Справа № 472/101/17
Провадження №1-кс/472/22/17

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

28 січня 2017 рокусмт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

слідчого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000046 клопотання слідчого Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степове Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, освіта професійно - технічна, перебуває у цивільному шлюбі, який не працює, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
27 січня 2017 року до Веселинівського районного суду надійшло клопотання слідчого Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 .

В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, згідно з матеріалами клопотання під час досудового розслідування встановлено, що в ніч на 27.01.2017 року ОСОБА_6 , вступивши в злочинну змову з мешканцями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки худоби, на автомобілі приїхали в с. Широколанівка Веселинівського району. Діючи умисно, переслідуючи ціль незаконного збагачення, розподілили ролі між собою, а саме: ОСОБА_6 залишився біля автомобіля на відстані, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 пройшли на територію домоволодіння ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , після чого ОСОБА_8 залишилася біля входу в сарай, аби у випадку появи сторонніх осіб попередити ОСОБА_7 , а останній шляхом відчинення дверей, проник всередину приміщення сараю, звідки по черзі вивів корову віком 3 роки, вагою 300 кг., вартістю 8000 гривень та коня віком 14 років, вагою 500 кг., вартістю 12000 гривень. Після вчинення крадіжки худоби ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з місця події зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 20000 гривень.

Вказані обставини підтверджуються даними слідчих дій, а саме: протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення потерпілого ОСОБА_10 , де було повідомлено про викрадення у нього корови та коня з приміщення сараю за адресою: АДРЕСА_2 , розпискою потерпілого ОСОБА_10 , відповідно до якої він отримав тушку корови та коня, які належали йому; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка показала, що впізнає на причепі біля будівлі Веселинівського відділення поліції тушки корови та коня, які належали її родині; протоколом огляду автомобіля марки ВАЗ 2101, д. н. НОМЕР_1 , та причепу, в ході якого було вилучено: тушку корови та коня, а також дві лебідки, пристрій для тримання великої рогатої худоби у підвішеному стані, декілька ножів в крові, рушницю, канати та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.

27.01.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий обґрунтовує клопотання наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам з боку підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що може мати місце, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено кримінальну відповідальність до 6 років позбавлення волі; незаконно впливати на свідків та потерпілих по цьому ж та у інших аналогічних кримінальних провадженнях, оскільки він знає місця їхнього проживання та може вплинути на них тим, що змусить змінити показання, так як на даний час перевіряється його причетність до вчинення більш, як 10 злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України на території Березанського та Веселинівського району Миколаївської області. Крім того, може вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення з корисливих мотивів, тому що, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, ніде не працює, заходів до працевлаштування не вживає, джерела прибутку не має.

В судовому засіданні слідчий Веселинівського відділення поліції ОСОБА_4 підтримав клопотання з тих підстав, які вказані в клопотанні.

Прокурор ОСОБА_3 висловив думку, що клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, зазначивши, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення та про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що слідчий не надав суду доказів на підтвердження наявності ризиків щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, щодо вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень та незаконно впливати на свідків і потерпілих по цьому ж та у інших аналогічних кримінальних провадженнях. Крім того, захисник зазначила, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання та визнає вину у вчиненні злочину. Тому, більш доцільним буде застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 пояснив суду, що він буде з`являтися на виклики слідчого або суду, інші злочини не буде вчиняти, та не буде впливати на свідків і потерпілих, оскільки вину у вчиненні злочину від 27.01.2017 року він визнає, і просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думки прокурора ОСОБА_3 , слідчого Веселинівського відділення поліції ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , дослідивши надані слідчим матеріали клопотання, дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає, що прокурор в судовому засіданні довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується даними протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_10 повідомив про крадіжку з сараю його садиби корови та коня; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 про те, що 27.01.2017 року з приміщення сараю, розташованого на території домоволодіння в АДРЕСА_2 , було викрадено корову та коня; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , яка показала, що вона впізнала на причепі біля будівлі Веселинівського відділення поліції тушки корови та коня, які належали її родині; даними протоколу огляду автомобіля марки ВАЗ 2101, д. н. НОМЕР_1 , та причепу, в ході якого було вилучено тушку корови та коня, а також дві лебідки, пристрій для тримання великої рогатої худоби у підвішеному стані, декілька ножів в крові, рушницю, канати.

Слідчий суддя з досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання дійшов висновку, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:, що підозрюваний може вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення з корисливих мотивів, тому що він ніде не працює та не має постійного джерела прибутку.

Суд вважає, що прокурор в судовому засіданні не довів наявність таких ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України - а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих по цьому ж та у інших аналогічних кримінальних провадженнях, оскільки він знає місця їхнього проживання та може вплинути на них тим, що змусить змінити показання, так як на даний час перевіряється його причетність до вчинення більш, як 10 злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України на території Березанського та Веселинівського району Миколаївської області. Таке твердження прокурора не доведено та прокурором суду під час розгляду цього клопотання не надано доказів того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки сама тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , не вказує на наявність цього ризику, а інших даних прокурор суду не надав, до того ж підозрюваний має постійне місце проживання. Також прокурором не надано суду будь-яких даних про те, що зареєстровані інші кримінальні провадження та встановлено потерпілих і свідків по цим іншим кримінальним провадженням. Крім того, суд враховує, що по епізоду крадіжки від 27.01.2017 р. підозрюваний визнає свою вину повністю, а тому не має підстав вважати, що він може впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, змушуючи їх змінити показання.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність постійного місця роботи, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей.

З матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , де проживає зі співмешканкою ОСОБА_8 та матір`ю ОСОБА_12 , 1937 року народження, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг та заяв до Степівської сільської ради Миколаївського району не надходило, судимостей не має, скарг та заяв від потерпілих та свідків не надходило, підозрюється у вчиненні одного епізоду крадіжки худоби 27.01.2017 року, про що йому було повідомлено про підозру, вину у вчиненні цього злочину визнає повністю, будь-яких даних про наявність інших кримінальних проваджень або оголошення про підозру по іншим епізодам крадіжок прокурором суду не було надано. Крім того, суд вважає, що проживання ОСОБА_6 в іншому районі, а не в тому, де здійснюється досудове розслідування, не може розцінюватися, що підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 181 КПК України до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи викладене та положення ст.ст.176-178, 181,194 КПК України, суд вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло цілодобово з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, передбачених частиною п`ятою ст.194 КПК України.

Згідно зі ст.202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 309-310, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Степове Миколаївського району Миколаївської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло цілодобово, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 20 діб, до 16 лютого 2017 року включно.
Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися зі свого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали 20 діб, тобто до 16 лютого 2017 року включно.

Ухвалу через слідчого Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1