Справа № 341/1182/15-к
Провадження № 11-кп/779/335/2017
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000001 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2017 року, яким

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, який неодружений, тимчасово не працює, раніше судимий:

- 11.06.2008 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 152 КК України до 7 років позбавлення волі; 04.07.2013 року ухвалою Коломийського міськрайонного суду звільнений 12.07.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 6 днів,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі,

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львів, без визначеного місця проживання, українця, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, раніше судимий:

- 30.11.2001 року Шепетівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- 23.05.2002 року Шепетівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 2 роки 8 місяців позбавлення волі;

- 05.05.2005 року Рогатинським районним судом Івано-франківської області за ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 28.05.2012 року Рогатинським районним судом Івано-франківської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 14.02.2013 року Галицьким районним судом, Івано-Франківської області за ч. 3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення вола, звільнений 19.08.2014 року умовно-достроково на не відбутий строк 9 місяців 24 дні,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду від 14.02.2013 року та остаточно призначено покарання 4 роки 7 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченим до вступу вироку в законну силу залишено без зміни - тримання під вартою.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання обвинуваченим строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по день набрання вироку законної сили.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів, відповідно до ст. 100 КПК України,

з участю: прокурора ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_11

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання внаслідок суворості, та обрати щодо обвинуваченого покарання у виді 3-х років позбавлення волі. Апелянт не оспорює кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає, що суд мав можливість при призначенні покарання застосувати положення ст. 69 КК України.

- обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду та пом`якшити йому покарання, застосувавши положення ст. 69 КК України. Вважає, що суд належним чином не врахував того факту, що він сприяв розкриттю злочину, повністю повернув майно потерпілим, а також свою вину визнав у повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.

В другій декаді березня 2015р., близько 03год., ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 за ініціативи останнього, вдвох пішли до житлового будинку гр. ОСОБА_12 , що розташований по АДРЕСА_2 після чого ОСОБА_9 з допомогою принесеної із собою викрутки вийняв скло з віконної рами ганку і через утворений лаз, обоє проникли всередину будинку та зняли з холодильника мідні трубки вартістю 30грн., морозильну камеру вартістю 100 грн. і металеву решітку вартістю 100грн. та через вікно на кухні вилізли на вулицю. При цьому, маючи намір повернутися у зазначене помешкання для вчинення крадіжки решти майна, пішли з викраденим до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 і в одній з кладовок підвального приміщення заховали викрадене майно.

Після чого обоє повернулись до помешкання гр. ОСОБА_12 , звідки таємно викрали телевізор марки «DAEWOO» сірого кольору та пульт дистанційного керування до нього вартістю 700грн., набір з покривала на диван «Дивандек» і 3 накидки на крісла вартістю 300грн. та чайний керамічний сервіз вартістю 150грн. З викраденим покинули місце вчинення крадіжки, заподіявши потерпілій збитки на загальну суму 1380грн., які витратили на власні потреби.

Продовжуючи вчиняти злочини - 24.03.2015р. близько півночі, ОСОБА_7 разом ОСОБА_9 за пропозицією останнього, вдвох пішли до входу у підвальне приміщення будинку, що знаходиться у АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, зайшовши в середину підвалу, підійшовши до кладової гр. ОСОБА_13 - ОСОБА_9 за допомогою цвяхотяга зірвав із завіс вхідні двері кладової, знаходячись в середині побачили велосипед марки «Україна», вартістю 500грн., музикальний центр марки «Samsung», вартістю 1000грн., алюмінієвий бідон, вартістю 200грн. та викрали вказані речі, а саме: ОСОБА_7 велосипед; ОСОБА_9 музикальний центр та алюмінієвий бідон, з викраденим вийшли з приміщення та направились на АДРЕСА_3 до кладової в якій зберігали викрадені раніше речі.

