах потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які щодо покарання поклались на думку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено та кваліфікація його дій відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими, досліджувалися судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України та в апеляції не оспорюються, тому до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обираючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 КК України врахував багатоепізодність вчинених кримінальних правопорушень, в тому числі тяжких, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, в тому числі і за вчинення злочинів проти власності.

Водночас місцевим судом враховані і помякшуючі його вину обставини, в тому числі ті, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, а саме: визнання ним вини, активне сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування заподіяних збитків, думку потерпілих, які просили суворо його не карати, тимчасове безробіття, його сімейний стан та стан здоровя, в звязку з чим призначив покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Таким чином, твердження апелянта про те, що суд при призначенні покарання обвинуваченому не в повній мірі врахував всі помякшуючі його вину обставини, на увагу не заслуговують, оскільки будь-які інші обставини, які могли б помякшити покарання, окрім тих, що встановлені судом першої інстанції, в матеріалах справи відсутні та в апеляційній скарзі не наведені.

Вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 29 червня 2016 року, який набрав законної сили, ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Тому, судом першої інстанції правомірно у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_7 до призначеного покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду.

Крім цього, суд, вирішуючи питання обрання покарання, згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838 VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" зарахував у строк відбування покарання ОСОБА_7 термін його перебування в установі виконання покарання УДПтСУ в Тернопільської області № 26 під час досудового розслідування та судового розгляду в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для зміни або скасування вироку.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що не має підстав вважати призначене обвинуваченому покарання несправедливим.

Також, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_7 строк утримання під вартою з 07 липня 2016 року по 26 квітня 2017 року в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бережанського районного суду від 19 січня 2017 року щодо нього - без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк утримання під вартою з 07 липня 2016 року по 26 квітня 2017 року в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2