Справа № 510/1277/16-к

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
27.03.2017 року Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське Ренійського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого
-у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, -

Встановив:
18.07.2016 р. приблизно о 22.00 годині, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись на вівчарні, розташованій за межами с. Долинське Ренійського району, на околиці з боку вул. Хуторної, в ході конфлікту, що виник на грунті особистих неприязнених відносин між ним та потерпілим ОСОБА_4 , який проїздив у той час повз вівчарні, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс потерпілому удар кулаком в область обличчя, завдавши останньому згідно із висновком судово-медичної експертизи №86/29 від 25.07.2016 р. тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа з переходом на перегородку, без зміщення уламків і без порушення функції носа, що за своїм характером спричинили розлад здоров`я понад 6, але не більше 21 днів, та за цією ознакою, за ступенем тяжкості, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також синець верхньої губи зліва, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 125 ч.2 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав, не заперечував заподіяння потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень за вищевикладених обставин. У содіянному розкаюється.
Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину та не оспорював фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності його позиції, та роз`яснивши обвинуваченому наслідки застосування вказаної норми в частині права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважав за можливе обмежитись дослідженням доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.
Так, окрім визнання обвинуваченим вини, його винуватість у навмисному завданні потерпілому тілесних ушкоджень підтверджується наступними доказами.
Обставини заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень обвинувачений повністю підтвердив. Проведено судово-медичну експертизу потерпілого ОСОБА_4 , яка встановила наявність вищевказаних тілесних ушкоджень, підтвердила механізм, час їх заподіяння та ступінь тяжкості.
Визнання ОСОБА_5 вини, його показання об`єктивно співпадають із наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.
ОСОБА_5 умисно заподіяв потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та підлягає відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України.
Як особа ОСОБА_5 характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою та даними довідок, раніше не судимий, має постійне місце проживання.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, відсутність матеріальних претензій у потерпілого на час судового розгляду, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, де він характеризується позитивно, його сімейний та матеріальний стан, дані про особу, характеризуючі матеріали.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого у даному випадку можливе без відбування ним покарання, та вважає можливим застосування положень ст.75 КК України, звільнюючи від покарання із випробуванням. З метою забезпечення належного контролю за поведінкою обвинуваченого та профілактики скоєння правопорушень, суд також вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України
Цивільний позов не заявлявся, процесуальних витрат у провадженні немає.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначити покарання - 1 (один) рік обмеження волі.
Застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 1 (один) рік та поклавши на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання
До набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченому не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення
Суддя ОСОБА_1