Провадження № 1-кс/201/272/2017
УХВАЛА
Іменем України
3 лютого 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 16.12.2016 про закриття кримінального провадження № 0001206, внесеного до ЄРДР 27.11.2015 за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга представника ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 16.12.2016 про закриття кримінального провадження № 0001206, внесеного до ЄРДР 27.11.2015 за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України.
В обґрунтування скарги зазначено, що слідчим ОСОБА_6 безпідставно закрито кримінальне провадження № 0001206 за фактом дорожньо-транспортної події, яка сталася 26.12.2015 року о 23-00 годині на автошляху «Знаменівка - Луганськ -Ізварине» за участю водія ОСОБА_7 під час якої загинув пішохід ОСОБА_8 , оскільки слідство проведено неповно, не з`ясовані всі обставини ДТП, не проведені всі необхідні слідчі дії. Досудове розслідування безпідставно затягувалося, слідчими, які постійно змінювалися. На досудовому розслідуванні не з`ясовано, чому ОСОБА_7 не викликав швидку, не розшифровані трафіки його телефонних дзвінків. Не з`ясовано факту відсутності на місці події слідів гальмування. Вважає, що слідчий експеримент проведено упереджено, на користь ОСОБА_7 так як він є поліцейським. ОСОБА_7 пояснив, що він рухався зі швидкістю 60 км/год. При такій швидкості ОСОБА_7 міг легко зупинити автомобіль, адже він показував, що бачив на узбіччі дороги людину метрів за 15-20. Враховуючи викладене, заявника просив скаргу задовольнити.
Заявник та його представник в судовому засіданні вимоги скарги підтримали, просили її задовольнити, додатково відзначивши, що судово-автотехнічною експертизою підтверджено порушення водієм ОСОБА_7 правил дорожнього руху, але всупереч цьому, його вини не встановлено. Тому у кримінальному провадженні слід провести повторно судово-автотехнічну експертизу, а також слід допитати як свідків осіб, з якими спілкувався ОСОБА_7 одразу після ДТП.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки вважав, що провадження підставно закрито за відсутністю складу злочину, слідчі дії виконані в повному обсязі. Надав заперечення на скаргу, в яких відзначив, що у справі проведено: огляд місця події, дві судово-медичні експертизи. Згідно висновків СМЕ від 04.01.2016, тілесні ушкодження ОСОБА_8 отримав при контактуванні ймовірно задньою поверхнею тіла у стані кроку з транспортним засобом, що рухався. З`ясовано гідрометеорологічні умови під час скоєння ДТП і те, чи знаходився водій у стані алкогольного сп`яніння. Неодноразово вживалися заходи щодо встановлення ймовірних очевидців зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Допитано в якості потерпілої ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_7 . Проведений слідчий експеримент (протокол від 15.03.2016) за участю потерпілої ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , із залученням статиста, експерта-криміналіста ОСОБА_9 , Допитано свідка ОСОБА_10 - оператора АЗС «Юкон», який пояснив, що обставин ДТП ані він, які його колега не бачив, однак пригадав невідомого йому чоловіка, який у нічний час запитував напрямок дороги на Дніпро. Згідно висновків судово-автотехнічної експертизи від 07.08.2016, невідповідності вимогам п.12.2 ПДР в діях водія ОСОБА_7 не встановлено. При заданому комплексі вихідних даних водій ОСОБА_7 не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_11 , однак повинен був застосувати екстрене гальмування навіть до моменту, коли побачив пішохода на проїжджій частині дороги.

Після скасування постанови про закриття провадження через неповноту досудового слідства ухвалою слідчого судді від 09.09.2016, в якій надано вказівки щодо вжиття додаткових заходів, направлених на встановлення очевидців ДТП, а також необхідність проведення додаткової СМЕ, вказівки суду виконано у повному обсязі.

Згідно висновків додатково проведеної СМЕ від 02.12.2016, механізм наїзду автомобіля на пішохода ОСОБА_8 , ймовірно, складався з наступних фаз: первинний контакт автомобіля у ділянку лівої нижньої кінцівки потерпілого з утворенням перелому лівої малогомілкової кістки, подальше запрокидання тіла та контакт задньою поверхнею тулубу об автомобіль з утворенням переломів ребер, подальшим контактуванням тіла об дорожнє покриття. Висновки судово-медичного експерта не суперечать показанням ОСОБА_7 і фактично є аналогічними висновкам первинної СМЕ.

