27.06.2017 Провадження № 1-кп/331/51/2017
Єдиний унікальний номер 331/9204/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2017 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне проваджен-
ня з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не
працюючого, не одруженого, який не має постійного місця реєстрації, про-
живає в АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
1) 20.07.2004 р. Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ст.186 ч.1, 186 ч.2, 70, 75, 76 КК
України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
2) 26.04.2005 р. Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК Ук-
раїни до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 02.01.2009 р. умовно-достроково на невід-
бутий строк 1 рік 2 дні;
3) 03.06.2014 р. Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 321-1 ч.1, 70, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
4) 03.11.2015 р. Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ст.187 ч.1, 75, 76 КК України до 5
років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від 06.01.2016 р. вирок суду змінено, призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення
волі із іспитовим терміном на 3 роки,
- за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, 187 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, судимості за які в
установленому законом порядку не зняті та не погашені, в період іспитового строку на шлях вип-
равлення та перевиховання не став та знову вчинив корисливий злочин.
06 липня 2015 року, приблизно о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, із корис-
ливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, знаходячись біля будинку № 8 по вул.Чубаря
у м.Запоріжжя, побачив незнайомого йому раніше потерпілого ОСОБА_8 та підбіг до нього ззаду, після чого наніс один удар кулаком в область потилиці потерпілого та один удар коліном в об-
ласть живота, від якого останній впав на землю. Після цього, ОСОБА_7 наніс ще два удари кула-
ком в область голови потерпілого та, скориставшись безпорадним станом потерпілого, шляхом ривку рукою зірвав з шиї останнього золотий ланцюжок 585 проби, вагою 2,5 грами, вартістю 2500 гривень, на якому висів кулон зі сплаву метала платини та золота 585 проби, вагою 2 грами, вартістю 2000 гривень, а також шляхом ривку з рук потерпілого відкрито викрав шкіряну сумку чорного кольору фірми «Bolini» вартістю 380 гривень, в якій знаходились: грошові кошти у сумі 900 гривень, металева ручка фірми «Раrкеr» вартістю 350 гривень, 4 флеш-карти загальною вар- тістю 280 гривень, мобільний телефон в корпусі синього кольору «Samsung Е1200», залишкова
2.
вартість якого на момент скоєння злочину складає 280 гривень 40 копійок, після чого втік у невідомому напрямку. Своїми злочинними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 6690 гривень 40 копійок.
11 листопада 2015 року, приблизно о 17 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 , будучи особою, ра-
ніше засудженою за розбій, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням
насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через незачинені двері зайшов до приміщення магазину «Тех-
рини, став роздивлятись мобільні телефони. Після чого, ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з
метою заволодіння майном магазину, під вигаданим приводом купівлі одного з мобільних телефо-
нів, попросив продавця відчинити вітрину та показати йому вказаний мобільний телефон. Далі,
продавець магазину ОСОБА_10 підійшов до вітрини та відчинив її за допомогою наявного у ньо-
го ключа. В цей час, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_10 ззаду, напав на останнього та наніс два
удари кулаками рук в область голови, тим самим застосував насильство, небезпечне для життя чи
здоров`я особи, яка зазнала нападу. Від отриманих ударів ОСОБА_10 упав на підлогу, а
ОСОБА_7 , не зупиняючись на досягнутому, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, наніс
потерпілому один удар ногою по тулубу, спричинивши потерпілому струс головного мозку, синці
потиличної області справа, на слизовій оболонці нижньої губи справа, садна в області підборіддя
справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здо-
ров`я. Після цього, ОСОБА_7 , пригнітивши волю потерпілого до опору, будучи особою, яка рані-
ше вчинила розбій, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через відчинену вітрину заво-
лодів майном ФОП ОСОБА_11 , а саме: мобільним телефоном «САТ В15» в корпусі чорного
кольору вартістю 3300 грн.; мобільним телефоном «НТС Desire 601» в корпусі чорного кольору
вартістю 2400 грн.; мобільним телефоном «НТС Desire 601» в корпусі чорного кольору, вартістю
1800 грн.; мобільним телефоном «НТС One М8» в корпусі чорного кольору, вартістю 8700 грн.;
мобільним телефоном «Lenovo Р70-А» в корпусі чорного кольору, вартістю 900 грн., а всього за-
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передба-
ченому ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю та пояснив про вчинення злочину при обставинах,
викладених в обвинувальному акті. Стосовно розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_10
свою винуватість визнав частково, не заперечуючи сам факт заволодіння чужим майном, не погод-
жується з кваліфікацією його дій за ст.187 ч.2 КК України.
Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового процесу, часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчинені інкримінованих йому злочинів, ухвалив визнати доцільним дослідження доказів в повному обсязі за епізодом обвинувачення від
11 листопада 2015 р., а саме вчинення злочину, передбаченому ст.187 ч.2 КК України; за епізодом
обвинувачення від 06.07.2015 р., тобто вчинення злочину, передбаченому ст.186 ч.2 КК України,
суд визнав не доцільним дослідження доказів, оскільки, фактичні обставини справи ніким не ос-
порюються та учасники судового процесу, кожен окремо, проти цього не заперечують.
Дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази за епізодом обвинува-
чення за ст.187 ч.2 КК України, суд дійшов наступного.
ОСОБА_7 пояснив суду, що 11.11.2015 р. він зайшов до магазину «Техносток» з метою придбати мобільний телефон, до цього він ще заходив у цей магазин. У магазині продавець був один, тоді він вирішив заволодіти майном магазину. У той момент, коли продавець ключами від-
кривав вітрину, він наніс останньому два удари кулаком руки у голову, від яких потерпілий упав.
Після чого, відкрив вітрину та схопив декілька телефонів 5-6 штук та вийшов з приміщення мага-
зину, при цьому, ногою штовхнув лежачого потерпілого. Один із телефонів він здав до ломбарду,
а інші були вилучені у нього працівниками міліції. Не згоден із кваліфікацією своїх дій за ст.187
ч.2 КК України, оскільки вважає, що тілесні пошкодження у вигляді короткочасного розладу
здоров`я, втрата потерпілим свідомості не могли утворитися у потерпілого від його дій.
Потерпіла ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що 11.11.2015 р. приблизно о 18-
1830 їй зателефонував працівник служби безпеки магазину «Техносток» та повідомив, що невідо-
3.
мий чоловік зайшов до магазину, побив продавця та викрав 5 телефонів, вона одразу поїхала до Жовтневого райвідділу міліції. В цей день у магазині працювів ОСОБА_10 , який проходив ста-
жування. Після побиття ОСОБА_10 певний час перебував на лікарняному. Працівники міліції їй
повернули всі викрадені телефони, тому матеріальних претензій до обвинуваченого вона не має.
Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що 11.11.2015 року він працював у
магазині «Техносток» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, 10-г. У цей день обвинувачений
ОСОБА_7 декілька разів заходив до магазину та роздивлявся моделі телефонів та казав, що після
вирішення питання з кредитом він придбає мобільний телефон. Приблизно о 17 годині ОСОБА_7
знову зайшов до магазину та сказав, що має гроші на придбання телефону та попросив відкрити
вітрину. Коли він став відмикати ключами вітрину, стояв обличчям до вітрини, а ОСОБА_7 підій-
шов до нього справа ззаду, та наніс йому два удари кулаком по голові в область щелепи, від цього
він втратив свідомість, прийшов до тями, лежачи на підлозі. Вважає, що саме обвинувачений наніс
йому удари, внаслідок яких він втратив свідомість, оскільки в магазині, крім нього та обвинуваче-
ного нікого не було. Прийшовши до тями, він побачив, що вітрина магазину відкрита та зникли 5
дорогих телефонів, він одразу повідомив про те, що сталося, співробітникам служби безпеки ма-
газину. Після вчиненого злочину він проходив лікування амбулаторно, т.я. у нього сильно боліла
голова, на роботу він не виходив приблизно місяць. На теперішній час матеріальних претензій до
ОСОБА_7 не має. В обвинуваченому впізнає особу, яка вчинила відносно нього злочин.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що приблизно півтора роки тому, обвинувачений при-
ходив до них у ломбард та здавав мобільний телефон, вона перевірила робочий стан телефону,
був укладений договір та сплачені ОСОБА_7 грошові кошти, через деякий час мобільний теле-
фон у них був вилучений.
