Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/85/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 307 (229-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2017 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції у м. Кропивницький апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.11.2016 року якою,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля, Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, до арешту не працював, неодруженого; раніше судимого:

- 12.12.2001 року Добропільським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 12.05.2005 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 07 місяців 08 днів за постановою Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області від 04.05.2005 року;

- 31.10.2007 року Добропільським міським судом Донецької області ч.1 ст. 317; ч.2 ст. 309; ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 12.07.2010 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 03 місяці 29 днів за постановою Селидівського районного суду Донецької області від 02.07.2010 року;

- 20.06.2012 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області ч.2 ст. 307 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна, -

відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2016 року в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що з огляду на те, що згідно наданої суду довідки про наявність заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_7 , останній за весь час відбування покарання більше 5 років - мав лише чотири заохочення, та зміна його поведінки, що було підставою для заохочення, відбувалась напередодні виникнення у нього права на отримання заохочувальної норми, а саме - розгляду питання про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі та можливості умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. При цьому, протягом більшого проміжку строку відбування покарання поведінка ОСОБА_7 не була сумлінною, на що вказує кількість накладених стягнень на останнього, а саме за період з 03.01.2013 року по 28.08.2014 року мав 13 стягнень. Тобто, в більший проміжок строку відбування покарання поведінка засудженого не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення. Вказує, що дійсно його поведінка була негативною, але після розмови з адміністративним працівником, він змінився, та зрозумів, що вчиняв не вірно. Зазначає, що став добросовісно відноситись до праці, мав зразкову поведінку , приймав активну участь в ремонтних роботах, залучався до робіт по благоустрою колонії без оплати праці. Також навчався в Петрівському ПТУ та має спеціальність електромонтер. Має 2 заохочення за хорошу працю та зразкову поведінку та 1 заохочення за активну участь в житті колонії. Також всі догани були погашені у встановленому порядку.

Після прибуття до колонії № 6 одразу почав працювати кухарем у їдальні колонії. За сумлінну працю та зразкову поведінку має 1 заохочення. Веде нормальний спосіб життя, допомагає по ремонту відділення та залучається до робіт без оплати праці. Не порушує вимог пожежної безпеки, безпеки праці, дбайливо відноситься до інвентарю їдальні, бере участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». У всьому характеризується позитивно. За скоєне кримінальне правопорушення винним вважає тільки себе та розкаюється.

Розгляд його клопотання в Ленінському районному суді вважає незаконним, а думку прокурора просить не враховувати, оскільки прокурор зовсім його не знає, а отже і не може судити наскільки він виправився.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, дослідивши матеріали клопотання та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч.2 ст. 81 КК України головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення особи.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1,2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

При вирішенні питання про застосування відносно особи умовно дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування їм встановленій частині покарання, а виправлення засудженого.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно враховано, що клопотання засудженого ОСОБА_7 та матеріали особової справи останнього не містять відомостей про те, що засуджений протягом усього періоду відбування покарання мав сумлінну поведінку та прагнув своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Згідно наданої суду першої інстанції довідки про наявність заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_7 , останній за весь час відбування покарання більше 5 років - мав лише чотири заохочення, та зміна його поведінки, що було підставою для заохочення, відбувалась напередодні виникнення у нього права на отримання заохочувальної норми, а саме - розгляду питання про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі та можливості умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. При цьому, протягом більшого проміжку строку відбування покарання поведінка ОСОБА_7 не була сумлінною, на що вказує кількість накладених стягнень на останнього, а саме за період з 03.01.2013 року по 28.08.2014 року мав 13 стягнень. Тобто, в більший проміжок строку відбування покарання поведінка засудженого не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, два рази звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, але знову вчиняв кримінальні правопорушення, що лиш додатково підтверджує, що ОСОБА_7 для себе ніяких висновків не зробив, на шлях виправлення не став, та не виправдав довіру до нього держави при застосуванні при попередніх судимостях умовно-дострокового звільнення, а отже і мети покарання досягнуто не було.

З урахуванням зазначеного, посилання в апеляційній скарзі засудженого на те, що він працює та проходив програму щодо підготовки до звільнення, в цілому не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про те, що встановлені судом факти позбавляють суд можливості дійти безумовного висновку, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду, у зв`язку з чим відсутні обґрунтовані підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо його умовно-дострокового звільнення та скасування ухвали суду першої інстанції.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 376,404,407,419,537,539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді (підписи):
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2