Також під час досудового слідства здійснено тимчасовий доступ до інформації щодо телефонних з`єднань між абонентами ОСОБА_7 та його сином, відомості про які підтвердили їх показання.

Прокурор вважав, що матеріали кримінального провадження містять достатньо відомостей про те, що в діях водія ОСОБА_7 відсутня вина у настанні смерті пішохода ОСОБА_8 . А проведення повторної авто-технічної експертизи є недоцільним, оскільки експерту будуть надані ті самі вихідні дані, отримані при огляді місця ДТП. Карета швидкої допомоги була викликана на місце ДТП одразу після його скоєння, а відомості про те, хто її викликав не вплинуть на кваліфікацію дій водія ОСОБА_7 . Тому просив відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши в судовому засідання заявника, його представника, прокурора, дослідивши матеріалів скарги, встановлено наступне.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, в провадженні слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області перебували матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР 27.12..2015 за №-0001206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Як видно із постанови, 26.12.2015, приблизно о 23.00 год., старший слідчий СВ Криничанського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , керуючи належним йому технічно справним автомобілем марки «Деу Ланос», д.р.н. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 60 км/год. з увімкнутим дальнім світлом фар в районі 172 км +950 м автошляху «Знамянка-Луганськ-Ізварено» у с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області у бік м. Кривого Рогу, здійснив наїзд правою передньою частиною свого автомобіля на пішохода ОСОБА_8 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці.
Свідок ОСОБА_7 показав, що 26.12.2015, приблизно о 22.30 год., він, керуючи власним автомобілем марки «Деу Ланос», виїхав за межі м. Дніпропетровська та рухався по автодорозі сполученням «Знамянка-Луганськ-Ізварене» у бік смт. Кринички Криничанського району області. В автомобілі знаходився сам. В`їхавши до с. Миколаївка Дніпропетровського району, знизив швидкість руху автомобілю до 60 км/год. Рухався по правій полосі руху на відстані приблизно 2,5-3,0 метра від правого краю проїзної частини з увімкнутим дальнім світлом фар, виготовлених заводом-виробником. Дорога в цьому місці мала дві полоси для руху в одному напрямку. На той момент його автомобіль знаходився у справжньому технічному стані, оскільки 03.12.2015 пройшов технічне обслуговування на станції сервісного обслуговування автомобілів «Деу» у м. Дніпродзержинську. Дорожнє покриття було сухим, без намерзань, вуличне освітлення відсутнє, небо закрите хмарами. На автомобілі було встановлено зимові шини. У цей час ні у попутному напрямку, ні назустріч йому транспортні засоби не рухались.
Не доїжджаючи до мосту через р. Суха Сура у с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, у світлі фар він побачив на обочині дороги праворуч по ходу руху автомобілю на відстані приблизно 0,5м від краю проїжджої частини фігуру людини, яка стояла, не рухаючись. Наблизившись до нього на відстань приблизно 15-20 метрів, не змінюючи напрямку свого руху, він побачив як у цей момент вказана людина вибігла на проїжджу частину дороги перед його автомобілем перпендикулярно напрямку руху. Пішохід був одягнений у куртку сірого кольору. Намагаючись уникнути зіткнення, пішохід повернувся до нього спиною, крутнувшись праворуч навколо своєї вісі. Приблизно в цей момент відбулось зіткнення правої частини автомобіля з вказаним пішоходом. В результаті цього він вдарився об лобове скло, пошкодивши його, та якимось чином пошкодив скло на задніх правих дверях автомобілю. Все це відбулось дуже швидко, приблизно за 1,0 - 1,5 секунд, у зв`язку з чим він не встиг загальмувати та змінити напрямок руху свого автомобілю.
Вийшовши з автомобіля, він підійшов до пішохода і, перевіривши його пульс, впевнився в тому, що він є мертвим. Після цього свідок зі свого мобільного телефону зателефонував до поліції, повідомивши про ДТП, залишившись при цьому на місці дорожньо-транспортної події.
Свої показання свідок ОСОБА_7 підтвердив 15.03.2016 під час проведення з ним слідчого експерименту.
Відповідно до висновків СМЕ трупу ОСОБА_8 № 2642/521-Е від 04.01.2016, у нього виявлено сумісну тупу травму тіла: рана у правій тім`яній ділянці, садна на підборідді, лобній та лівій щічно-вушній ділянках, крововилив у м`яких покривних тканинах голови у тім`яно-потилочній ділянці праворуч, переломи кісток основи та склепіння черепу, крововиливи під м`яку мозкову оболонку; крововиливи у легені, переломи ребер ліворуч та праворуч по кільком анатомічним лініям, крововиливи відповідно до них у м`яких тканинах та клітковині нирок, переломи правої лопатки, крововиливи у м`язах відповідно; перелом лівої малогомілкової кістки, крововилив у м`які тканини лівої нижньої кінцівки; садни у ділянках колінних суглобів, лівій гомілці, ділянці лівого ліктьового суглобу, правих кісті, гомілці та сідниці, рани на лівій гомілці, синці на лівій гомілці та правій кисті. Вказані тілесні ушкодження виникли при дорожньо-транспортній пригоді, при контактуванні потерпілого з рухаючимся транспортним засобом та, вірогідно, відкиданням та травмуванням його об дорожнє покриття, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як ті, що призвели до настання смерті. Основуючись на локалізацію та вираженість тілесних ушкоджень на трупі, можна припустити, що потерпілий у момент первинного контактування з травмуючим його рухаючимся транспортним засобом міг перебувати стосовно нього задньою поверхнею тіла та, ймовірно, будучи у стані кроку. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий алкоголь у концентрації 2, 98 %, що стосовно до живих осіб може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння.
На підставі висновку судової автотехнічної експертизи № 1572-16 від 07.06.2016 встановлено, що при заданому постановою про призначення судово-автотехнічної експертизи комплексі вихідних даних водій автомобіля «Деу Ланос», д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повинен не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_8 і у діях водія ОСОБА_7 , невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору могли б знаходитись в причинному зв`язку з наїздом на пішохода ОСОБА_8 , не вбачається.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_7 № 151/1 від 27.12.2015, ознак сп`яніння у нього не виявлено.
Інших свідків дорожньо-транспортної події, під час якої загинув пішохід ОСОБА_8 не встановлено.
Постановою слідчого від 15.07.2016 провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2016 дана постанова скасована.
Під час подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні як свідка допитано ОСОБА_7 , який є сином ОСОБА_7 та який показав, що 26.12.2015 протягом всього дня перебував у м. Дніпропетровську. Автомобілем батька марки «Деу Ланос», д.р.н. НОМЕР_1 , ніколи не користувався. Про ДТП за участю ОСОБА_7 дізнався наступного дня.
Крім цього, у кримінальному провадженні призначено та проведено СМЕ № 2642/559-Е (2015р.) від 02.12.2016, згідно висновків якої потерпілий ОСОБА_8 у момент первинного контактування з травмуючим його транспортним засобом, що рухався, міг перебувати стосовно нього задньою поверхнею тіла та, ймовірно, будучи у стані кроку. Тілесні ушкодження, виявлені на трупі потерпілого ОСОБА_8 , спричинені від дії тупого предмету (предметів), чи о такий (такі), можливо за умови дорожньо-транспортної події, при контактуванні потерпілого з транспортним засобом, що рухався та, вірогідно, відкиданням та травмуванням його об дорожнє покриття, що підтверджується характером та локалізацією наявних тілесних ушкоджень на трупі. Механізм наїзду автомобіля на пішохода ОСОБА_8 , ймовірно, складався з наступних фаз: первинний контакт автомобіля у ділянку лівої нижньої кінцівки потерпілого з утворенням перелому лівої малогомілкової кістки та крововилива у м`які тканини лівої нижньої кінцівки, подальше запрокидання тіла та контактування задньою поверхньою тулубу об автомобіль з утворенням переломів ребер та правої лопатки з крововиливами у м`які їх тканини відповідно, подальшим контактуванням тіла (голова, верхні та нижні кінцівки) об дорожнє покриття.
Також, під час досудового розслідування на підставі відповідних ухвал слідчого судді здійснено тимчасовий доступ до інформації, що зберігається у ПрАТ «Київстар» з метою вилучення даних про телефонний зв`язок ОСОБА_7 та ОСОБА_7 .
За результатами вивчення вилучених даних про телефонні з`єднання вказаних осіб встановлено, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час ДТП знаходився в районі с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, за межами населеного пункту, а його син ОСОБА_7 у АДРЕСА_1 , що не суперечить їх показанням, даним під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Беручи до уваги викладене, враховуючи, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не встановлено даних, які б свідчили про порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації, слідчий дійшов висновку про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 п. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.
