Номер провадження: 11-сс/785/85/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13 січня 2017 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0008005 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13 січня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0008005 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та накладено арешт на наступне майно:

1)ноутбук із зарядним пристроєм в сумці чорного кольору;

2)чоловічий годинник;

3)наручний годинник «CORUM»;

4)електронні ваги;

5)мобільний телефон марки «Samsung Keystone 2»;

6)чорну шкатулку, в якій знаходяться ювелірні вироби,

7)документи на ім`я ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу та звільнення з місць позбавлення волі;

8)використаний стартовий пакет оператора «Київстар»;

9)використаний стартовий пакет оператора «МТС»;

10)використаний стартовий пакет оператора «Лайф»:

11)набор з 3-х металевих ключів;

12)металевий ключ із саморобним запилом, набір відмичок металевих в кількості 8 шт.; металева фольга плотна;

13)циліндричний замок марки «APECS»;

14)циліндричний замок марки «KALE»;

15)металевий ключ марки «KALE»;

16)металевий шестигранник;

17)металевий пристрій для відкривання замку;

18)набор з 2-х металевих ключів;

19)набор з 2-х металевих ключів марки «APECS»;

20)набор з 4-х металевих ключів;

21)міні тиски;

22)лобзик;

23)металева відмичка;

24)розібраний циліндричний замок;

25)набор з 3-х ключів від автомобіля марки «Лада»;

26)блокнот;

27)золота каблучка;

28)золотий кулон у формі літери «А»;

29)золота сережка з рожевим камінням;

30)жіночий годинник жовтого кольору,

Прийняте рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що перелічене майно може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, являтися засобом чи знаряддям вчинення або бути предметом кримінального правопорушення.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувану ухвалу слідчого судді було винесено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зокрема відсутня пряма письмова згода дружини підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_10 про проведення обшуку квартири підозрюваного, на яку посилається суд при винесенні ухвали або копії ухвали слідчого судді про проведення огляду (обшуку) квартири. Також зазначає, що справу було зареєстровано з порушенням вимог процесуального законодавства, а саме: не зареєстровано в день надходження до Суворовського районного суду м. Одеси. Крім того, вказує на порушення строків винесення ухвали слідчим суддею про арешт тимчасово вилученого майна. Також, стверджує, що було помилково вилучено майно, на яке відповідно до чинного кримінально-процесуального законодавства не може бути накладено арешт, оскільки воно перебуває у власності дружини та доньки підозрюваного та не має відношення до вчинення злочину. Захисник також зазначає, що ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не обґрунтовано підстави для арешту вилученого майна та не наведено жодного ризику, передбаченого абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України.

У судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор процесуальний керівник не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З заявами про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не звертався.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч.1 ст.172 та ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без участі прокурора, оскільки його неявка не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до клопотання слідчого, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0008005 від 19 грудня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, було зареєстроване за фактом вчинення 19 грудня 2016 року за попередньою змовою між ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 крадіжки майна потерпілого ОСОБА_13 , поєднане з проникненням в її житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Протягом нетривалого часу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 були затримані працівниками поліції в порядку ст.208 КПК України та їм було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В той же день, тобто 19 грудня 2016 року, без дозволу слідчого судді, за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 за письмової згоди дружини ОСОБА_7 ОСОБА_10 був проведений обшук зазначеної квартири.

В результаті проведеного обшуку було виявлено та вилучено майно вказане в мотивувальній частині даної ухвали.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене під час обшуку квартири АДРЕСА_2 майно, слідчий обґрунтував його тим, що вилучені речі та предмети можуть зберігати на собі сліди вчинення злочину, являтися засобами чи знаряддями вчинення злочину, бути предметом злочину, а також отримані в результаті вчинення злочину, або можуть бути доходами від нього.

Слідчий суддя погодився з доводами слідчого, викладеними в його клопотанні про арешт майна та задовольнив його.

Проте, суд апеляційної інстанції не може погодитися з такими висновками слідчого судді, оскільки вважає, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам, передбаченим ч.2 ст.171 КПК України та не містить достатньої інформації, яка б надала слідчому судді можливість ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Так, відповідно до ч.2 ст.171 КПК України - у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Натомість, клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ОСОБА_8 не відповідає вищезазначеним вимогам КПК України.

Так, у клопотанні взагалі не зазначено, хто є власником арештованого майна оскільки в квартирі де проводився обшук проживає і дружина підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_10 та її малолітні дитина, які можуть бути законними власниками арештованих речей і предметів. До клопотання не надано жодних документів, які підтверджують право власності на вилучене майно.

Окрім того, в клопотанні слідчого взагалі не зазначено яке відношення мають вилучені речі до вчиненого злочину або осіб, що були затримані за підозрою у його вчиненні.

Слід звернути увагу, що обшук квартири АДРЕСА_2 проводився без відповідного дозволу слідчого судді. В своєму клопотанні слідчий посилався на те, що власниця квартири ОСОБА_10 надала письмовий дозвіл на проведення такого обшуку, однак в матеріалах провадження за клопотанням слідчого такий дозвіл відсутній.

В свою чергу підстав для проникнення у житло, передбачених ч.3 ст.233 КПК України в клопотанні слідчого не зазначено.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Абзацом 2 ч.4 ст.170 КПК України встановлено, що арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України, а саме:

1) одержане внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалося (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) було предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) було підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора не дав належну оцінку його відповідності вимогам, передбаченим статтею 171 КПК України та передчасно вирішив питання про арешт майна.

Більш того, в порушення вимог ч.1 ст.171 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого без виклику власників майна, чим грубо порушив їх процесуальні права, в тому числі надати пояснення та представити необхідні докази, що призвело до не повного з`ясування всіх обставин кримінального провадження та передчасного прийняття рішення про необхідність накладення арешту на майно.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

До клопотання слідчого не було додано докази, що обґрунтовують доводи клопотання та необхідність такого ступеня втручання у право власності третьої особи.

Проте, розглядаючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя не надав належної оцінки його відповідності вимогам кримінального-процесуального закону та дійшов висновків, які не відповідають фактичним обставини провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Пункт 1 ч. 1 ст. 411 КПК України передбачає, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали якою а клопотання слідчого про арешт майна підлягає поверненню для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст.170-173, 309, 376, 405, 407, 409, 411, 412, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13 січня 2017 року , якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 та в рамках кримінального провадження №0008005 накладено арешт на майно вказане в мотивувальній частині ухвали скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ОСОБА_8 повернути прокурору процесуальному керівнику для усунення недоліків, зазначених в мотивувальних частині ухвали.

Встановити строк для усунення недоліків в 72 години з моменту отримання копії ухвали апеляційного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3