АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Гол. у І інст. ОСОБА_1 ; єдин. унік. № 718/54/17; доп. ОСОБА_2 ; пров. № 11-кп/794/241/17; катег: ст.289 ч.1 КК Укр.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2017 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого, судді ОСОБА_2 ,
СуддівОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_5 ,
прокурораОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 , адвокатаОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , адвокатаОСОБА_10 ,
обвинуваченогоОСОБА_9 ,
цивільного позивачаОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_12 та представника потерпілого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04 травня 2017 року по кримінальному провадженні № 0000720 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ст. 289 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з незакінченою середньою освітою, не одружений, не працюючий, військовозобов`язаний, раніше не судимий,

виправданий за ст. 289 ч.1 КК України за невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості і вичерпання можливостей їх отримання.

Речовий доказ автомобіль марки «Опель Вектра», номерний знак « НОМЕР_1 », повернуто ОСОБА_7 .
Витрати на проведення експертиз в сумі 440 грн. 20 коп. та 1319 грн. 40 коп. віднесено на рахунок держави.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Органи досудового розслідування повідомили ОСОБА_9 про підозру та склали щодо нього обвинувальний акт, обвинувачуючи його в тому, що він 07.11.2016 року, приблизно о 04 год. 00 хв., знаходячись у стані алкогольного сп`яніння на вулиці Головна в селі Брусниця, Кіцманського району, Чернівецької області, біля бару «Оскар», знаючи, що належний на праві користування потерпілому ОСОБА_7 автомобіль марки «Опель Вектра» з німецькою реєстрацією, номерний знак « НОМЕР_1 » не зачинений, сів до салону, де побачивши у замку запалювання ключ, привів ним у дію двигун і без дозволу ОСОБА_7 , незаконно заволодів цим автомобілем та почав ним рух в сторону села Брусниця, Кіцманського району, і в ході руху не впоравшись з керуванням допустив зіткнення з огорожею господарства АДРЕСА_2 , завдавши ОСОБА_7 шкоди на суму 50 251 грн. 07 коп.

Виправдовуючи ОСОБА_9 за ст. 289 ч.1 КК України внаслідок не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_9 та вичерпання можливостей їх отримання, суд першої інстанції навівши у вироку покази потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зазначив, що ніхто з них не бачив хто саме заволодів автомобілем.

Також у вироку зазначено, що у кримінальному провадження відсутні докази про вилучення у ОСОБА_9 ключів від автомобіля та визнання їх речовими доказами, виявлені в салоні автомобіля сліди пальців рук не належать ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_12 ставить питання про скасування виправдувального вироку щодо ОСОБА_9 як необгрунтованого та постановлення нового вироку, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 289 ч.1 КК України і призначити покарання за цим законом у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Зокрема, в апеляційній сказі прокурора зазначено, що винуватість ОСОБА_9 підтверджується показами потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які пояснили що в ніч з 06.11.2016 року разом з обвинуваченим ОСОБА_9 в барі «Оскар», с. Брусниця, Кіцманського району, Чернівецької області, вживали спиртні напої, автомобіль ОСОБА_7 знаходився в полі їх зору біля бару. Через деякий час в нього сів ОСОБА_9 і заснув. Пізніше побачили, що автомобіль поїхав. Вони викликали працівників поліції, які в господарстві ОСОБА_16 знайшли обвинуваченого ОСОБА_9 , в якого вилучили ключі від автомобіля.

ОСОБА_9 в суді першої інстанції підтвердив факт наявності та вилучення у нього ключів від належного ОСОБА_7 автомобіля, проте суд належної оцінки цим доказам не дав, тому прийшов до необґрунтованого висновку, що у кримінальному провадженні не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України, і вичерпані можливості їх отримання.

З аналогічних підстав, в апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , ставить питання про скасування виправдувального вироку щодо ОСОБА_9 та ухвалення нового, яким визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України та призначити йому покарання в межах встановлених санкцією цього закону.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_10 , просить вирок суду залишити без змін, посилаючись на те, що автомобіль в користуванні потерпілого ОСОБА_7 , не знаходився, тому не може бути предметом злочину, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України.

Також в запереченнях зазначено, що ніхто з свідків не бачив хто заволодів автомобілем, працівники поліції протокол про вилучення в ОСОБА_9 ключів від автомобіля не склали, тому у кримінальному провадженні відсутні належні та допустимі докази заволодіння ОСОБА_9 автомобілем.

Заслухавши доповідь судді, який доповів зміст апеляційних скарг, доводи прокурора ОСОБА_6 та представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 про залишення вироку суду без змін, провівши судові дебати та заслухавши обвинуваченого ОСОБА_9 в останньому слові, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи та дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується із висновком районного суду про необхідність виправдання ОСОБА_9 за ч.2 ст.289 КК України. Вважає, що районним судом вірно встановлено фактичні обставини справи та надано вірну правову оцінку діям ОСОБА_9 .

Виправданий ОСОБА_9 пояснив районному суду, що 06.11.2016 року, він був у ОСОБА_17 , приїхав ОСОБА_18 , вони разом на його автомобілі поїхали в бар «Оскар», де були ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , вони випивали, йому стало зле, він пішов в автомобіль спати, біля першої години пішов до ОСОБА_20 , у якої ночував, а вранці приїхала поліція, шукала автомобіль, у нього в кишені знайшли якість ключі, відбирали кров для експертизи, оскільки на подушці безпеки, яку вилучили, знайшли плями крові, про результати експертизи йому не відомо.

