АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/1007/2017 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0003376 від 22 березня 2016 року щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 02.12.2010 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 296 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 1 рік; - 20.11.2015 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1360 грн., покарання не відбуте, судимість не погашена; - 06.06.2016 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 126, 71 КК України на 2 роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 1 рік та штрафу у розмірі 1360 грн., який виконуватиме самостійно,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 та заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.06.2016 більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.3 ст. 72 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн., призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.06.2016 постановлено виконувати самостійно.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 22 березня 2016 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, перебуваючи у кімнаті АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно викрав планшет вартістю 5 989,92 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на зазначену суму, та розпорядився викраденим на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , посилаючись на суворість призначеного покарання, просить вирок суду змінити та пом`якшити йому покарання.

При цьому просить врахувати те, що він вину свою визнав повністю та щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, на спеціальних обліках не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні бабусю 1934 р.н.

В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Києва ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити ухвалу, якою ОСОБА_6 вважати засудженим за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.06.2016, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 126, ст. 71 КК України на 2 роки обмеження волі зі звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік та штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн., який визначено до самостійного виконання відповідно до ч.3 ст. 72 КК України, виконувати самостійно.

В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Києва ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів визначити шляхом часткового складання покарання у виді позбавлення волі з урахуванням вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.06.2016, остаточно призначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн., за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.11.2015, виконувати самостійно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_10 , як підтримали апеляційні скарги обвинуваченого та заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 та заперечили проти апеляційної скарги заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 , пояснення прокурора ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 та заперечив проти апеляційних скарг обвинуваченого та заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 , провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 та задоволення апеляційної скарги заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за обставин викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.
За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (грабіж), є правильною.

Покарання ОСОБА_6 призначено судом у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, і є правильним.

Підстав для пом`якшення покарання, як про те просить обвинувачений, з мотивів наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 пронеправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність при призначенні остаточного покарання ОСОБА_6 .

Так, згідно з ч.4 ст. 70 КК України та роз`яснень, викладених у абз. 2 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.

Вказані норми Закону були порушені судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий, останній раз судимий вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.06.2016 за ч.2 ст. 126 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки зі звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік та штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн., який визначено до самостійного виконання відповідно до вимог ч.3 ст. 72 КК України.

Злочин, за який ОСОБА_6 засуджено оскаржуваним вироком, ним вчинено 22.03.2016, тобто до ухвалення попереднього вироку від 06.06.2016.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, дійшовши до обґрунтованого висновку про необхідність призначення за новий злочин ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, яке належить відбувати реально, не міг застосовувати принцип поглинення призначених покарань, оскільки за попереднім вироком ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Отже, вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.06.2016 повинен виконуватись самостійно.

За таких обставин вирок суду першої інстанції на підставі п.2 ч.1 ст. 407 КПК України підлягає зміні в частині призначеного ОСОБА_6 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Підстав для призначення ОСОБА_6 остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання у виді позбавлення волі з урахуванням вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.06.2016 у виді позбавлення волі строком на 3 роки, колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року відносно ОСОБА_6 змінити: вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.06.2016, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 126, ст. 71 КК України на 2 роки обмеження волі зі звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік та штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн., який визначено до самостійного виконання відповідно до ч.3 ст. 72 КК України, виконувати самостійно.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 05 липня 2016 року по 17 травня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк, з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді _____________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4