Наступного дня ОСОБА_7 збув велосипед марки «Україна» в с. Уїзд Рогатинського району за 150грн., які потратив на власні потреби, інші викрадені речі збув ОСОБА_9 заподіявши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 1700грн.

Крім цього, 27.03.2015р. у вечірній час за пропозицією ОСОБА_9 , обоє домовились вчинити крадіжку майна з кладової ОСОБА_14 , що знаходиться у АДРЕСА_5 після чого, діючи у групі осіб, 28.03.2015р біля 02год. пішли до входу у підвальне приміщення будинку, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, зайшли у підвальне приміщення вказаного будинку та підійшли до кладової ОСОБА_14 , ОСОБА_9 з допомогою металевого стержня зірвав з вхідних дверей кладової один навісний замок та зірвав запираючий механізм, на який кріпився другий навісний замок та удвох проникли всередину. Знаходячись у приміщенні побачили продукти харчування, які належали сину ОСОБА_14 ОСОБА_15 , які зберігав у вказаній кладовій та викрали їх, а саме: 2 скляні банки місткістю по 1,5л. із консервованими овочевими продуктами, вартістю 60грн., 2 скляні банки місткістю по 1л. із консервованими овочевими продуктами, вартістю 50грн., каструля із смальцем місткістю 5л., вартістю 270 грн., 2 скляні банки із смальцем місткістю по 1,5л., вартістю 60грн.., 1 скляна банка із смальцем місткістю 1л., вартістю 20грн., 30кг. свинячого мороженого м`яса, вартістю 1810грн., 1 банка олії марки «Олейна», місткістю 1,5л., вартістю 40грн., 2 упаковки рису, вагою 2кг., вартістю 50грн., 5 пачок муки, вагою 10кг., вартістю 100грн., 1 пачка муки, вагою 3кг., вартістю 30грн., 15кг. картоплі, вартістю 60грн. з якими вийшли з приміщення та направились на АДРЕСА_3 до кладової в якій зберігали викрадені раніше речі.

Викрадені продукти харчування ОСОБА_7 та ОСОБА_9 розділили між собою порівну та спожили, чим заподіяли гр. ОСОБА_15 матеріальні збитки на загальну суму 2500грн.

01.04.2015р. двоє обвинувачених продовжуючи вчиняти злочини, у вечірній час, під час спілкування ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_7 вчинити крадіжку майна з кладової гр. ОСОБА_16 , що знаходиться у АДРЕСА_6 , після чого обоє, 02.04.2015р. біля 01год. пішли до входу у підвальне приміщення зазначеного вище будинку і скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, зайшли у підвальне приміщення вказаного будинку, підійшовши до кладової ОСОБА_16 , де ОСОБА_9 з допомогою цвяхотяга зірвав з вхідних дверей кладової навісний замок і вони удвох проникли всередину звідки викрали: два велосипеда марки «STARTER» вартістю 4000грн. та «VIVA» вартістю 2000грн., взявши кожен по одному велосипеду і з викраденим вийшли з приміщення та направились на АДРЕСА_3 до кладової в якій зберігали викрадені раніше речі. Наступного дня ОСОБА_7 велосипед марки «STARTER» збув за 200грн. в с. Озеряни, Галицького району, а грошові кошти потратив на власні потреби. Інший викрадений велосипед марки «VIVA» хтось викрав з-під кладової, в якій ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зберігали викрадені речі і таким чином своїми спільними умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заподіяли ОСОБА_16 матеріальні збитки на загальну суму 6000грн.

