Справа № 146/422/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" травня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт. Томашполі кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Русава Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
23 червня 2010 року Томашпільським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК України до арешту на строк 5 місяців;
18 липня 2011 року Томашпільським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;
29 січня 2015 року Томашпільським районним судом вінницької області за ч.2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців,
звільнений 11 липня 2016 року з Крижопільської ВК (№113) на підставі ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 2 липня 2016 року умовно-достроково з невідбутим строком 6 місяців 20 днів;
9 лютого 2017 року Томашпільським районним судом вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; відповідно до ст.. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням невідбутого терміну покарання за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 29 січня 2015 року, 1 рік 6 місяців обмеження волі, враховуючи положення ч.1 ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,
до якого не застосовано запобіжний захід,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України,
За систематичне вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 8 грудня 2016 року на підставі ст. 4 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» йому встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік. Згідно вказаної постанови суду від 8 грудня 2016 року ОСОБА_4 встановлено ряд обмежень, зокрема, заборона покидати своє помешкання з 20-00 год до 04-00 год слідуючого дня; заборона виїзду за межі Томашпільського району з особистих питань без дозволу Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області; заборона з`являтися в розважальних закладах, в яких продаються спиртні напої на розлив; зобов`язано з`являтись в кожну суботу місяця до Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області для реєстрації. В подальшому під час перебування під адміністративним наглядом, у зв`язку із тим, що систематичні перевірки та контроль працівників поліції заважали ОСОБА_4 вести антигромадський спосіб життя, вживати з товаришами спиртні напої, в нього виник умисел на ухилення від адміністративного нагляду. З метою реалізації свого злочинного умислу щодо ухилення від адміністративного нагляду, знаючи про встановленні йому обмеження, ОСОБА_4 5 березня 2017 року самовільно, без поважних причин та не повідомивши працівників поліції, залишив місце свого постійного проживання та виїхав за межі Томашпільського району Вінницької області до м. Могилів-Подільський Могилів-Подільського району Вінницької області до свого товариша, однак у дома його не застав та йдучи по дорозі біля с. Карпівка Могилів-Подільського району Вінницької області зайшов на територію ферми, де залишився проживати за згодою власника та перебував до 17 березня 2017 року. Про виїзд за межі Томашпільського району в особистих справах ОСОБА_4 працівників Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області, за яким закріплено здійснення за ним адміністративного нагляду, не повідомив та дозволу відділення поліції не отримав.
Дії ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковано за ст. 395 КК України, а саме порушення правил адміністративного нагляду, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Відповідно до даної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст. 395 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, тобто у порушення правил адміністративного нагляду, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинний понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ст. 395 КК України у виді арешту на строк два місяці.
На підставі ст. 71 КК України і ст. 72 КК України частково приєднати ОСОБА_4 частину покарання, призначеного вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 9 лютого 2017 року і призначити остаточне покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, попросив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні попросив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 березня 2017 року покарання у виді арешту на строк два місяці.
На підставі ст. 71 КК України і ст. 72 КК України частково приєднати ОСОБА_4 частину покарання, призначеного вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 9 лютого 2017 року і призначити остаточне покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
Роз`яснити ОСОБА_4 що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляції через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 27 та ч. 4 ст. 29 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1