Дата документу Справа № 314/78/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/704/17
Єдиний унікальний № 314/78/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 02.09.1998 року за ст. 81 ч.3, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі, штраф 100 грн.;

2) 01.09.1999 року за ст.81 ч.2, 43 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 21.11.2000 року умовно-достроково на не відбуту частину покарання 2 роки 3 місяці 9 днів;

3) 31.07.2001 року за ст. 140 ч.2,43 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільнився 28.02.2005 року по кінцю строку відбування покарання;

4) 13.07.2005 року за ст. 186 ч.2,3 53,70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 08.09.2009 року умовно-достроково на не відбуту частину покарання 7 місяців 13 днів;

5) 23.09.2010 року за ст.185 ч.2, 186 ч.2, 70,71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 18.08.2014 року по кінцю строку відбування покарання,

за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою та доповненням до неї засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі та в доповненні до неї засуджений ОСОБА_6 вказує, що не згоден з ухвалою суду, вважає, що суд не врахував всі викладені в справі факти, а саме, що він з березня 2015 року працює на ділянці по виготовленню сувенірної продукції, за що має три заохочення від начальника колонії сумлінну працю та поведінку.

За час відбування покарання режим утримання не порушував, приймав участь в організації виправних заходів, які проводяться в установі. Своєю примірною поведінкою та сумлінним відношення до праці є прикладом для інших засуджених. На волі у нього є старенька мати та цивільна дружина, яка потребує його догляду. Він щиро розкаюється в скоєному, зробив для себе відповідні висновки. Просить скасувати ухвалу суду, застосувати до нього положення ст. 81 КК України.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги;засудженого ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу задовольнити; прокурора, який вважав судове рішення законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 лютого 2017 року відмовлено у задоволенні подання адміністрації Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .

За наслідками розгляду подання, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що до Вільнянського райсуду надійшло подання адміністрації Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55) відносно ОСОБА_6 про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення.

Під час тримання у Старобільському слідчому ізоляторі УДПтС України в Луганській області з 19.12.2014 року по 14.07.2015 року характеризувався задовільно, вимоги режиму тримання не порушував. Заохочень та стягнень не мав.

З 14.07.2015 року, відбуває покарання в Софіївській виправній колонії УДПтС України у Запорізькій області (№ 55). За час відбування покарання характеризується наступним чином. Режим відбування покарання порушував, за що мав одне стягнення, накладене правами начальника установи. Стягнення погашено у встановленому законом порядку. Внаслідок проведених профілактичних бесід засуджений якісно змінив своє ставлення до праці. За сумлінну поведінку та ставлення до праці 2 рази заохочувався правами начальника колонії та 1 раз правами начальника відділення СПС. На виробництві установи працевлаштований на дільниці по виготовленню сувенірних виробів. До праці ставиться сумлінно. Згідно п.5 ст.118 КВК України залучався без оплати праці до роботи по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених. До праці ставиться сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, ніколи їм не суперечить. Вину у скоєному злочині визнає, щиро розкаюється. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень навичок для самостійного їх виконання. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться сумлінно та ініціативно. Вимог пожежної безпеки і безпеки праці, не порушує. За вироком суду має позов на загальну суму 491,92 грн., які не відшкодовуються через відсутність виконавчого листа в установі. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» з 25.08.2016 року та «Підготовка до звільнення» з 02.09.2016 року. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, та отриманням посилок та передач. На профілактичному обліку установи не перебуває.

Районний суд відмовив у задоволенні подання, оскільки не знайшов підстав, які б свідчили про виправлення засудженого та можливість застосування до останнього пільги, передбаченої ст. 81 КК України.
Колегія суддів вважає судове рішення незаконним та необґрунтованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Із матеріалів справи вбачається, що станом на 12.04.2017 року засуджений ОСОБА_6 відбув більше як ? строку покарання, за період відбування покарання має 3 заохочення в період 2016 року та мав 1 стягнення в 2015 році, яке погашене. При цьому працевлаштований, але не постійно, працював в жовтні 2015 - норма виробітку 1,0 %, з березня по листопад 2016 року з нормами виробітку відповідно: 1,1; 1,0; 7,2; 13,8; 44,7; 6,5; 9,7; 8,7; 6,3. Внаслідок проведених профілактичних бесід засуджений якісно змінив своє ставлення до праці. За сумлінну поведінку та ставлення до праці 2 рази заохочувався правами начальника колонії та 1 раз правами начальника відділення СПС. На виробництві установи працевлаштований на дільниці по виготовленню сувенірних виробів. До праці ставиться сумлінно. Згідно п.5 ст.118 КВК України залучався без оплати праці до роботи по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених. До праці ставиться сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, ніколи їм не суперечить. Вину у скоєному злочині визнає, щиро розкаюється. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень навичок для самостійного їх виконання. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться сумлінно та ініціативно. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» з 25.08.2016 року та «Підготовка до звільнення» з 02.09.2016 року. На профілактичному обліку установи не перебуває.

У судовому засіданні апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_6 пояснив, що з березня 2015 року працює на ділянці по виготовленню сувенірної продукції, за що має три заохочення від начальника колонії сумлінну працю та поведінку. За час відбування покарання режим утримання не порушував, приймав участь в організації виправних заходів, які проводяться в установі. Своєю примірною поведінкою та сумлінним відношення до праці є прикладом для інших засуджених. На волі у нього є старенька мати та цивільна дружина, яка потребує його догляду. Він щиро розкаюється в скоєному, зробив для себе відповідні висновки.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 належним чином ставиться до праці, розкаявся у вчиненому злочині, характеризується позитивно, тобто своєю сумлінною поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Доводи районного суду про те, що подання задоволенню не підлягає, так як поведінка та ставлення до праці за весь час відбування покарання ОСОБА_6 у своїй сукупності не були сумлінними, тобто останній не довів своє виправлення і перевиховання, а тому останній не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, є необґрунтованими, оскільки, по-перше, низькі норми виробітку засудженого пов`язані з тим, що він працює на дільниці по виготовленню сувенірних виробів, а по - друге, застосування раніше до засудженого умовно-дострокового звільнення, не є перешкодою для застосування ст. 81 КК України до ОСОБА_6 , оскільки законодавець ці обставини врахував, збільшивши строк фактичного відбуття засудженим покарання, з якого у останнього виникає право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (п. 3 ч. 3 ст. 81 УУ України).

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що подання установи виконання покарання підлягає задоволенню, а рішення районного суду скасуванню, оскільки засуджений відбув більше як ? строку покарання, належним чином ставиться до праці, розкаявся у вчиненому злочині, характеризується позитивно, тобто своєю сумлінною поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 лютого 2017 року, якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання адміністрації Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково звільнити від відбування покарання, призначеного йому вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.03.2015 року, на невідбутий строк 09 місяців 21 днів.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: