АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №646/2762/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/1647/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги

14.07.2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 , перевіривши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_3 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12.08.2016 року, -
В С Т А Н О В И В :
Вказаним вироком ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі.
Обвинуваченим на вирок суду подана апеляційна скарга.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12.06.2017 року апеляційна скарга ОСОБА_3 залишена без руху, надано десятиденний строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків апеляційної скарги з дня отримання її копії.
Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху була направлена обвинуваченому на адресу за місцем проживання та реєстрації. Проте, за жодною з вказаних адрес, ОСОБА_3 кореспонденцію не отримав, до поштового відділення для отримання листів не звернувся, про що свідчать поштові довідки.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений строк, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Зазначена норма закону моделює ідеальну ситуацію та не регламентує дії суду у випадку, коли апелянт не отримує копію ухвали про залишення апеляції без руху та не усуває недоліки скарги.
При цьому, згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, зокрема: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; диспозитивність; розумність строків.
Також, у Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 1-10/2004 визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивно і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.
Отже, логічним є те, що ОСОБА_3 як зацікавлена особа мав прагнути скористатися своїм правом на оскарження вироку суду та цікавитись ходом розгляду його справи, чого останній не зробив з невідомих суду причин.
На підставі викладеного, приходжу до висновку про необхідність повернення апеляції ОСОБА_3 з наведених вище підстав, що не позбавляє засудженого права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ч.6 ст. 9, п. 1 ч. 3 ст.399, 418-419 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12.08.2016 року відносно ОСОБА_3 повернути апелянту.
Невідкладно надіслати обвинуваченому копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя -