ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 384/405/17
Провадження № 1-кп/384/36/2017
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника неповнолітнього обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей
Вільшанської районної державної адміністрації ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника уповноваженого підрозділу
Вільшанського ВП Голованівського ВП в Кіровоградській області ОСОБА_10 ,
- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 з 27 січня 2011 року проживаючи разом з іншими вихованцями і батьками-вихователями ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в дитячому будинку сімейного типу родини ОСОБА_11 , розташованому в АДРЕСА_1 , 25.04.2017 року в період часу з 08.00 по 12.00, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебував за місцем свого проживання в приміщенні зазначеного будинку, де помітив, що міжкімнатні двері до спальної кімнати, яка належить батькам-вихователям ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відчинені, в якій, як йому було відомо, у секції меблевої стінки у виді серванту ОСОБА_4 зберігає свої золоті прикраси та вироби. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на незаконне збагачення.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом вчинення крадіжки золотих прикрас та виробів з даної кімнати, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, через не замкнені міжкімнатні двері проник до спальної кімнати батьків-вихователів ОСОБА_11 , де в шафі знайшов футляр від банківської колекційної монети, в якому ОСОБА_4 зберігала одну пару сережок виготовлених із золота 583 проби, вагою 6 грам, один ланцюжок виготовлений із золота 583 проби, вагою 2,9 грама, один кулон (ладанка з зображенням Богоматері) виготовлений із золота 583 проби, вагою 1,1 грама, банківську колекційну монету виготовлену із золота з зображенням знаку Зодіаку -Козерогу номіналом 2 гривні, одну підвіску виготовлену зі срібної монети 1880 року номіналом 20 копійок.
В подальшому ОСОБА_5 , діючи з корисливого мотиву, з прямим умислом, направленим на особисте збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника прикрас ОСОБА_4 та інших осіб, відчинив скляні дверцята секції меблевої стінки у виді серванту, з якого таємно викрав футляр від банківської колекційної монети, який не представляє собою цінності, в якому знаходились: одна пара сережок виготовлених із золота 583 проби, вагою 6 грам, вартістю 5940 гривень 61 копійка, один ланцюжок виготовлений із золота 583 проби, вагою 2,9 грама, вартістю 2871 гривня 29 копійок, один кулон (ладанка з зображенням Богоматері) виготовлений із золота 583 проби вагою 1,1 грама вартістю 1177 гривень 42 копійки, банківська колекційна монета виготовлена із золота з зображенням знаку Зодіаку -Козерогу, номіналом 2 гривні, вартістю 2229 гривень 00 копійок, одна підвіска виготовлена зі срібної монети 1880 року номіналом 20 копійок, вартістю 65 гривень 00 копійок.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 в усній та письмовій формі відмовилася від підтримання обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_5 , який на час вчинення злочину та на даний час є членом її сім`ї вихованцем дитячого будинку сімейного типу, просила закрити кримінальне провадження відносно нього. Крім цього в судовому засіданні потерпіла зазначила, що її позиція є добровільною, вона не бажає підтримувати обвинувачення, матеріальна шкода завдана виключно її власності. Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання потерпілої та просила закрити дане провадження у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення. Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник та законний представник не заперечували щодо закриття даного кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення. Дослідивши матеріали кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення з таких підстав.
Згідно з п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до п. 7 ч. 1, ч.7 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктом 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження. Згідно з п.3 ч.1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочато слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, щодо кримінальних правопорушень, зокрема передбачених ст. 185 КК України (крадіжка, крім крадіжки, вчиненої організованою групою), якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого. Як визначено в ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, провадження по якому було розпочате саме за заявою потерпілої ОСОБА_4 .
Відповідно до розпорядження голови Вільшанської райдержадміністрації Кіровоградської області № 13 р від 24 січня 2011 року «Про утворення дитячого будинку сімейного типу», створено дитячий будинок сімейного типу на базі сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_12 в селі Сухий Ташлик Вільшанського району. Надано статус батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Влаштовано з 27 січня 2011 року на виховання та проживання до дитячого будинку сімейного типу сім`ї ОСОБА_11 села Сухий Ташлик Кіровоградської області із Світловодської загальноосвітньої санаторної школи-інтернат І-ІІ ступенів №2 Кіровоградської області, зокрема, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з довідкою виданою Сухоташлицькою сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області за № 306 від 21.08.2017 року, ОСОБА_5 , 1999 року народження, проживає в дитячому будинку сім`ї Завгородніх за адресою: АДРЕСА_1 .
Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України близькими родичами та членами сім`ї є - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про дитячий будинок сімейного типу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2002 р. N 564, метою створення дитячого будинку сімейного типу є забезпечення належних умов для виховання в сімейному оточенні дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування. Дитячий будинок сімейного типу - окрема сім`я, що створюється за бажанням подружжя або окремої особи, яка не перебуває у шлюбі, які беруть на виховання та спільне проживання не менш як 5 дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування. Батьки-вихователі - особи, які беруть на виховання та спільне проживання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування (далі - вихованці). Вихованці перебувають у дитячому будинку сімейного типу до досягнення 18-річного віку, а в разі продовження навчання у професійно-технічному, вищому навчальному закладі I - IV рівня акредитації - до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.
Пунктом 20 зазначеного Положення передбачено, що батьки-вихователі є законними представниками вихованців і захисниками їх прав та інтересів у всіх органах, установах та організаціях без спеціальних на те повноважень.
Із досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_5 є членом сім`ї потерпілої, а тому суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення. Судом встановлено, що потерпіла в межах своїх прав, визначених КПК України, в добровільному порядку подала заяву про відмову від обвинувачення. Тиску, погроз або примусу для написання такої заяви до неї не застосовувалось. Таким чином, враховуючи ту обставину, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, злочин вчинено особою, яка є членом сім`ї потерпілої і завдана шкода виключно власності потерпілої, а також те, що потерпіла ОСОБА_4 від обвинувачення відмовилася, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України підлягає закриттю. Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого не вживалися. Цивільний позов по справі не заявлено. Судові витрати відсутні. Речові докази: одну пару сережок виготовлених із золота 583 проби, вагою 6 грам, один ланцюжок виготовлений із золота 583 проби, вагою 2, 9 грама, один кулон (ладанка із зображенням Богоматері) виготовлений із золота 583 проби вагою 1, 1 грама, банківську колекційну монету виготовлену із золота із зображенням знаку Зодіаку Козерогу номіналом 2 гривні, одну підвіску виготовлену зі срібної монети 1880 року номіналом 20 копійок, що передані на зберігання ОСОБА_4 - залишити потерпілій ОСОБА_4 .. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 26 , 284 , 314, 477 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Суддя ОСОБА_1