Провадження №1-кп/569/626/16
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акта
08 лютого 2017 року Рівненський міський суд

судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його законного представника ОСОБА_5
захисника - адвоката ОСОБА_6
Згідно наведених в обвинувальному акті від 10.09.2015 р. (том 3, а.с.87, 88) зі зміненим обвинуваченням викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 28 березня 2013 року близько 03 год. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання - у квартирі АДРЕСА_2 , наніс з необережності потерпілій ОСОБА_7 , яка стояла поблизу ліжка в кімнаті, де перебував обвинувачений, один удар кухонним ножем в передню частину тіла, внаслідок чого заподіяв потерпілий тяжке тілесне ушкодження по критерію небезпеки для життя.
Після повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями (том 3, а.с.232, 233), суд призначив підготовче судове засідання, за підсумками проведення якого прокурор просить повернути йому обвинувальний акт від 10.09.2015 р., вказуючи, що цей обвинувальний акт не відповідає вимогам статті 291 Кримінального процесуального кодексу України.
Обвинувачений, його законний представник та захисник просять призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вказуючи, що підстави для його повернення відсутні.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не прибула повторно, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином - судовими повістками про виклик, надісланими їй рекомендованим поштовим відправленням.
З`ясувавши думку учасників підготовчого провадження щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, перевіривши переданий прокурором обвинувальний акт на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт слід повернути прокурору з таких підстав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що процесуальний закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1)фактичних обставин кримінального правопорушення;
2)правової кваліфікації;
3)формулювання обвинувачення.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Однак, в порушення наведеної норми кримінального процесуального закону, в обвинувальному акті не сформульовано обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого статтею 128 КК України, натомість наведене формулювання лише дублює виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Так, визначаючи основні терміни КПК, в пункті 13 частини першої статті 3 законодавець виклав загальне, незалежно від стадій кримінального провадження, поняття обвинувачення, яким є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. У свою чергу, відповідно до ч.2 ст.42 КПК України, обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.
Відтак, до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК, на стадії досудового розслідування особа перебуває в статусі підозрюваного.
Підозра є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч.1 ст.276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.
Вищенаведене є підґрунтям для висновку про нетотожність понять підозра і обвинувачення, тому вказані істотні недоліки обвинувального акта роблять неможливим призначення й забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.
Крім того, посилання в обвинувальному акті на те, що ОСОБА_4 не помітив потерпілу та випадково наніс їй удар, спричинивши ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, не може вважатися заподіянням тілесного ушкодження з необережності, оскільки саме нанесення удару є цілеспрямованою, вольовою дією, яка призвела до наслідків у вигляді тяжкого тілесного ушкодження. Такі наслідки перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями ОСОБА_4 , що свідчить про наявність в нього умислу на заподіяння потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.
Керуючись п.3 ч.3, ч.4 ст.314, ст.372 КПК України, суд,
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Головуючий: