Справа № 357/749/17
У Х В А Л А
02 лютого 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

представника Білоцерківської ВК-35 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного зв`язку з приміщення зали суду №2 та зали Білоцерківської ВК-35 в порядку виконання вироку суду клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження за слів працював на прийомі металолому, склотари, згідно вироку суду не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів також в АДРЕСА_2 , зареєстрований: АДРЕСА_3 , раніше судимого:29.12.1994 року Київським міськсудом м. Києва за ст. 142 ч.З КК України на З роки позбавлення волі, звільнений 14.05.1998 року на підставі Указу Президента України « Про помилування» від 08.05.1998 року, умовно іспитовим строком на 2 роки; 18.01.2002 року Дніпровським райсудом м. Києва за ст. 185 ч.З КК України на 3 роки 6 місяці позбавлення волі, звільнений 26.03.2005 року по відбуттю строку покарання; 20.02.2006 року Дніпровським райсудом м. Києва за ст. 187ч.2 КК України на 7 років 3 місяці позбавлення волі, звільнений 10.11.2010 року умовно - достроково на 2 роки 3 місяці 1 день, ст. 81 КК України, засуджений: 16.01.2015 року Шевченківським райсудом м. Києва за ст. 187 ч.2 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна, Ухвалою Білоцерківського міськрайсуду Київської області від 14.03.2016 року зарахувано строк попереднього ув`язнення з 17.04.2014 року по 02.04.2015 рік згідно ст. 72 ч. 5 КК України,про заміну покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання,-

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Білоцерківській ВК-35 звернувся до суду з зазначеним клопотанням, просить в порядку ст.82 КК України розглянути питання про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, яке мотивував тим, що вважає, що має право на пом`якшення міри покарання.

В судовому засіданні засуджений підтримав заявлені вимоги та суду пояснив, що усно звертався на особистому прийомі до начальника колонії з проханням працевлаштування, однак йому відмовляють в цьому по невідомим причинам, він став на шлях виправлення, мав всього два зауваження, заохочень не має.

Заслухавши засудженого, прокурора, представника Білоцерківської ВК-35, які заперечили щодо задоволення клопотання, оглянувши та дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку щодо необхідності відмови в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання засудженому з позбавлення волі на більш м`яке, так як в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком, яким засуджений четвертий раз 16.01.2015 року Шевченківським райсудом м. Києва за ст. 187 ч.2 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна, тяжкий злочин, раніше був засуджений тричі за вчинення аналогічних тяжких злочинів з користі, втретє відбуває покарання у виді позбавлення волі, початок відбування покарання у виді позбавлення волі 17.04.2014року, кінець строку 01.11.2020року, покарання у виді позбавлення волі відбуває з 18.04.2014 року в СІЗО м.Києва, де характеризувався посередньо. Під час відбування покарання у виді позбавлення волі в Білоцерківській ВК-35 з 06.06.2015 року характеризується негативно, в 2015 році мав одне стягнення за порушення форми одягу, яке погашене, в 2016 році має непогашене стягнення за порушення правил відбування покарання, заохочень не має.

Згідно характеристики за місцем відбування покарання засуджений ОСОБА_5 характеризується адміністрацією колонії негативно, як такий, що не працевлаштовувався і намірів на працевлаштування не має, встановлені законодавством вимоги персоналу установи не виконує, свідомо не утримує в чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи, умисно уникає робіт із самообслуговування, за вироком суду вини в скоєному злочині не визнав, участь в роботах по благоустрою установи приймає лише під контролем адміністрації, не бере участі у організації виховних

заходів та у роботі самодіяльних організацій згідно вимог ст.123,127 КВК України.

У відповідності до вимог ст.82 ч.3 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, тоді як у відповідності до матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , який взагалі не має заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці, так як не працевлаштований, з врахуванням характеристики засудженого, на підставі досліджених судом доказів суд вважає, що засуджений не довів, що став на шлях виправлення, а тому клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

При цьому суд зазначає, що стан здоров`я засудженого ОСОБА_5 , економічне становище в країні, наявність сина - учасника АТО у засудженого, не являється підставою для висновку щодо намагання стати на шлях виправлення самим засудженим, який у відповідності до вимог Закону, ст. 82 КК України, виключно лише своїми діями в місцях позбавлення волі, в тому числі, ставленням до праці і поведінкою може довести своє виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини призначеного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання відмовити.

Ухвалу може бути оскарженою до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з моменту її проголошення, засудженим з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1