справі № 599/1579/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2017 р.

Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Зборові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесено в ЄДРДР за № 0000078 від 21 листопада 2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нестерівці, Зборівського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, депутатом не являється, не судимого, на утримані неповнолітніх дітей та осіб похилого віку немає, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 16 березня 2015 року о 12 год.00хв. на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, зайшов у житловий будинок ОСОБА_7 , що в с. Богданівка, Зборівського району Тернопільської області, та схопив ОСОБА_7 , який лежав на ліжку, за шию, після чого умисно, кулаком правої руки, з метою спричинення тілесних ушкоджень, почав наносити удари по обличчю потерпілого. Після цього, ОСОБА_6 стягнувши ОСОБА_7 з ліжка на підлогу почав наносити йому удари ногами по тілу, зокрема по ділянках тазу та спини, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді рани верхньої і синця обох повік лівого ока, садна в ділянці правої брови та синця правої щоки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та закритого перелому шийки лівої стегнової кістки, яке належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений своєї вини не визнав та пояснив, що він разом із ОСОБА_8 заходив ввечері 15 березня 2015 року в господарство ОСОБА_7 , але він його вигнав і вдарив. На другий день, він вийшов із дому в с. Данилівці приблизно о 12годині і пішов на похорон в с. Білківці. Через 30хв. прийшов на похорон і був там до 18год. поки не закінчився похорон. В с. Богданівка де живе ОСОБА_7 не заходив і не бив його.

Однак, незважаючи на те, що обвинувачений своєї вини у вчиненні в інкримінованому йому злочину, не визнав, його вина повністю доведена показами потерпілого, свідків та доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що 15 березня 2015 року ввечері до нього додому в с. Богданіка зайшов його брат ОСОБА_8 разом із ОСОБА_6 , який був п`яний. Брат попросив його положити в себе вдома переспати, але він цього не дозволив та вигнав їх обох із свого будинку.

На другий день, 16 березня він лежав в себе в будинку на ліжку і приблизно 12год. до нього в будинок зайшов ОСОБА_6 . Взяв його лівою рукою за светер, правою бив в лице та груди, а після цього стягнув його з ліжка на підлогу та почав бити руками і ногами в різні частини тіла. Як закінчилась бійка не пам`ятає бо втратив свідомість. Прийшов до свідомості коли в будинку були працівники міліції та медичні працівники. Хто його бив розповів дітям та працівникам міліції і медпрацівникам. Швидка медична допомога його забрала в м. Зборів у лікарню де виявили у нього перелом ноги.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що до них додому в с. Богданівка ввечері 15 березня 2015 року заходив її дядько ОСОБА_8 разом із ОСОБА_6 , які були п`яні. Батько- ОСОБА_7 вигнав ОСОБА_6 із хати та виштовхав його на вулицю і закрив двері. 16 березня 2015 року вона разом із братом та ОСОБА_8 о 12 годині пішли на похорон в с. Білківці. Повернулась з похорону разом з братом приблизно о 18 годині. Побачила батька, що лежав на ліжку і все лице було в крові, були синці. Батько їм пояснив, що приходив ОСОБА_6 , який бив його в лице, а потім стягнув з ліжка та продовжував бити ногами в різні частини тіла. Це ж саме пояснював медичним працівниками зі ОСОБА_10 та працівникам міліції.

Свідок ОСОБА_11 дав суду аналогічні покази та доповнив, що він будучи на похороні в с. Білківці, приблизно о 13годині чув розмову ОСОБА_6 із своїм сином якому він сказав, що дав йому при цьому розмахуючи руками.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він 15 березня 2015 року ввечері був в будинку потерпілого в с. Богданівка. В цей час до нього додому прийшов його брат ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які були у нетверезому стані. Потерпілий вигнав ОСОБА_6 з подвір`я. На другий день 16 березня 2015 року приблизно о 12 годині він йшов на похорон і біля магазину в с. Богданівка зустрів ОСОБА_6 з яким йшов разом на похорон в с. Білківці. Після похорону, о 17 годині зайшов в господарство потерпілого ОСОБА_7 і побачив, що його лице було в крові та він лежав на ліжку. ОСОБА_7 йому пояснив , що до нього приходив ОСОБА_6 і побив його. Після цього сусідка викликала швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що 16 березня 2015 року виїжджав в господарство ОСОБА_7 що в с. Богданівка. Бачив потерпілого, який лежав в ліжку і лице було в крові, одне око було сильно підбите, жалівся на болі в тазу та пояснив що його побив ОСОБА_6 . При цьому були його діти.

Свідок ОСОБА_14 дала суду аналогічні покази, та доповнила, що потерпілий їм пояснював, що ОСОБА_6 спочатку бив його коли він лежав у ліжку кулаками в лице, а потім стягнув з ліжка на підлогу і продовжував бити руками і ногами в різні частини тіла. По дорозі в лікарню дуже жалівся на болі в області тазу.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він, як лікар бригади швидкої допомоги, виїжджав в господарство ОСОБА_7 в с. Богданівка 16 березня 2015 року. В будинку побачив потерпілого в ліжку в якого була кров на обличчі. Пояснив їм що його побив знайомий через жінку. Він був при свідомості. З метою встановлення інших тілесних ушкоджень вони його госпіталізували в Зборівську ЦРЛ.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що 16 березня 2015 року на похорон в с. Білківці ОСОБА_6 прийшов разом із ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_17 дав суду аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що він разом із ОСОБА_6 заходив до свого брата- ОСОБА_7 що живе в с. Богданівка, 15 березня 2015 року ввечері. В цей вечір між братом та ОСОБА_6 виник конфлікт, вони шарпались і після цього він разом із ОСОБА_6 пішли в с. Білківці.

Крім показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого доведена і іншими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а саме: протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення від 16.03.2015 року (а.к.п. 18) з якого вбачається, що потерпілий цього числа заявив працівникам поліції в с. Богданівка, що тілесні ушкодження йому наніс ОСОБА_6 ; протоколом слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_19 (а.к.п. 40-54), з якого вбачається, як наносив потерпілому обвинувачений тілесні ушкодження, яким способом та в які частини тіла; висновком судово-медичної експертизи №607 (а.к.п. 63-66), з якого вбачається що потерпілому ОСОБА_7 при госпіталізації 16.03.2015 року у Зборівську ЦРЛ було виявлено перелом шийки лівої стегнової кістки, рана верхньої і синця обох повік лівого ока, садно в ділянці правої брови і синець правої щоки, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень; висновком судово-медичної експертизи №1161 (а.к.п. 69-74), з якого вбачається, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів незадовго до госпіталізації і не виключається їхнє спричинення внаслідок падіння з ліжка і ударі ділянкою лівого великого вертлюга до підлоги та ушкоджень обличчя від ударів руками і ногами.

Підходячи до кваліфікації дій обвинуваченого суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.1ст.122 КК України, оскільки він умисно спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, яке не було небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст..121 КК України, але спричинив тривалий розлад здоров`я.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він 16.03.2015 року не заходив в господарство потерпілого ОСОБА_7 та не наносив йому тілесних ушкоджень не заслуговують на увагу суду і вони розцінюються судом як намагання уникнути відповідальності, оскільки вони спростовуються показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які пояснили, що потерпілий їм пояснив, що тілесні ушкодження наніс йому ОСОБА_6 і ці його твердження співпадають із його заявою в поліцію та проведеним слідчим експериментом.

Крім цього, твердження ОСОБА_6 про те, що він йшов в с. Білківці із с. Данилівці на похорон 16.03.2015 року та не заходив в с. Богданівка спростовуються показами свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що ОСОБА_6 зустрів в с. Богданівка поблизу магазину і вони разом прийшли в с. Білківці на похорон.

При призначенні обвинуваченому міри покарання суд приймає до уваги не тільки ступінь тяжкості вчиненого, думку потерпілого, який вимагає суворого покарання, але і те, що він судиться вперше, посередньо характеризується за місцем проживання, а тому вважає, що його можливо виправити без відбування покарання, застосувавши ст.75 КК України.

Прокурор звернувся із позовною заявою про стягнення із ОСОБА_6 користь держави в особі фінансового управління Тернопільської обласної державної адміністрації заподіяну шкоду понесені витрати Зборівською центральною районною лікарнею на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_7 в сумі 961,80 грн.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_6 позов не визнав, оскільки вважає, що він не винний.

Однак, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки вина ОСОБА_6 доведена вироком суду № 599/1579/16-к від 04 січня 2017 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 371-374 КПК України,-

З А С У Д И В:
Визнати винним і засудити ОСОБА_6 за ч.1 ст. 122 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі

На підставі ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, зобов`язавши його у відповідності до п. 2, ч. 1 та п.2 ч. 2 ст. 76 КК України, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
Позов начальника Зборівського відділу Тернопільської місцевої прокуратури Тернопільської області задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_6 користь держави в особі фінансового управління Тернопільської обласної державної адміністрації заподіяну шкоду понесені витрати Зборівською центральною районною лікарнею на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_7 в сумі 961,80 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області протягом 30-ти діб через Зборівський районний суд.

Суддя підпис копія вірна
Голова Зборівського
районного суду ОСОБА_1 .