Крім цього, 10.04.2015р. у вечірній час, двоє обвинувачених, під час спілкування за пропозицією ОСОБА_9 вчинити крадіжку майна з кладової гр. ОСОБА_17 , що знаходиться у АДРЕСА_6 , діючи у групі осіб, 11.04.2015р. біля 02год. пішли до входу у підвальне приміщення будинку, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, зайшли у підвальне приміщення вказаного будинку та підійшли до кладової ОСОБА_17 де ОСОБА_9 за допомогою цвяхотяга зірвав вхідні двері кладової із завіс та проникли всередину звідки викрали велосипед марки «Україна», вартістю 800грн. з, яким вийшли з приміщення та направились на АДРЕСА_3 до кладової в якій зберігали викрадені раніше речі. Наступного дня ОСОБА_7 взявши викрадений велосипед марки «Україна» направився у с. Озеряни Галицького району, де збув його за 100грн., а грошові кошти потратив на власні потреби, чином заподіяли потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 800грн.

19.04.2015р. в обідній час обвинувачені зустрілись у м. Бурштин, Галицького району підчас спілкування, на пропозицію ОСОБА_9 вчинити крадіжку майна з дач, які розташовані в с. Коростовичі, Галицького району на березі Бурштинського водосховища, цього ж дня, близько 17год., спільно, пішли у лісовий масив та потайки наблизились до дачного масиву, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підійшли до дачного будинку гр. ОСОБА_18 , де ОСОБА_9 виліз на дах гаражного приміщення, розташованого поряд із дачним будинком та руками витягнув цвяхи, на які кріпилася шибка вікна і зняв її. Після цього ОСОБА_9 з допомогою кусачок пошкодив кріплення захисної решітки вікна та удвох проникли всередину звідки викрали: магнітофон марки «Tehnika» синього кольору вартістю 450грн. та електрочайник з нержавіючого металу вартістю 200 грн., взявши кожен по одній із них, чим заподіяли ОСОБА_19 збитки на загальну суму 650грн.

Після вчинення крадіжки майна з дачного будинку ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_9 вирішили вчинити крадіжку чужого майна з дачного будинку ОСОБА_21 , який межує з дачним будинком ОСОБА_18 та дочекавшись настання темноти, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, взяли з території господарства ОСОБА_19 виявлену там дерев`яну драбину і підійшли до дачного будинку ОСОБА_21 приклавши драбину до одного із вікон другого поверху дачного будинку, після чого ОСОБА_9 виліз по драбині і, знявши шибку вікна, проник всередину приміщення. Перебуваючи всередині будівлі, ОСОБА_9 відчинив із середини вхідні двері дачного будинку та впустив ОСОБА_7 , звідки вдвох викрали: з шафи однієї з кімнат рибацькі чоботи вартістю 450грн., які належать потерпілому і які заховали у лісовому масиві, де ці чоботи у подальшому були виявлені працівниками поліції.

Після вчинення крадіжок майна з дачних будинків ОСОБА_19 та ОСОБА_22 , ОСОБА_20 та ОСОБА_9 вирішили вчинити крадіжку чужого майна з дачного будинку ОСОБА_23 , який межує з дачним будинком ОСОБА_22 при цьому обвинувачені переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, вилізли на балкон другого поверху дачного будинку, де ОСОБА_9 зняв шибку одного із вікон і вони удвох проникли всередину. Перебуваючи у приміщенні дачного будинку ОСОБА_23 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 викрали: плазмовий телевізор марки «Ява» із блоком живлення, вартістю 2500грн., радіоприймач іноземного виробництва із двома колонками до нього, вартістю 800грн., спінінг, вартістю 200грн., які перенесли та заховали у кладовій на АДРЕСА_3 , де зберігали раніше викрадені речі. В подальшому викрадені плазмовий телевізор марки «Ява» із блоком живлення та радіоприймач іноземного виробництва ОСОБА_9 збув невстановленій слідством особі, спінінг хтось викрав із будинку ОСОБА_7 , де він його зберігав, колонки до радіоприймача останній видав працівникам міліції, чим завдали потерпілому збитки на загальну суму 3500грн.

