Справа № 372/2496/16-к
Провадження 1-кс-1/17
ухвала
Іменем України

04 січня 2017 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника особи, яка подала клопотання ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Семфлот» про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Семфлот» в особі директора ОСОБА_4 звернулось до суду із клопотанням, в якому посилаючись на необґрунтованість накладення арешту на майно просило скасувати арешт навантажувача марки LiuGong, серійний номер WL1204302, а також повернути цей навантажувач особі, у якої він був вилучений ТОВ «Семфлот».

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав клопотання, посилаючись на те, що існування арешту майна порушує права власника ТОВ «Семфлот», керівником якого він є, арешт майна перешкоджає діяльності товариства, кримінальне провадження є незаконним і безпідставним.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, визнання арештованого майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

При наданні правової оцінки вимогам клопотання приймаю до уваги наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини, інших письмових доказів власником фронтального навантажувача «LinGong», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ТОВ «Семфлот», що вказує на наявність у особи, яка звернулась до слідчого судді із цим клопотанням достатніх повноважень для звернення до слідчого судді та розгляду клопотання в порядку ст.174 КПК України у відкритому судовому засіданні.

З наданих слідчому судді матеріалів та пояснень учасників процесу вбачається, що СВ Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000528 від 09.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 КК України.

в ході досудового розслідування встановлено, що невстановленими особами з території вище вказаної земельної ділянки за допомогою автомобілів здійснюється незаконне заволодіння землями водного фонду, а саме: піску, який вивозять з території.

В подальшому, вказаний пісок вивозиться на території підприємств Обухівського району Київської області та реалізується ними, за що отримуються кошти.

28.12.2016 під час огляду вищевказаної земельної ділянки виявлено, що невстановленими особами з території ділянки за допомогою автомобілів та техніки здійснюється незаконне заволодіння землями водного фонду, а саме: піску, який перевалюють, складають та вивозять з території.

28.12.2016 року о 12:20 год., під час проведення огляду місця події на земельній ділянці площею 0,55 га з кадастровим номером :01:045:0017, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. І. Франка, було відшукано навантажувач марки «LinGong» модель JSSRF106, серійний номер WL1204302.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28.12.2016 року було надано дозвіл на обшук на земельній ділянці площею 0,55 га з кадастровим номером :01:045:0017 та яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. І.Франка.

В подальшому, водій вищевказаного транспортного засобу вчинив спробу вивезти техніку з місця події, у зв`язку з чим, 28.12.2016 року о 19:00 год. транспортний засіб був тимчасово вилучений з вул. Промислова, м. Українка та поміщений на штрафмайданчик Обухівського відділу поліції ГУНП в Київській області.

Згідно постанови слідчого від 29.12.2016 року вилучений транспортний засіб, а саме навантажувач марки «LinGong» модель JSSRF106, серійний номер НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 29 грудня 2016 року накладено арешт на навантажувач марки «LinGong» модель JSSRF106, серійний номер WL1204302, який є речовим доказом і перебуває на штрафмайданчику Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області.

Слід звернути увагу, що у клопотанні висунуті вимоги про скасування арешту рухомого майна із іншими технічними характеристиками та індивідуалізуючими ознаками, ніж ті, що зазначені у поданих на підтвердження наявності права власності правовстановлюючих документах, зокрема пропонується скасувати арешт з навантажувача марки LiuGong, серійний номер WL1204302, а відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 ТОВ «Семфлот» є власником машини марки «LIUGONG CLG856», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_4 , двигун НОМЕР_5 . Таким чином, жодна із визначених клопотанням індивідуалізуючи ознак рухомого майна не співпадає із відповідних відомостей про фактично арештоване майно у межах цього кримінального провадження. При цьому в судовому засіданні вказані розбіжності та протиріччя усунуті не були. За таких обставин, враховуючи принцип диспозитивності кримінального судочинства, вважаю, що посилання клопотання про те, що арешт майна у цьому кримінальному провадженні порушує права ТОВ «Семфлот» залишились недоведеними.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.2 п.п.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Поданими слідчому судді доказами підтверджується, що вказана техніка вилучена безпосередньо з місця вчинення злочину та те, що вона містить на собі сліди піску, що свідчить про її використання як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та є речовим доказом вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю, що продовжують існувати обґрунтовані ризики того, що в подальшому техніка буде використовуватись власниками для продовження вчинення злочину або ж вчинення нових кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним заволодінням землями водного фонду в особливо великих розмірах, а також може бути відчужена, знищена, пошкоджена з метою перешкоджання проведенню досудового розслідування.

Крім того, з пояснень учасників процесу вбачається, що станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженню триває.

Арешт майна накладено чинною і ніким не оскарженою постановою слідчого судді, що спростовує посилання ТОВ «Семфлот» на відсутність достатніх правових і фактичних підстав для застосування такого заходу кримінального провадження.

Посилання на пошкодження навантажувача під час перебування на штрафмайданчику поліції виходять за межі цієї справи та не є передбаченими законом підставами для скасування арешту майна, оскільки правова оцінка таким доводам повинна надаватись у інший передбачений законом спосіб.

Посилання на необгрунтованість кримінального переслідування, перешкоджання діяльності ТОВ «Семфлот» правоохоронними органами також виходять за межі цієї справи та не є передбаченими законом підставами для скасування арешту майна, по суті є передчасними, оскільки правова оцінка таким доводам повинна надаватись у інший передбачений законом спосіб на більш пізніх стадіях кримінального судочинства.

Вважаю доводи клопотання необгрунтованими, оскільки арешт накладено в межах розслідування кримінального правопорушення цілком обґрунтовано та відповідно до чинного законодавства, у межах кримінального провадження розслідується злочин, який міг вчинятись із застосуванням арештованого навантажувача, речовим доказом визнано саме той об`єкт рухомого майна, на який накладено арешт.

В межах цього судового розгляду не доводились обставини, які б вказували на те, що в подальшому застосуванні такого заходу кримінального провадження як арешт майна відпала потреба.

Таким чином, на час вирішення клопотання досудове розслідування, в межах якого було накладено арешт на рухоме майно, не завершено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст.131 КПК України, кримінальне провадження триває, тому потреба у такому арешті не відпала.

Відповідно до п.п.15,16 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Враховуючи викладене, у судовому засіданні не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для задоволення вимог клопотання, доводи клопотання не були підтверджені належними і допустимими доказами, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 7-9, 98, 131, 167, 170, 173, 174, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Семфлот» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000528 від 09.04.2016 року відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1