Слідчий повинен дотримуватися вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, яка проголошує принцип законності, встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Приходжу до висновку, що слідчий обґрунтовано дійшов висновку про закриття кримінального провадження, постанова є вмотивованою із посиланням на зібрані в ході досудового розслідування докази.
Як вбачається з матеріалів провадження, було проведено СМЕ трупу ОСОБА_8 № 2642/521-Е від 04.01.2016, згідно якої у нього виявлено сумісну тупу травму тіла. У висновку експерта вказано, що вказані тілесні ушкодження виникли при дорожньо-транспортній пригоді, при контактуванні потерпілого з рухаючимся транспортним засобом та, вірогідно, відкиданням та травмуванням його об дорожнє покриття. Основуючись на локалізацію та вираженість тілесних ушкоджень на трупі, можна припустити, що потерпілий у момент первинного контактування з травмуючим його рухаючимся транспортним засобом міг перебувати стосовно нього задньою поверхнею тіла та, ймовірно, будучи у стані кроку.
Як вбачається з ухвали слідчого судді від 09.09.2016, скасовуючи постанову про закриття провадження від 15.07.2016, слідчий суддя вказав, що експерт, роблячи висновок про травмування трупу ОСОБА_8 вказує на вірогідність та припустимість настання таких тілесних ушкоджень внаслідок контактування з поверхнями автомобіля. Але з даного висновку неможливо зробити висновок про наявність причинного зв`язку між механізмом ДТП та тілесними ушкодженнями, які виникли за його наслідками.
Крім того, були надані вказівки про необхідність вжиття заходів щодо встановлення кола свідків події, зокрема, і тих, на яких вказує представник потерпілого.
Як вбачається з матеріалів провадження, після цього було додатково проведено СМЕ № 2642/559-Е від 02.12.2016, згідно висновків якої потерпілий ОСОБА_8 у момент первинного контактування з травмуючим його транспортним засобом, що рухався, міг перебувати стосовно нього задньою поверхнею тіла та, ймовірно, будучи у стані кроку. Тілесні ушкодження, виявлені на трупі потерпілого ОСОБА_8 , спричинені від дії тупого предмету (предметів), чи о такий (такі), можливо за умови дорожньо-транспортної події, при контактуванні потерпілого з транспортним засобом, що рухався та, вірогідно, відкиданням та травмуванням його об дорожнє покриття, що підтверджується характером та локалізацією наявних тілесних ушкоджень на трупі.
Згідно даних про телефонні з`єднання, встановлено, що батько ОСОБА_7 та син ОСОБА_7 знаходилися у різних містах.
Інших свідків, які б були очевидцями ДТП не встановлено і не виявлено, що не заперечувалося ані заявником і його представником ані прокурором. Клопотань про допит таких свідків під час кримінального провадження не заявлялося.
Стосовно клопотання представника заявника про проведення додаткової судово-автотехнічної експертизи, то слід зауважити, що як вбачається з клопотання адвоката ОСОБА_4 , заявленого на досудовому розслідування, в ньому вказано про доцільність проведення комплексної СМЕ та трасологічної експертизи, на вирішення яких слід поставити питання про механізм утворення тілесних ушкоджень за обставин, вказаних ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту, про те, якими частинами транспортного засобу травмовано ОСОБА_8 та в які частини тіла, про механізм контактування та причинний зв`язок.
Втім проведеною додатковою СМЕ № 2642/559-Е від 02.12.2016 з урахуванням вже проведеної судової автотехнічної експертизи № 1572-16 від 07.06.2016, на дані запитання надана відповідь щодо механізму утворення тілесних ушкоджень, якими частинами транспортного засобу травмовано ОСОБА_8 та в які частини тіла, а також встановлено причинний зв`язок між тілесними ушкодженнями та обставинами ДТП.
Беручи до уваги викладене, враховуючи, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено всі необхідні дані, допитані всі можливі свідки, надано оцінку трафіку телефонних дзвінків ОСОБА_7 , слідчий дійшов обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 п. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до положень ст. ст. 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 16.12.2016 про закриття кримінального провадження № 0001206, внесеного до ЄРДР 27.11.2015 за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України - відмовити.
Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 03 лютого 2017 року. Повний текст ухвали складений та оголошений 08 лютого 2017 року.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровського області протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1