УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на вище вказану постанову, вважаючи постанову від 25.11.2016 року, якою закрито кримінальне провадження незаконною та необґрунтованою.
Згідно з положеннями кримінального-процесуального закону, однією з форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження.
При закритті кримінального провадження слідчий діє за правилами ст. 284 КПК України та приймає з цього питання постанову.
Відповідно до ст.ст. 306, 307 КПК України, скарги на рішення прокурора розглядаються слідчим суддею за правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, за результатами розгляду яких постановляється ухвала.
Дослідивши в судовому засіданні скаргу та додані до неї документи, суд прийшов до наступного.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на стадії досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий забов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Дослідивши доводи, викладені у скарзі, заслухавши особу, яка подала скаргу, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, оскільки в супереч вимогам ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий при винесенні постанови не дослідив всебічно, повно та неупереджено всі обставини даного кримінального провадження, а саме в ході досудового слідства слідчі дії у відповідності до глави 20 КПК України, для отримання доказів, прокурором в повному обсязі не проводились, а саме вибірковість допиту свідків, не було з`ясовано всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.
Всупереч ч. 5 ст. 110 КПК України, оскаржувана постанова слідчого не містить викладу фактичних обставин, встановлених слідчим при проведенні досудового розслідування, а саме: закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України) передбачає наявність його події та встановлення осіб, в діях яких відсутні певні ознаки конкретного складу кримінального правопорушення.
Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в події складу кримінального правопорушення, слідчим на зазначено яка саме із ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відсутня.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що прокурор описує слідчі дії, які були проведені в кримінальному провадженні та які вказують на те, що відносно потерпілого дійсно було скоєне кримінальне правопорушення. В ході проведення слідства встановлено осіб, які наносили тілесні ушкодження, та деякі з них визнали свою провину.
Також, прокурор в постанові зазначає припущення, що вже є недопустимим про те, що в діях особи, яка наносила тілесні ушкодження потерпілому, не виключена можливість, що він діяв в межах необхідної оборони. Даний факт не підтверджений доказами здобутими в ході розслідування кримінального правопорушення.
Оцінивши наявні доводи особи, яка подала скаргу, в сукупності з дослідженими матеріалами, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню.
З урахуванням наведеного та керуючись ст. 303-307 КПК України, суд,-
Копію ухвали надіслати до Київської місцевої прокуратури № 4, та особі, що подала скаргу ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: