Справа № 357/2733/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/584/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 37 25.05.2017

УХВАЛА
Іменем України
25 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2016 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, освіта вища, розлученого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.4 ст.296 КК України і призначено йому покарання: за ч.1 ст.186 КК України 1 рік позбавлення волі; за ч.4 ст.296 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цим вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати -

В С Т А Н О В И Л А :
За вироком суду, ОСОБА_9 23.01.2016 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні оздоровчого комплексу « Троя» в м. Біла Церква по вул. Ярмарковій 41, приблизно о 07 год. 30 хв. грубо порушуючи громадський порядок, демонструючи зневагу до права громадян на відпочинок, зневажаючи загальноприйняті норми моралі і правила поведінки в громадських місцях, відкрито протиставляючи свою грубу поведінку громадському порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно, умисно, з хуліганських спонукань, тримаючи у правій руці ніж, нецензурно висловлюючись в грубій формі щодо своїх планів на відпочинок наодинці з жінкою, підійшов до потерпілої ОСОБА_10 , яка працює адміністратором вказаного комплексу та в цей час перебувала на своєму робочому місці, і на підтвердження своїх намірів наніс один удар ножем по верхній меблевій частині поверхні рецепшина, пошкодивши його цілісність. На його протиправні дії потерпіла ОСОБА_10 стала кричати про допомогу до відвідувачів даного закладу ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , однак обвинувачений ОСОБА_9 підійшов до вказаних чоловіків та погрожуючи їм ножем, яким він розмахував перед собою, в грубій формі висловлюючись нецензурною лайкою, наказав їм забрати свої особисті речі та звільнити сауну, щоб залишитися для відпочинку наодинці з потерпілою ОСОБА_10 , не реагуючи на зауваження останніх припинити протиправні дії та сховати ніж, продовжуючи порушувати громадський порядок, що призвело до тимчасового припинення нормальної діяльності комплексу, у зв`язку з чим адміністрацією даного закладу було викликано працівників охорони, після чого обвинувачений ОСОБА_9 залишив приміщення оздоровчого комплексу.
Крім цього, в цей же день приблизно о 8 годині ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу зайшов в торговий зал приміщення ТОВ «АТБ-маркет Продукти 625» в м. Біла Церква по вул. Ярмарковій 37 та, тримаючи у правій руці ніж, з метою відкритого викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, відкрито заволодів пляшкою мінеральної води «Боржомі» ємністю 0,75 л вартістю 17,85 грн. та, не реагуючи на вимоги охоронників маркету ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , безперешкодно вийшов з приміщення ТОВ «АТБ-маркет Продукти 625», розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ТОВ « АТБ-маркет Продукти 625» матеріальної шкоди на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через м`якість, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 за ч.1 ст. 186 КК України призначити покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, за ч.4 ст. 296 КК України призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_9 призначити у вигляді 4 років позбавлення волі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_9 судом належним чином не враховано характер та ступінь небезпечності, а також обставини вчинених ним злочинів. А саме те, що обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив грубі хуліганські дії, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із використанням ножа, який спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, нехтуючи при цьому зауваженнями сторонніх осіб щодо припинення хуліганських дій, що призвело до необгрунтованого застосування ст. 75 КК України. Крім того, ОСОБА_9 вчинив сукупність злочинів у невеликий період часу, тобто після вчинення хуліганства із застосуванням ножа, одразу вчинив грабіж, тримаючи в руках той же ніж, що підвищує суспільну небезпечність вчинених ним злочинів. Крім того, судом безпідставно враховано як обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 те, що він раніше не судимий, тоді як ця обставина характеризує особу обвинуваченого.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, постановивши вирок; обвинуваченого, який в дебатах та останньому слові заперечував проти поданої апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_9 у вчинені зазначених у вироку кримінальних правопорушень, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.
Суд вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та за ч. 4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст.349 КПК України суд, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та, відповідно до ст.404 КПК України, перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ч.1 ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_9 врахував характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, те, що ОСОБА_16 раніше не судимий, вину визнав, розкаявся у скоєному злочині, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно усунув заподіяну шкоду; обставиною, що обтяжує покарання суд визнав вчинення обвинуваченим злочину в стані алкогольного сп`яніння. Оцінивши всі обставини провадження суд дійшов висновку що, з урахуванням особи винного, який не являє собою великої суспільної небезпеки, думки потерпілих, які претензій до обвинуваченого не мають, виправлення та перевиховання обвинуваченого на даний час можливе без ізоляції від суспільства та обґрунтовано дійшов висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, воно є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що при призначенні покарання ОСОБА_9 судом належним чином не враховано характер та ступінь небезпечності, а також обставини вчинених ним злочинів, а саме, що обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив грубі хуліганські дії, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із використанням ножа, який спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, нехтуючи при цьому зауваженнями сторонніх осіб щодо припинення хуліганських дій, то колегія суддів зазначає, що обставини, на які посилається прокурор є фактичними обставинами кримінального провадження та становлять об`єктивну сторону інкримінованих йому злочинів.
Крім того, колегія суддів зазначає, що та обставина, що ОСОБА_9 раніше не судимий характеризує особу обвинуваченого та свідчить про його ставлення до загально прийнятих норм поведінки.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість вироку, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_9 - залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
С У Д Д І :

___________________ ____________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4