Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1431/17
Провадження № 1-в/553/245/2017
У Х В А Л А
Іменем України
23.06.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеного в режимі відеоконференції клопотання засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, Києво-Святошинського району, м. Боярка, українця, громадянина України, освіта неповна середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження не працював, раніше судимого,

-по даній справі засудженого 03.03.2005 року Апеляційним судом Чернігівської області за ст. 115 ч.2 п.п.6,12, ч.4 ст. 187, 70,96 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.01.2016 року згідно ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 12.10.2004 року по 24.05.2005 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Крюківського районного суду Полтавської області від 03.03.2016 року відмовлено застосуванні умовно - дострокового звільнення від відбування покарання,

про застосування умовно дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:
У червні 2017 року засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Полтавській виправній колонії № 64 звернувся до суду з клопотання про застосування умовно - дострокового звільнення, відносно нього відповідно до ст. 81 КК України, посилаючись на те, що за час відбування покарання він зарекомендував себе з позитивної сторони.

В судовому засіданні представник Полтавської виправної колонії № 64 вказав, що за час відбування покарання у ПВК № 64 засуджений характеризується нестабільною поведінкою. Засуджений перебуває в місцях позбавлення волі з 12.10.2004 року, за період перебування в СІЗО м. Чернігова та м. Києва характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

За період відбування покарання засуджений за допущені порушення установленого порядку має 34 стягнення, тринадцять з яких накладені правами начальника установи, в тому числі тричі поміщався до ДІЗО. Стягнення зняті та погашені у встановленому порядку. Має 9 заохочень, два з яких оголошені правами начальника установи. У відношенні до представників адміністрації установи не проявляє грубості, засдужений намагається виконувати їхні законні вимоги.

Засуджений ОСОБА_4 за станом здоров`я працездатний, але перебуває на профілактичному обліку в медичні установі як перехворівший на туберкульоз.

ОСОБА_4 , як вказувалось представником ПВК №64 не працевлаштований на виробництві установи в зв`язку з відсутністю вільних робочих місць, ставлення до праці задовільне. До виконання робіт з благоустрою території та приміщень установи відноситься з розумною ініціативою, приймає особисту участь у їх виконанні. Дбайливо ставиться до мйана установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Представником ПВК № 64 вказувалось про те, що засудженим за період відбування покарання реалізовані програми диференційованого вихованого впливу «Освіта», та здобуто повну загальну середню освіту у вечірній змінній школі №1 при установі та «Професія», отримано робітничі спеціальності швачки та слюсаря сантехніка В ПНЦ №64 при установі. Засуджений приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу «Правова освіта» та «Підготовка до звільнення».

В судовому засіданні представником ПВК № 64 зверталась увага суду на те, що згідно рішення від 16.01.2016 року спільного засідання установи та спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради засудженому було відмовлено в застосуванні до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання, враховуючи ту обставину, що останній не довів своє виправлення. При цьому, станом на даний час характеристика відносно засудженого не змінилась, оскільки його поведінка не зазнала відповідних змін, що б свідчило, що останній стає на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав та наполягав на його задоволенні.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заяви з підстав її передчасності та необґрунтованості, оскільки засуджений не довів своє виправлення та вказане клопотання є передчасним.

Вказане питання розглядається на підставі ст. 537 КПК України.
Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ та органів у випадках, встановлених законом.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.10.2004 року. Під час утримання в СІЗО м. Чернігова та Києва, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. За період відбування покарання у ПВК №64 , характеризується, нестабільною поведінкою, має 34 стягнення, 13 з яких оголошені правами начальника установи, в тому числі 3 рази поміщався до ДІЗО, стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку, має 9 заохочень.

Судом встановлено, що на даний час засуджений не працює та бажання працювати не має, мотивуючи свою поведінку тим, що відсутня робота у установі за місцем відбування покарання і в нього відсутній паспорт, що приймається судом до уваги, оскільки за таких же обставин останній працювава в установі, а свідчить лише про небажання останньоого працювати на даний час та задовільне ставленння до праці .

Судом встановлено, що за характеристикою на засудженого наданої за місцем відбування покарання засудженого, котра була підтверджена прекдставником ПВК №64 останній характеризується, як такий, що «не став на шлях виправлення», що також вказує про те, що засуджений не довів свого виправлення на даний час та вкотре підтверджує вищевказані висновки суду.

Статтею 81 КК України визначено, що умовно дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України.
Постановою Пленуму Верховного суду України від N 10 від 26.12.75 « Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким» визначено, що суди, вирішуючи питання про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання або про заміну
невідбутої частини покарання більш м`яким, повинні забезпечити строго індивідуальний підхід до кожного засудженого, маючи на увазі, що умовно-дострокове звільнення від покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані
лише до тих засуджених, які, відбувши передбачену законом частину покарання, зразковою поведінкою і чесним ставленням до праці, а особи, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, крім того, й чесним ставленням до навчання довели своє виправлення.

Таким чином, проаналізувавши здобуті докази, суд приходить до переконливого висновку, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, при цьому судом приймається до уваги висновок установи, в якій засуджений відбуває покарання, оскільки останній згідно оцінки його поведінки є таким, що «не став на шлях виправлення», тому в сукупності всі факти вказують що ОСОБА_4 не підлягає умовно - достроковому звільненню, в зв`язку з чим дане клопотання є передчасним та безпідставним.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539, 376 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього умовно - дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України відмовити за безпідставністю та передчасністю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1