Справа № 539/1997/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2017 року м.Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Лубни клопотання т.в.о. начальника СВ Лубенського ВП ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця РФ, Кемеровської області, м. Білово, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні № 0001416,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 12.11.2015 року близько 10 години він, керуючи технічно справним транспортним засобом легковим автомобілем Фольксваген Гольф державний номер НОМЕР_1 , належним, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 , в світлий час доби рухався по автошляху Київ-Харків-Довжанський в напрямку від м. Києва до м. Харкова та перевозив пасажира ОСОБА_8 .

Рухаючись по головній дорозі Київ-Харків-Довжанський в Лубенському районі Полтавської області та проїжджаючи нерівнозначне перехрестя із другорядною дорогою сполученням Лубни-Мгар, водій ОСОБА_7 , перед зміною напрямку руху керованого ним автомобіля не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав маневр повороту ліворуч у напрямку другорядної дороги до с. Мгар Лубенського району, при цьому не надав дорогу автомобілю Фольксваген Гольф державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_9 , котрий рухався по головній дорозі в зустрічному напрямку прямо.

Вказаними діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2011 року, хоча мав можливість та повинен був їх виконувати, внаслідок чого, в межах вказаного перехрестя, допустив зіткнення керованого ним автомобіля із вищевказаним автомобілем Фольксваген Гольф державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_9 , котрий перевозив пасажира ОСОБА_10 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом сечового міхура, закритого перелому правої ключиці зі зміщенням уламків, закритого перелому правої променевої кістки в типовому місці з незначним зміщенням, які, згідно висновку експерта № 132 від 18.04.2016, за результатами проведеної судово-медичної експертизи, по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Крім того, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому грудини без зміщення, синця по передній поверхні лівого колінного суглобу, які, згідно висновку експерта №414 від 24.11.2015, за результатами проведеної судово-медичної експертизи, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Згідно висновків експерта № 35 від 07.04.2016 та № 42 від 21.04.2016 року за результатами проведених автотехнічних експертиз в описаній вище дорожній обстановці в діях водія автомобіля Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , вбачаються невідповідності з вимогами п.п.10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди та її суспільно небезпечними наслідками.

В умовах даної пригоди водій автомобіля Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , мав технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_3 , шляхом виконання ним вимог п.п.10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги даних пунктів правил.

У клопотанні зазначено, що своїми діями, котрі виразилися в порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій ОСОБА_10 тяжке тілесне ушкодження та спричинили потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.286 КК України.

Відомості щодо вказаного правопорушення внесено 12.11.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001416 із правовою кваліфікацією вчиненого за ч. 2 ст. 286 КК України. Досудове розслідування проводиться СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області.

30.06.2016 року складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_7 .

У клопотанні зазначено, що вина підозрюваного ОСОБА_7 у скоєнні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій ОСОБА_10 тяжке тілесне ушкодження та спричинили потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження підтверджується зібраним доказами.

24.05.2016 року про необхідність явки для отримання 30.05.2016 року повідомлення про підозру поінформовано дружину ОСОБА_7 ОСОБА_8 . Згідно рапорту слідчого 30.05.2016 року ОСОБА_7 до органів слідства не прибув, причини свого неприбуття не повідомив. Також, 03.06.2016 року ОСОБА_7 рекомендованим листом надіслано виклик про необхідність явки 08.06.2016 року до органів досудового розслідування. Крім того, згідно рапорту слідчого 08.06.2016 року ОСОБА_7 для проведення слідчих дій не прибув, який завчасно був викликаний повісткою та за місцем його проживання АДРЕСА_1 ОСОБА_7 виявлено не було.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що вона працює завідувачем неврологічного відділення Київської міської лікарні № 1 та дійсно 25.05.2016 року до них у відділення поступив ОСОБА_7 та перебував на лікуванні до 08.06.2016 року. Пройшов він курс лікування повністю, постільного режиму у нього не було, тобто ОСОБА_7 міг пересуватись по лікарні самостійно та на даний час виписаний по закінченню курсу лікування. Слідчі дії із ним можна проводити, до госпіталізації в їх закладі ОСОБА_7 лікувався в міській лікарні № 12 з 04.05.2016 року по 18.05.2016 року, інших даних стосовно лікування ОСОБА_7 немає.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 повідомила, що вона працює консьєржем під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_3 по змінно, тобто дві доби працює а чотири доби знаходиться вдома. З робочого місця вона не відлучається нікуди а постійно знаходиться у своїй кімнаті біля входу в під`їзд. Вікна кімнати консьєржів виходять на вхідні двері і вони постійно контролюють вхід в під`їзд осіб. В їх під`їзді в квартирі АДРЕСА_4 мешкає ОСОБА_7 вже тривалий час і періодично ОСОБА_12 бачить, як він виходить та заходить. Вранці 08.06.2016 року вона його бачила в під`їзді.

Із врахуванням того, що об`єктивних даних про місцезнаходження ОСОБА_7 не встановлено, слідчим у даному кримінальному провадженні 05.07.2016 прийнято рішення про оголошення підозрюваного ОСОБА_7 у розшук.

Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.07.2016 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якої у відповідності до ст. 190 КПК України сплив.

Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.01.2017 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

04.02.2017 року о 08 годині 15 хвилин ОСОБА_7 був затриманий працівниками поліції відповідно до ухвали слідчого судді від 17.01.2017 року.

У клопотанні зазначено, що метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися ним від слідчого, суду, перешкоджати проведенню досудового розслідування кримінального правопорушення шляхом впливу на потерпілих, свідків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованих підозр у вчиненні особою кримінального правопорушення, яке є тяжким, а також наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснювати дії щодо переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

На підставі викладеного, т.в.о. начальника СВ Лубенського ВП ОСОБА_6 прохав суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор та слідчий прохали задовольнити клопотання і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 щодо задоволення клопотання заперечував, пояснивши, що він дійсно був повідомлений про необхідність явки до слідчого через дружину на 30.05.2016 року, однак у цей день він перебував на лікуванні у медичному закладі. Повідомлення про підозру по пошті не отримував, в цей період часу періодично проходив лікування. На даний час його затримано під час перебування у медичному закладі на денному стаціонарі, де йому необхідно ще близько тижня пройти відповідні медичні процедури. З місця проживання за весь цей час за адресою АДРЕСА_1 він не відлучався. Вину у вчиненому ДТП не визнає. По справі залишилося допитати лише його і він зміг би вже з наступного тижня з`являтися до слідчого для проведення необхідних слідчих дій.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував.

Вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.176 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої даної статті, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В ході розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено, що подані стороною обвинувачення докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, наявність ризику передбаченого ст.177 КПК України, а саме, можливості переховуватися підозрюваним ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчим суддею при вирішенні даного клопотання враховується те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого необережного злочину, передбаченого за ч.2 ст.286 КК України, за яке передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, має постійне місце проживання в м. Київ, одружений, має сім`ю, раніше не судимий, його вік, стан здоров`я підозрюваного, який станом на час розгляду клопотання перебуває на стаціонарному лікуванні про що надана відповідна довідка ТОВ «Медичний центр Добробут стаціонар» від 4.02.2017р.

При розгляді клопотання судом також враховано, що матеріали кримінального провадження не містять даних про вручення ОСОБА_7 винесеного 30.06.2016р. повідомлення про підозру. Копію даного повідомлення було отримано ОСОБА_7 лише 4.02.2016р.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд вважає, що наявність ризику, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить про необхідність обрання відносно нього запобіжного заходу, раз із тим по справі недоведено ті обставин, що застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання даному ризику.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що до підозрюваного ОСОБА_7 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Разом із тим, суд враховує, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України 04.02.2017р., а ст. 219 КПК України встановлено строк досудового розслідування два місяці з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Тому суд вважає, що у даному випадку строк дії даного запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування, а тому строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту має бути визначений у межах строку досудового розслідування, а саме до 04.04.2017 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194-196, 206, 309, 372 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання т.в.о. начальника СВ Лубенського ВП ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця РФ, Кемеровської області, м. Білово, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки :

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

- прибувати до слідчого Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області, прокурора Лубенської місцевої прокуратури, Лубенського міськрайонного суду за їх викликом.

- не відлучатися за межі м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали про обрання домашнього арешту становить з 05.02.2017 року до 04.04.2017 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали направити до відділу поліції за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена, шляхом подачі на неї апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1