Також вина ОСОБА_7 підтверджується:
- згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11.11.2015 р. потерпілий ОСОБА_10 за
фотознімками впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка вчинила щодо нього кримінальне правопорушен-
ня (т.1 а.с.91-93);
- актом інвентаризація майна, що знаходиться у магазині за адресою:
АДРЕСА_2 , від 11.11.2015 року, згідно якого була виявлена нестача товарно-матеріальних ціннос-
- згідно висновку судово-медичної експертизи № 4681 від 01.12.2015 р. (т.1 а.с.86-87) струс голов-
ного мозку, крововиливи у потиличну ділянку праворуч, на слизовій оболонці нижньої губи, садна
у ділянці підборіддя справа в ОСОБА_10 кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, які по-
тягли за собою короткочасний розлад здоров`я та утворились від дії тупих предметів;
- згідно висновку експерта № 4682-д від 01.12.2015 р. (т.1 а.с. 89-90) враховуючи локалізацію
наявних в ОСОБА_10 ушкоджень, йому було нанесено не менше двох травмуючих впливів, вик-
лючається можливість утворення тілесних ушкоджень при одноразовому падінні на тупу плоску
поверхню;
- з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з камер відеоспостереження магазину «Техно-
сток» вбачається, що у приміщенні магазину знаходились потерпілий ОСОБА_13 та ОСОБА_7
біля вітрини. ОСОБА_7 , перебуваючи трохи позаду та з боку від потерпілого, наніс два удари
кулаком правої руки у праву частину голови потерпілого. При цьому, ці удари наносились обви-
нуваченим зі значною силою, про що свідчить механізм їх нанесення, а також факт падіння по-
терпілого на підлогу внаслідок застосування йому фізичного впливу обвинуваченим. Забравши
мобільні телефони, та залишаючи приміщення магазину, ОСОБА_7 наніс удар ногою лежачому
потерпілому, який ніякого опору не чинив;
- з оглянутого відеозапису з камер відеоспостереження «Ломбард-капітал» вбачається, що
ОСОБА_7 збув викрадений телефон, отримавши грошові кошти.
Розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погро-
зою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії,
спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного
насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у
4.
справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 р. № 10: Небезпечне для життя чи здоров`я
насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) це умисне заподіяння потерпілому легкого
тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату пра-
цездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які
не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчи-
нення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало ха-
рактер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї,
спеціальних знарядь тощо.
Дослідивши та оцінюючи надані суду докази, показання потерпілих, свідка, суд приходить до висновку, що вони узгоджуються між собою, є достовірними та допустимими, та в повній мірі доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК
України, оскільки, внаслідок протиправних дій обвинуваченого, направлених на заволодіння чужим
майном під час нападу, потерпілому згідно висновку експерта були спричинені легкі тілесні ушкод-
ження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_7 у тій частині, що від його дій (ударів) потерпілий ОСОБА_10 не міг отримати ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад
здоров`я, що потерпілий не втрачав свідомість, суд знаходить їх надуманими та такими, що не від- повідають дійсності, є способом захисту з метою пом`якшити свою відповідальність за скоєне, ос- кільки, ці показання не узгоджуються з показанням потерпілого ОСОБА_10 , з відеозаписом фак- тичних дій ОСОБА_7 , суперечать висновку судово-медичної експертизи.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ст.186 ч.2 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я
потерпілого,вчиненого повторно (епізод від 06.07.2015 р.); за ст.187 ч.2 КК України за ознаками
нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, яке є небез- печним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій (епізод від 11.11.2015 р.).
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.
Обставиною, яка обтяжує покарання, передбачена ст.67 КК України, є рецидив злочинів.
При визначенні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних
правопорушень, які є тяжкими злочинами, об`єм обвинувачення, майнова шкода відшкодована
шляхом повернення викраденого майна, обставини, що обтяжують покарання, думку потерпілих
про призначення покарання на розсуд суду, особу винного, який на диспансерному обліку в спе-
ціальних медичних лікувальних закладах не знаходиться, перебуває у цивільному шлюбі та має
на утриманні малолітніх дітей, наявність на утриманні матері, яка є інвалідом, та бабусі похилого віку, але ОСОБА_7 раніше неодноразово був засудженим за вчинення корисливих злочинів, спо- соби вчинення злочинів, кримінальне правопорушення, передбачене ст.187 КК України, скоїв в
період іспитового строку, від моменту звільнення 03.11.2015 р. до вчинення злочину 11.11.2015 р.
пройшов зовсім нетривалий строк, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях
виправлення, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого мож-
ливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і за цих підстав вважає за необхідне призначити
йому покаранняу виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, передбаче-
ною санкцією ч.2 ст.187 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім
для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів,підстав для застосування
ст.69 КК України та для звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням відповідно до
вимог ст.ст.75, 76 КК України суд не знаходить.
Враховуючи, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Комунарського районного суду м.За- поріжжя від 03.11.2015 р. за ст.187 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням
ст.75, 76 КК України, який у подальшому було змінено ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від 06.01.2016 р. та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі із застосу-
ванням ст.75, 76 КК України, зазначений вирок суду набрав чинності, суд приходить до висновку про те, що покарання ОСОБА_7 повинно бути призначено за ч.4 ст. 70 КК України. Відповідно
до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримі-
нального покарання» від 24.10.2003 року № 7 коли особа, щодо якої було застосоване таке звіль-
5.
нення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджуєть-
ся до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, частко-
вого чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний ви-
рок виконується самостійно. Тому, суд приходить до висновку, що в цій частині вирок Комунар-
ського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2015 року щодо ОСОБА_7 підлягає виконанню
Потерпілими по кримінальному провадженню цивільні позови не заявлені.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
- мобільний телефон «САТ В15» в корпусі чорного кольору.; мобільний телефон «НТС Desire
601» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «НТС Desire 601» в корпусі чорного кольо-
ру, вартістю 1800 грн.; мобільний телефон «НТС One М8» в корпусі чорного кольору, мобільний
телефон «Lenovo Р70-А» в корпусі чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання по-
терпілій ОСОБА_11 (т.1 а.с.107, 108), слід залишити потерпілій ОСОБА_11 ;
- мобільний телефон «Самсунг 1200», переданий на відповідальне зберігання потерпілому
ОСОБА_14 (т.1 а.с.162, 163), слід залишити за належністю потерпілому ОСОБА_9 ;
- два диска із записами камер відеоспостереження магазину «Техносток» та ломбарду «Ломбард
Капітал» (т.1 а.с. 120-121, 122-123) слід зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- грошові кошти у сумі 970 грн. та мобільний телефон «Нокія 1112», який знаходиться на збері-
ганні в камері зберігання речових доказів Жовтневого ВП (на теперішній час Олександрівського
ВП) за квитанцією порядковий номер 5267 книги обліку речових доказів 1709 від 11.11.2015 р. (т.1 а.с.105, 106), які були набуті обвинуваченим в результаті вчинення кримінального правопо-
рушення, слід передати в дохід держави;
- квитанцію від 11.11.2015 року (т.1 а.с.105) слід залишити в матеріалах кримінального провад-
ження Запорізької місцевої прокуратури № 1.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 12.11.2015 р. від-
носно ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відра-
ховувати з 11 листопада 2015 р. з 17 год. 25 хв., з цієї дати суд обчислює обвинуваченому строк
відбування покарання.
Згідно вироку Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03.11.2015 р. ОСОБА_7
знаходився під вартою з 23 липня 2015 р. по 03.11.2015 р., зазначений строк підлягає зарахуванню
у строк відбутого покарання.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону Украї-
ни «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та
зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 р.» зарахування судом
строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримі-нального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадить-
ся з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в зв`язку з чим тер-
мін перебування під вартою з 11 листопада 2015 р. до 20 червня 2017 р. включно слід зарахувати в
строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення
По справі є судові витрати за проведення експертиз. Враховуючи, що суду не надано розра-
хунку в частині витратних матеріалів, суд позбавлений можливості визначити розмір судових вит-
рат, які підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки оплата праці експертів здійснюється за рахунок державного бюджету.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_15 винним у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлен-
На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2015 р. відносно ОСОБА_7 виконувати самостійно.

6.
Визнати ОСОБА_15 винним у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ст.187 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 8 років позбавлен-
ня волі з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суво-
рого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 8 років позбавлення
волі з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання пока-
рання, не відбутого за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03.11.2015 р.,
призначити ОСОБА_7 остаточну міру покарання у вигляді 8 років 1 місяця позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому майна.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 у виг- ляді тримання під вартою залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 11 листопада 2015 р.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону України
«Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зара-
хування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 р., зарахувати ОСОБА_7 у
строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення за вироком Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 03.11.2015 р. з 23.07.2015 р. по 03.11.2015 р. з розрахунку один день попе- реднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону України
«Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зара-
хування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 р., зарахувати ОСОБА_7 у
строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 11 листопада 2015 р. до 20 червня
2017 р. включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
- мобільний телефон «САТ В15» в корпусі чорного кольору.; мобільний телефон «НТС Desire 601» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «НТС Desire 601» в корпусі чорного кольору;
мобільний телефон «НТС One М8» в корпусі чорного кольору, мобільний телефон «Lenovo Р70-
А» в корпусі чорного кольору - залишити потерпілій ОСОБА_11 за належністю;
- мобільний телефон «Самсунг 1200» - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_9 ;
- два диска із записами камер відеоспостереження магазину «Техносток» та ломбарду «Ломбард Капітал» - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- грошові кошти у сумі 970 грн. та мобільний телефон «Нокія 1112», який знаходиться на збері-
ганні в камері зберігання речових доказів Жовтневого ВП (на теперішній час Олександрівського
ВП) за квитанцією порядковий номер 5267 книги обліку речових доказів 1709 від 11.11.2015 р., які були набуті обвинуваченим у результаті вчинення кримінального правопорушення, - передати в дохід держави;
- квитанцію від 11.11.2015 року - залишити в матеріалах кримінального провадження Запорізької місцевої прокуратури № 1.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обста-
вин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом
недоцільним.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та
прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя.
Суддя ОСОБА_16