22.04.2015р. у вечірній час обвинувачені зустрівшись в м. Бурштин за пропозицією ОСОБА_9 , спільно вирішили вчинити крадіжку майна з кладової гр. ОСОБА_24 , яка знаходиться на першому поверсі під`їзду № 4 багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_6 . Близько 23год., разом пішли до входу у під`їзд № 4 і, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, підійшли до кладової ОСОБА_24 , де ОСОБА_9 з допомогою цвяхотяга зірвав з вхідних дверей кладової кріплення навісного замка і удвох проникли всередину, звідки викрали: велосипед марки «Аіст» зеленого кольору вартістю 750грн., який заховали у кладовій на АДРЕСА_3 , де зберігали раніше викрадені речі. Наступного дня ОСОБА_7 збув даний велосипед за 100грн., а грошові кошти витратив на власні потреби, заподіявши потерпілому збитки на загальну суму 750грн.

Крім цього, 24.04.2015р. у вечірній час два обвинувачені знаходився в м. Бурштин під час спілкування на пропозицію ОСОБА_9 вчинити крадіжку майна з кладової гр. ОСОБА_25 , що знаходиться у АДРЕСА_7 , разом, 25.04.2015р. біля 00.10год. пішли до входу у підвальне приміщення будинку та скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, зайшли у підвальне приміщення вказаного будинку та підійшли до кладової, де ОСОБА_9 за допомогою цвяхотяга зірвав навісний замок вхідних дверей кладової та удвох проникли всередину звідки викрали: 4 упаковок миючого засобу марки «Mr Muskl», вартістю 120грн., 3 упаковки миючого засобу марки «Cillit», вартістю 75грн., 5 упаковок миючого засобу марки «Clin», вартістю 125грн., 1 упаковка миючого засобу марки «Mr Proper», вартістю 40 грн.., 8 йоржиків спіральних для миття посуду, вартістю 40грн. з яким вийшли з приміщення та направились на АДРЕСА_3 до кладової в якій зберігали викрадені раніше речі. Викрадені промислові товари ОСОБА_7 та ОСОБА_9 розділили між собою порівну і таким чином своїми спільними умисними діями заподіяли ОСОБА_26 матеріальні збитки на загальну суму 400грн.

Обидва обвинувачених продовжуючи займатись злочинною діяльністю 26.04.2015р. у вечірній час, під час спілкування за пропозицією ОСОБА_9 вчинити крадіжку майна з кладової ОСОБА_27 , що знаходиться у АДРЕСА_8 цього ж дня біля 23год. пішли до входу у підвальне приміщення будинку та скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, зайшли у підвальне приміщення вказаного будинку та підійшли до кладової де ОСОБА_9 , шляхом підбору ключа, відчинив вхідні двері кладової проникли всередину звідки вдвох викрали: два велосипеди марки «Україна», вартістю 400грн. та 500грн, які належали сину ОСОБА_27 ОСОБА_28 , взявши по одному велосипеду і з викраденим вийшли з приміщення та направились на АДРЕСА_3 до кладової в якій зберігали викрадені раніше речі. Наступного дня ОСОБА_7 взявши один велосипед марки «Україна» направився в с. Скоморохи, Галицького району, де обміняв його на мобільний телефон, який в подальшому викинув через несправність. Інший викрадений велосипед марки «Україна» в подальшому був вилучений працівниками міліції із приміщення кладової по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зберігали викрадені раніше речі.

ОСОБА_7 та ОСОБА_9 спільними умисними діями заподіяли гр. ОСОБА_28 збитки на загальну суму 900 грн.

Крім цього, наприкінці квітня 2015р. у вечірній час ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 знаходився в м. Бурштин, під час спілкування за пропозицією ОСОБА_9 вчинити крадіжку майна з кладової гр. ОСОБА_29 , що знаходиться у АДРЕСА_9 дочекались пізньої ночі, близько 03год. обоє, пішли до входу у підвальне приміщення будинку, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, зайшли у підвальне приміщення вказаного будинку та підійшли до кладової ОСОБА_29 , де ОСОБА_9 , шляхом зриву запираючого механізму, на який кріпився навісний замок, відчинив вхідні двері кладової та удвох проникли всередину звідки викрали: два спінінги із котушками, вартістю 900грн., 30м. провідникового кабелю, вартістю 270грн. із якими вийшли з приміщення та направились на АДРЕСА_3 до кладової в якій зберігали викрадені раніше речі, чим заподіяли потерпілому збитки на загальну суму 1170грн.

Продовжуючи вчиняти злочини, 28.04.2015р близько 22год. ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки спортивного велосипеда прийшов до господарства гр. ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться в с. Діброва Рогатинського району Івано-Франківської області. Попередньо знаючи про місцезнаходження вказаного велосипеда, обвинувачений підійшов до вікна кімнати житлового будинку потерпілої, у якій знаходився велосипед, відтягнувши його раму на себе, відчинив вікно і через нього проник у приміщення кімнати житлового будинку звідки викрав спортивний велосипед вартістю 2000грн., яким поїхав до місця свого проживання.

Крім цього, 30.04.2015р. близько 23год. ОСОБА_7 , пішов до входу у підвальне приміщення будинку АДРЕСА_8 і скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, зайшов у підвальне приміщення вказаного будинку та підійшов до кладової ОСОБА_31 та перебуваючи в середині викрав: металевий візок, вартістю 400грн., моток в`язального дроту, вартістю 250 грн., металобрухт, вагою 100кг., вартістю 350грн., які відніс на АДРЕСА_3 до кладової в якій зберігав викрадені раніше речі, заподіявши потерпілому збитки на загальну суму 1000грн.

Наступного дня ОСОБА_7 викрадений ним металевий візок та металобрухт мав намір збути у пункті прийому металу, однак по дорозі був затриманий працівниками міліції і викрадене у нього було виявлено та вилучено.

Всього, за період з другої декади березня 2015 року по 30.04.2015 року ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 викрали чуже майно на загальну суму 20 200грн. ОСОБА_7 самостійно на суму 3 000грн.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги, просять вирок суду в частині призначеного покарання змінити, обрати обвинуваченому покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_11 просили вимоги апеляційної скарги задовольнити, змінити вирок в частині покарання, та призначити покарання нижче від найнижчої межі на підставі вимог ст. 69 КК України;

- прокурор, просив вирок суду залишити без змін, відмовити в задоволенні апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належить залишити без задоволення, вирок суду - залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з вироку суду, у суді першої інстанції, обвинувачені свою вину у вчиненому визнали у повному обсязі, що дало право суду, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справ, які ніким не оспорюються.

Суд дійшов висновку, що дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.

Фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій обвинувачених, ніким не оспорюються і в апеляційному порядку, відповідно до ст. 404 КПК України не перевіряються.

Свою незгоду апелянти висловили в частині покарання, вважали його таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення та їх особі внаслідок суворості.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вимоги закону щодо призначення покарання виконані в повному обсязі.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 судом першої інстанції призначене в межах, встановлених у санкціях зазначеної статті Особливої частини Кримінального кодексу України з урахуванням Загальної частини цього кодексу, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного ним злочину, особи винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, ступені суспільної небезпеки вчиненого злочину, ролі і дії обвинувачених при скоєнні кримінального правопорушення та є необхідним та достатнім для їх виправлення.

Висновки суду з цього приводу належним чином обґрунтовані у вироку, а саме, судом враховано що обвинувачені вчинили умисний тяжкий злочин проти власності, період часу, за який обвинуваченими було вчинено ряд епізодів викрадення чужого майна, а саме з другої декади березня 2015 року по 30.04.2015 року, розмір заподіяної спільної шкоди, що становить 20200 грн., та самостійної шкоди заподіяної ОСОБА_7 на суму 3000 грн., часткове її відшкодування, а також спосіб вчинення крадіжки та відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував обставини, передбачені ст. 65 КПК України, з урахуванням як індивідуалізації обставин кримінального правопорушення, так і особи винного.

Так, при обранні покарання ОСОБА_9 враховано те, що він раніше судимий, не працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд визнав щире каяття, визнання вини, часткове відшкодування шкоди, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання щодо ОСОБА_9 судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 враховано те, що він раніше судимий, не працює, на обліках у лікаря нарколога не перебуває, негативно характеризується за місцем мешкання. Також судом першої інстанції врахований стан психічного здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , який згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 64 від 04.05.2016 року виявляє легку розумову відсталість у степені легкої дебільності.

Вказаний висновок судово-психіатричної експертизи №64 від 04.05.2016 року був досліджений судом, та згідно якого, ОСОБА_7 , на час проведення експертизи, психічною хворобою не страждає, виявляє легку розумову відсталість в ступені легкої дебільності, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На період інкримінованих діянь, хронічним захворюванням, недоумством, тимчасовими чи іншими хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції визнав щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, що обтяжують покарання суд першої інстанції відніс вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочину.

Крім того, судом першої інстанції була врахована думка потерпілих з приводу призначеного покарання обвинуваченим, з яких: потерпілі ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 та ОСОБА_30 будь-яких претензій до обвинувачених не мали, оскільки завдані ним збитки повністю відшкодовані і просили суд суворо їх не карати; потерпілий ОСОБА_13 також не мав до обвинувачених матеріальних претензій, проте просив покарати їх згідно закону, в той час як потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 та ОСОБА_32 , а також родичі потерпілих ОСОБА_29 і ОСОБА_19 , мали претензії до обох обвинувачених і просили суд покарати їх згідно закону, оскільки останні не відшкодували їм завдані збитки.

Отже, доводи на які посилаються апелянти в апеляційних скаргах як на підставу пом`якшення обвинуваченим міри покарання, зокрема щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування шкоди, були враховані судом першої інстанції під час його обрання.

На думку колегії суддів, твердження апелянтів в частині наявності підстав для призначення обвинуваченим покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією інкримінованого їм кримінального правопорушення, є неспроможні, виходячи з наступного.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в загальній частині цього Кодексу.

Отже, відповідно до норм діючого законодавства, призначення покарання нижчого від найнижчої межі є правом суду, а не його обов`язком, яке вирішується у кожному конкретному випадку окремо, з урахуванням індивідуалізації обставин кримінальних правопорушень та особи винного.

Відмовляючи апелянтам, в задоволенні їх доводів щодо наявності підстав для призначення обвинуваченим більш м`якого покарання за правилами ст. 69 КК України, колегія суддів виходила з того, що за період з другої декади березня 2015 року по 30.04.2015 року, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 вчинили декілька епізодів таємного викрадення чужого майна на загальну суму - 20200 грн. та окремо шкоди, заподіяної ОСОБА_7 на суму 3000 грн., а також з урахуванням великої кількості потерпілих від злочинних дій обвинувачених.

Викладені в апеляційних скаргах обставини, що на думку апелянта захисника ОСОБА_8 істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_9 злочину, були враховані судом першої інстанції при обранні міри та виду покарання обвинуваченим.

Суд першої інстанції прийняв рішення з урахуванням вимог, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, а саме того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, призначене судом покарання відповідає як принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з покаранням, обраним останнім, так й узгоджується з принципом справедливості, виходячи з розміру заподіяної шкоди та кількості потерпілих.

Враховуючи викладене, доводи апеляційних скарг щодо суворості призначеного обвинуваченим покарання є необґрунтовані та не підлягають задоволенню, а призначене обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 покарання, відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним, справедливим, та достатнім для їх виправлення, а також попередження нових злочинів, та підстав для його пом`якшення, зокрема призначення покарання нижче від найнижчої межі на підставі вимог ст. 69 КК України, колегією суддів не вбачається.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Вирок Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23.05.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_3

ОСОБА_5

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_3