11-кп/775/207/2017(м)
221/1452/16-к

Єдиний унікальний номер 221/1452/16-к Головуюча суддя у суді 1-ої інст.: ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/775/207/2017(м) Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.190 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000179 за апеляційною скаргою заступника прокурора Донецької області на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтарськ Донецької обл., громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого:

1) 03 квітня 2012 року Шахтарським міським судом Донецької обл. за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.;

2) 04 квітня 2013 року Шахтарським міським судом Донецької обл. за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, штрафу в сумі 850 грн., незаконно достроково звільнений в 2015 році з ВК на непідконтрольній Україні території;

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного вироком Волноваського районного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року частково приєднано покарання за попереднім вироком Шахтарського районного суду Донецької області від 04 квітня 2013 року у виді 1 місяця обмеження волі та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі.

Вирішено долю речових доказів.

В с т а н о в и л а:

за вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 08 лютого 2016 року приблизно о 14.00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є особою похилого віку, під приводом придбання для неї ліків дешевше аніж в аптеці, отримав від потерпілої 700 грн. В момент отримання грошових коштів ОСОБА_7 не мав наміру повертати та виконувати взяті на себе зобов`язання. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду на зазначену суму.

Надалі, 18 квітня 2016 року приблизно о 20.00 год. ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 є особами похилого віку, під приводом отримання довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції,отримав від потерпілих по 1800 грн. з кожної, а всього суму 3600 грн. В момент отримання грошових коштів ОСОБА_7 не мав наміру повертати та виконувати взяті на себе зобов`язання. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 потерпілим ОСОБА_9 і ОСОБА_10 було заподіяно матеріальну шкоду на зазначену суму.

До закінчення апеляційного розгляду від обвинуваченого надійшла заява про відмову від поданої ним раніше апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням, заступник прокурора Донецької області подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України призначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначеного покарання та невідбутої частини покарання за вироком Шахтарського районного суду Донецької області від 04 квітня 2013 року остаточно призначити покарання у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі. Крім того, просить дослідити попередні судові рішення, а також матеріали кримінального провадження, що характеризуються особу ОСОБА_7 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказав, що суд, визначаючи обвинуваченому остаточне покарання, у порушення правил, передбачених ч.1 ст.72 КК України, повинен був менш суворий вид покарання перевести у більш суворий, виходячи із співвідношення, передбаченого вказаною нормою, а не навпаки. Крім того, зазначає, що суд при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в достатній мірі не врахував усіх обставин справи та дані, що характеризують особу обвинуваченого, призначивши при цьому покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги заступника прокурора Донецької області, яка просила її задовольнити, вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати; ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України призначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст.ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначеного покарання та невідбутої частини покарання за вироком Шахтарського районного суду Донецької області від 04 квітня 2013 року остаточно призначити покарання у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі; обвинуваченого, який не заперечував відносно задоволення апеляційної скарги прокурора і просив вирішити вказане питання на розсуд суду; перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи апеляційної скарги заступника прокурора Донецької області в її межах, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку ст. 349 КПК України.

Враховуючи наведене, висновки суду щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого і правильності кваліфікації його дій, які не оскаржуються в апеляційній скарзі, згідно зі ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Частиною 1 ст.72 КК України передбачено, що при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання перераховується у більш суворий, виходячи із встановленого співвідношення, зокрема, одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, вчинив 08 лютого 2016 року та 18 квітня 2016 року, тобто в період невідбутого покарання за попереднім вироком Шахтарського районного суду Донецької області від 04 квітня 2013 року, яким його засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і штрафу в розмір 850 грн.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.72 КК України, суд першої інстанції повинен був перевести менш суворий вид покарання в більш суворий, виходячи із співвідношення, передбаченого вказаною нормою, а не навпаки.

Тобто, суд першої інстанції при ухваленні вироку в цій частині допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, лікаря-психіатра, за місцем проживання характеризується посередньо, свою вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро кається в скоєному, частково відшкодував спричинену шкоду потерпілій ОСОБА_8 , що колегія суддів враховує в якості обставин, які пом`якшують покарання, а вчинення кримінальних правопорушень відносно осіб похилого віку в якості обтяжуючої покарання обставини.

Крім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 не відбув до кінця призначене за попереднім вироком Шахтарського районного суду Донецької області від 04 квітня 2013 року покарання.

Разом з тим, в 2015 році після дострокового звільнення з ВК ОСОБА_7 став на облік внутрішньо переміщеної особи в м. Волноваха, у зв`язку із чим 25 грудня 2015 року отримав відповідну довідку (а.кп.56).

Як вбачається з пояснень обвинуваченого, він був звільнений з ВК умовно-достроково за 3 місяці до закінчення терміну відбування покарання.

Вказане свідчить про те, що обвинуваченому необхідно призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.ст.71,72 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області задовольнити частково.

Вирок Волноваського районного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначене за вироком Шахтарського районного суду Донецької області від 04 квітня 2013 року у виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 12 січня 2017 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4