У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

05.04.2017 року слідчий суддя Городоцького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , слідчого Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та зареєстрованому в с. Страшевичі Старосамбірського району Львівської області, жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, одруженому, судимому Галицьким районним судом м. Львова за ч.ч.1, 2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України, у кримінальному проваджені №0000107 від 16.02.2017р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Прокурор Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах кримінального провадження №0000107, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2017р..

Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що у провадженні СВ Городоцького ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000107 від 16 лютого 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст.190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 10.11.2014р. за ч.ч.1, 2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, на шлях виправлення не став, а знову вчинив злочин. Так, діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння шляхом обману чужим майном, з метою власного безпідставного збагачення 01.12.2016р. створив акант на сайті http://auto.ria.com/uk/, ID НОМЕР_1 , де спеціально для цього зареєструвався під вигаданими анкетними даними на ім`я « ОСОБА_7 », зазначив поштову електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_2 та розмістив оголошення про продаж неіснуючого автомобіля Renault Megane. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману чужим майном, ОСОБА_5 15.12.2016р., представившись вигаданим ім`ям « ОСОБА_8 », за грошову винагороду отримав від ОСОБА_9 його банківську картку № НОМЕР_2 , відкриту у ПАТ КБ «Приват Банк». Після цього, представившись ОСОБА_10 , в ході телефонних розмов з потерпілим ОСОБА_11 запевнив останнього у правдивості розміщеного ним оголошення та, попередньо домовившись про продаж потерпілому вищевказаного автомобіля, заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання згідно домовленості, 19.12.2016р. отримав від потерпілого ОСОБА_11 як оплату за розмитнення неіснуючого автомобіля грошові кошти в сумі 59630 грн. 35 коп., які останній перерахував на банківську картку № НОМЕР_2 . В подальшому ОСОБА_5 у період з 19.12.2016р. до 22.12.2016р. розпорядився вказаними грошима на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму. Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України. 31.03.2017р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення. Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, відмовившись від дачі пояснень на підставі ст..63 Конституції України.

Не зважаючи на невизнання своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, така доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.03.2017р., інформацією про рух коштів на банківському рахунку ОСОБА_9 , фотознімками процесу зняття грошових коштів з банківської карти ОСОБА_9 , іншими матеріалами справи. Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років, при цьому вчинив даний злочин у період іспитового строку, є підстави вважати, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, а навпаки, продовжує бути суспільно-небезпечним, надалі вчинятиме корисливі злочини, а також ухилятиметься від органу досудового розслідування, а надалі і від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене. Окрім цього досудове розслідування на даний час триває, ще не встановлено та не допитано усіх свідків, не зібрано інші докази, які мають значення для встановлення істини, зокрема, не знайдено мобільний телефон із сім-картою НОМЕР_3 , яким має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, майно, здобуде злочинним шляхом, а відтак з урахуванням невизнання вини підозрюваним є підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, буде перешкоджати повному, всебічному і неупередженому проведенню досудового слідства, незаконно впливатиме на свідків та потерпілих, у тому числі тих, які ще не встановлені, може знищити речові докази, які ще не виявлені та не вилучені, зокрема майно, здобуте злочинним шляхом. Відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. З урахуванням наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків, запобігання можливості ухилитися від явки до слідчого та суду, а також запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, унеможливлення перешкодити повному, всебічному і неупередженому проведенню досудового слідства у кримінальному провадженні, просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 31.05.2017р. із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили таке задоволити. Додатково прокурор пояснив, що 05.04.2017р. ОСОБА_5 було оголошено нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України за іншими епізодами. Крім того матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в іншому кримінальному провадженні, якого він не дотримувався. В органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 буде ухилятися від слідства та в подальшому від суду з огляду на тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, порушення умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту та з огляду на те, що нові злочини підозрюваний вчинив під час іспитового строку, встановленого судом. Оскільки в органу досудового розслідування є ще інформація про вчинення ОСОБА_5 інших епізодів шахрайства, по яких йому ще не оголошено про підозру, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може перешкодити розслідуванню даного кримінального правопорушення, а саме знищити інші докази, які ще не були виявлені та вилучені.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечують проти задоволення клопотання та просять застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання. Як пояснив захисник в судовому засіданні, ОСОБА_5 не обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту під час ухвалення вироку Сихівським районним судом м. Львова у 2016р., термін дії такого запобіжного заходу закінчився під час розгляду справи в суді, а відтак судом помилково було зазначено про продовження його застосування до набрання вироком суду законної сили. ОСОБА_5 на сьогодні визнає вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, сприяв слідству і ніколи не уникав явки до суду, має на утриманні двоє дітей та батьків, які є інвалідами, має постійне місце праці, а ризики, наведені прокурором, не знаходять свого підтвердження в судовому засіданні. У випадку ж обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою просить обрати менший розмір застави з урахуванням всіх наведених вище обставин.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ч.1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні стороною обвинувачення надані докази, які, на думку слідчого судді, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений статтею 177 цього Кодексу.

16.02.2017р. слідчим відділом Городоцького ВП Яворівського ВП Головного управління національної поліції у Львівській області за №0000107 внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.3 ст.190 КК України, 16.03.2017р. за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

31.03.2017р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. 05.04.2017р. ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України.

З матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжких злочинів, вчинених повторно під час відбування іспитового строку за вчинення аналогічного злочину, передбаченого ст.190 КК України, порушував обраний йому запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки вважає в цій частині вирок Сихівського районного суду Львівської області неправильним, а відтак є обґрунтована підстава вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилитися від органу досудового розслідування та суду у випадку обрання іншого запобіжного заходу, відмінного він тримання під вартою.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у 2014р. ОСОБА_5 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст.190 КК України, під час іспитового строку вчинив новий аналогічний злочин, за який був засуджений вироком Сихівського районного суду м. Львова, який законної сили не набрав, оскільки його оскаржив засуджений, поза тим на сьогодні в Старосамбірському районному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 КК України, яке ще не закінчене. З огляду на наведене є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 у випадку обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі,в тому числі і домашнього арешту, зможе вчиняти нові злочини або продовжити інкримінований йому злочин.

В продовження, основні докази у справі були отримані внаслідок проведеного обшуку в житлі за місцем постійного проживання ОСОБА_5 , хоча досудовим розслідуванням встановлено, що це не усі докази, які можуть мати значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні, відтак є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , знаючи та усвідомлюючи можливість висунення йому нових підозр у вчиненні інших епізодів шахрайства у випадку встановлення інших потерпілих, може знищити, сховати або спотворити інші, не виявлені на сьогодні докази, які мають значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні. Відтак, з огляду на наведене, для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та доведені у судовому засіданні, вважаю недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Отже прокурором та слідчим доведено наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, час тримання під вартою підозрюваного повинен забезпечити закінчення досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК України 05.04.2017р., вважаю за доцільне строк перебування його під вартою обчислювати саме з цієї дати.

При цьому суд не бере до уваги пояснень захисника в тій частині, що ОСОБА_5 не обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту в Сихівському районному суді м. Львова, а відтак про продовження такого вироком суду було зазначено суддею помилково, оскільки такі спростовуються самим вироком суду, який на сьогодні ще не скасований, та листом апеляційного суду Львівської області від 05.04.2017р., яким підтверджується застосування до ОСОБА_5 такого запобіжного заходу.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбаченої ч.4 цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, розміру ймовірної заподіяної шкоди потерпілим від кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_5 , який працює, одружений, та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також того, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обовязків та не може бути завідомо непомірним для нього, на підставі п.2 ч.5 ст.182 КПК України, приходжу до висновку, що слід визначити заставу в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 112000 грн.

Абзацом 2 ч.3 ст.183 КПК України встановлено, що в ухвалі судді зазначаються, які обов`язки з передбачених ст.194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання. На підставі вказаного вважаю необхідним визначити передбачені ст.194 КПК України обов`язки підозрюваному у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.177-178, 183, 193 - 194, 196 - 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 - задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10.00 год. 04.06.2017р..

У відповідності до положень ст.ст.182,183 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600грн.), що становить 112 000 (сто дванадцять тисяч) гривень.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі крім обов`язків підозрюваного/обвинуваченого, визначених ст.42 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки:

- не відлучатись з території Львівської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Строк дії покладених слідчим суддею на підозрюваного обов`язків становить два місяці.

В разі внесення застави роз`яснити підозрюваному його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю роз`яснити у вчиненні якого злочину підозрюється ОСОБА_5 , передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застави, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ..

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1