На фото таблицях до протоколу огляду місця події з зображенням салону автомобіля видно пляму крові(а.с.15)

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження висновку щодо приналежності крові, виявленої у автомобілі, немає у матеріалах справи , немає даних про призначення експертизи.

Згідно висновку дактилоскопічної експертизи на вилучених під час огляду місця події слідах рук, не виявлено належних ОСОБА_9 слідів, виявлено слід приналежний ОСОБА_14 (а.с.46-49).

Як вбачається із змісту показань допитаних районним судом ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 ніхто із названих допитаних осіб не вказав, що бачив, що ОСОБА_9 керував автомобілем.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду першої інстанції, що 07.11.2016 року, на його автомобілі «Опель Вектра» він з ОСОБА_9 та ОСОБА_21 поїхали до бару «Оскар» в с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області, де з ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 розпивали спирні напої, автомобіль залишив неподалік бару, не зачиняв, ключі залишив у замку запалення, згодом помітили, що автомобіль поїхав, на той момент з ними не було лише ОСОБА_9 , особисто не бачив як він сідав за кермо, коли ОСОБА_9 знайшли у ОСОБА_16 у нього були ключі від автомобіля.

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що в ніч з 06.11. на 07.11.2016 року він разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в барі «Оскар», в селі Брусниця, Кіцманського району, вживали спиртні напої. Автомобіль ОСОБА_7 марки «Опель Вектра» з номерним знаком Німеччини, знаходився біля бару, згодом ОСОБА_9 пішов у автомобіль, між 23 та 02 годиною автомобіль завівся і поїхав, хто керував автомобілем не бачив.

Таким чином потерпілий ОСОБА_7 та свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 не бачили хто саме заволодів автомобілем та поїхав на ньому.
У вироку районного суду показання допитаних осіб викладено у відповідності до їх змісту, тому посилання у доводах апеляції прокурора про виправдувальний вирок районного суду є безпідставним, так як суд дав цим показанням власну правову оцінку безпосередньо заслухавши свідків та потерпілого, зміст цих показань районним судом не змінювався, суд за власним переконанням приймає рішення, що є його законним правом.
Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах потерпілого, про порушення прав прокурора районним судом при судовому розгляді даного провадження є безпідставними, так як районний суд заявлені клопотання вирішував у відповідності до вимог ст.350, 377 КПК України, не погіршуючи становище виправданого.
Органом досудового розслідування протокол про виявлення та вилучення в обвинуваченого ОСОБА_9 ключів від автомобіля не складено, освідування його на предмет наявності тілесних ушкоджень у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою не провели і в матеріалах кримінального провадження відсутні докази про наявність у ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , тілесних ушкоджень, незважаючи на те, що в ході ДТП на автомобілі спрацювали подушки безпеки і автомобіль внаслідок отриманих пошкоджень відновленню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження власником автомобіля являється не ОСОБА_7 , а громадянин Німеччини, у цій країні і зареєстрований автомобіль(а.с.24).

За таких обставин прямих доказів підтвердження обставин, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_9 у інкримінованих йому діяннях не встановлено.

Районний і апеляційний суд прийшов до висновку, що органом досудового розслідування не доведено вину Купчанка за ч.1 ст.289 КК України, за встановлених районним судом обставин є неприпустимим прийняття іншого процесуального рішення, як виправдання за недоведеністю і відсутністю складу злочину у відповідності до вимог кримінального-процесуального законодавства .

Органом досудового розслідування не дотримано вимог ст.9 КПК України щодо обов`язку всебічного повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення тих обставин, що викривають та виправдовують ОСОБА_9 ,надання цим обставинам належної правової оцінки, забезпечення прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №27 від 08.11.2016 року ОСОБА_9 являється особою, яка виявляє ознаки психічного розладу у формі легкої розумової відсталості, міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними, тому до вимог ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою при здійсненні провадження щодо нього, однак органом досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій без участі захисника, що є порушенням його прав, гарантованих законом.

У відповідності до ст.62 Конституції ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях,усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доводи апеляційних скарг прокурора та адвоката ОСОБА_8 інтересах потерпілого ОСОБА_7 спростовуються правильними висновками районного суду,вирок суду відповідає вимогам ст.374 КПК України, порушень кримінального та кримінального-процесульного закону апеляційним судом не встановлено, у самих доводах апеляційний скарг не наведено доказів у відповідності до вимог ст.85, ст.86 КПК України, які підтверджують причетність ОСОБА_9 до інкримінованих йому дій органом досудового розслідування

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано виправдав ОСОБА_9 за ст. 289 ч.1 КК України за невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості і вичерпання можливостей їх отримання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 418 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого, адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.05.2017 року щодо ОСОБА_9 , без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_2
Судді:

[підпис]ОСОБА_3

[підпис]ОСОБА_4

Копія згідно з оригіналом
Суддя
Апеляційного суду
Чернівецької області _________________ ОСОБА_2
10.07.2017 (підпис)
ОСОБА_22 .

05.07.2017 року

ОСОБА_2 .