Провадження №1-кс/760/3428/17
Справа №760/3578/17
УхВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
06 квітня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника особи яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність відповідальної особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
До провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність відповідальної особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Заявник зазначає, що 20.02.2017 р. ним було подано до Національного антикорупційного бюро України заяву, у якій викладені обставини, що підтверджують вчинення прокурором м. Києва та його підлеглими відносно нього кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 372 КК України.

22.02.2017 р. він отримав від керівника Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ повідомлення від 22.02.2017 р., вих. №0421-188/6843, відповідно до якого вбачається, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР з попередньою кваліфікацією за ст. 364 КК України наразі відсутні.

Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості викладені в заяві, уповноваженими особами Національного антикорупційного бюро України не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вважає, що невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення є бездіяльністю слідчого (детектива), адже відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого детектива), прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, вважає, що прийняте рішення Національним антикорупційним бюро України листом від 22.02.2017 р. вих. №0421-188/6843 про відмову в реєстрації і внесення до реєстру заяви ОСОБА_6 про вчинення злочину є незаконним та необґрунтованим.

Тому, просить зобов`язати Перший відділ детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до поданої 20.02.2017р. заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 372 КК України.

В судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в скарзі.

Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Як вбачається з матеріалів скарги, 20.02.2017 р. ОСОБА_5 було подано до Національного антикорупційного бюро України заяву про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 372 КК України.

22.02.2017 р. ОСОБА_5 отримав від керівника Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ повідомлення від 22.02.2017 р., вих. №0421-188/6843, з якого вбачається, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР з попередньою кваліфікацією за ст. 364 КК України наразі відсутні та повідомлено, що в разі незгоди з позицією сторони обвинувачення у кримінальному провадженні №0001716 від 12.08.2015 р. скаржник має право подати до суду докази, які спростовують обставини, викладені у повідомлені про підозру та інших процесуальних документах, безпосередньо при розгляді кримінального провадження судом.

Також роз`яснено, що кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ст. 364 КК України, може наставати лише в разі використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. У зверненні скаржника ОСОБА_5 відсутні будь-які відомості щодо видів та розмірів шкоди.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Також згідно Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №139 від 06.04.2016 року, до Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення, тобто, при внесенні до Реєстру фабули кримінального правопорушення в обов`язковому порядку відображається дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), які є потерпілими, дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

Отже, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

З наведених положень вбачається, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Злочин, передбачений ст. 364 КК України, є злочином з матеріальним складом, та передбачає настання суспільно небезпечних наслідків матеріального характеру, як обов`язковий елемент об`єктивної сторони складу злочину.

Відповідно до Примітки 3 до ст. 364 КК України, істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Отже, законодавцем виключена можливість кваліфікації дій службових осіб, зокрема, за ст. 364 КК України, у разі завдання шкоди нематеріального характеру.

Як вбачається зі скарги, ОСОБА_5 у заяві 20.02.2017 р. не наведено фактів завдання матеріальної шкоди будь-яким особам діями прокурора м. Києва та його підлеглими.

Незважаючи не те, що заявник та його представник вважає заяву від 20.02.2017 р., в якій повідомлено про вчинення прокурором м. Києва та його підлеглими відносно нього кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 372 КК України, остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначеного злочину, а тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність відповідальної особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 307, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність відповідальної особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 20.02.2017р., відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1