У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого: ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.213 КК України у кримінальному провадженні № 0000634 від 27.11.2015 року,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000634 від 27.11.2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.11.2016 року апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 прокурора задоволено частково.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 /21 жовтня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.213 КК України у кримінальному провадженні № 0000634 від 27.11.2015 року, повернуто прокурору у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України - скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції
Прокурор просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти призначення до судового розгляду заперечували та зазначили, що відповідно до статті 319 КПК України суд вмотивованою ухвалою може прийняти рішення про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, якщо таке рішення не може негативно вплинути на судовий розгляд.
Вважають, що слід продовжити судовий розгляд, зважаючи на строки судового розгляду, принципи розумності та доцільності.
Прокурор заперечувала проти продовження судового розгляду після заміни судді. Вважає, що таке рішення може негативно вплинути на судовий розгляд.
Суд вмотивованою ухвалою може прийняти рішення про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, якщо таке рішення не може негативно вплинути на судовий розгляд та за умови дотримання таких вимог:
1) сторони кримінального провадження, потерпілий не наполягають на новому проведенні процесуальних дій, які вже були здійсненні судом до заміни судді;
2) суддя, що замінив суддю, який вибув, ознайомився з ходом судового провадження та матеріалами кримінального провадження, наявними в розпорядженні суду, згоден з прийнятими судом процесуальними рішеннями і вважає недоцільним нове проведення процесуальних дій, що вже були проведені до заміни судді.
Таким чином, необхідно 2 умови в своїй сукупності, оскільки прокурор наполягала на новому проведенні процесуальних дій, суд не вправі прийняти рішення про про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій. До того ж, Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.11.2016 року призначено новий розгляд в суді першої інстанції. За таких обставин клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого його захисника, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність останнього вимогам чинного законодавства України, а саме:

У відповідності до ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі Абрамян проти Росії від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі Камасінскі проти Австрії № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 р. у справі Пелісьє та Сассі проти Франції, п.52).

Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що прокурором не дотримано вказаних вимог закону, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а саме:

Положеннями статті 291 КПК України регламентовано вичерпний перелік відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, коли його скеровується органом досудового розслідування до суду.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, встановлено обвинувальний акт має містити такі відомості як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення кримінального закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, за ознаками здійснення прийому брухту кольорових металів фізичними особами.

Разом із тим, органом досудового розслідування формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_4 , викладено неналежно, формально і узагальнено.

Відповідно до змісту обвинувального акту, дослівно: « … ОСОБА_4 , не маючи спеціального дозволу (ліцензії) на здійснення операцій з брухтом кольорових металів, умисно, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку, в період часу приблизно з березня 2015 року до 24.11.2015 року на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , приймав від фізичних осіб брухт кольорових металів, зважуючи його на напільних електронних вагах, тобто здійснював незаконні операції з брухтом кольорових металів…24.11.2015 року приблизно о 16.15 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення Закону України «Про металобрухт» № 619-XIV від 05.05.1999р., з корисливих мотивів, перебуваючи на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , у середині приміщення господарської будівлі, розташованої поруч із житловим будинком, прийняв від ОСОБА_6 брухт міді, визначивши масу вказаного металобрухту на спеціально заготовлених напільних електронних вагах, яка склала 0,8 кг, за що виплатив 64 грн.».

Після чого, обвинувальний акт містить зазначення про те, що у ОСОБА_4 під час обшуку 24.11.2015 року вилучено брухт кольорових металів.

Більше жодних відомостей щодо кримінального правопорушення обвинувальний акт не містить.

При цьому, відповідно до ст.. 91 КПК України, - у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України - обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У даному випадку норми частини другою статті 92 КПК України не є предметом оскарження (доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого).

Таким чином, в ракурсі наведених норм кримінального процесуального закону, на орган досудового розслідування законодавцем покладено процесуальний обов`язок доказування наведених обставин, перелік яких є вичерпним, і є обов`язковим чітке дотримання даних норм кримінального процесуального закону, разом із дотриманням норм статті 291 КПК України.

Формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 213 КК України, не містить визначення конкретизованого часу, способу вчинення кримінального правопорушення.

Більш того, взагалі відсутнє описання обставин вчинення кримінального правопорушення з березня 2015 року до 24.11.2015 року.

Зокрема, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 приймав, здійснював операції з брухтом кольорових металів на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , приблизно з березня 2015 року до 24.11.2015 року.

Разом із тим, відповідно до обвинувального акту, обшук у обвинуваченого ОСОБА_4 працівниками поліції проведено вже 24 листопада 2015 року, тобто, 24 листопада 2015 року викрито і припинено злочинну діяльність.

За цих обставин є незрозумілим час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення тривалої злочинної діяльності обвинуваченого ОСОБА_4 , що йому інкримінується, зважаючи на зазначення про здійснення незаконної заготівлі брухту кольорових металів, приблизно з березня 2015 року до 24.11.2015 року.

Стороною обвинувачення не зазначено про обставини здійснення такої незаконної заготівлі, - не встановлено конкретних випадків прийому ОСОБА_4 брухту кольорових металів, їх часу, із зазначенням у кого саме вчинено прийом такого брухту.

Встановлення вказаних обставин є обов`язковим, їх має містити обвинувальний акт, і встановлення цих відомостей, що їх має містити обвинувальний акт є компетенцією саме органу досудового розслідування.

До того ж, складаючи обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , прокурор у кримінальному провадженні, не описав діяння, вчинені ОСОБА_4 настільки чітко, щоб можна було провести розмежування зі ст. ст. 164, 16410, 16416 КУпАП та не взято до уваги, що кваліфіковані склади адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 164 і 16416 КУпАП передбачають настання навіть не кримінальної, а адміністративної відповідальності за вчинення дій, що потягли отримання доходу в розмірі, який в одну тисячу і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тоді, як у цьому випадку мова ведеться про отримання доходу особою, в розмірі 64 гривні, що менше від чотирьох розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає за необхідне зауважити, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд не дає оцінку ні пред`явленому обвинуваченню, ні правовій кваліфікації.

Можливість зміни обвинувачення в суді не можуть бути прийняті до уваги, оскільки правова кваліфікація повинна чітко відповідати нормі закону України про кримінальну відповідальність і не допускає довільного трактування, а зміна обвинувачення в суді згідно з ч.1 ст.338 КПК України відбувається, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, а не з метою усунення недоліків обвинувального акта.

Оскільки зазначені вище грубі порушення вимог кримінального процесуального законодавства України унеможливлюють розгляд кримінального провадження судом з дотриманням принципу законності, передбаченого ст.9 КПК України, та перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України та усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В клопотанні обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді- відмовити.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.213 КК України у кримінальному провадженні № 0000634 від 27.11.2015 року, повернути прокурору у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1