Дата документу Справа № 317/2864/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/543/17
Єдиний унікальний № 317/2864/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000794, 0002827, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 19 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, не працюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 13.03.2000 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 117,ст. 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 30.04.2004 року з Софіївської ВК Запорізької області № 55 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

2) 20.01.2005 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. 08.10.2007 р. звільнився з Оріхівської ВК Запорізької області № 88 на підставі постанови Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.09.2007 року умовно-достроково, невідбуте покарання 11 місяців 7 днів;

3) 06.04.2009 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ст.ст. 70, 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі. 17.02.2011 р. звільнився з Кам`янської ВК Запорізької області № 101 на підставі постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.02.2011 р. умовно-достроково, невідбуте покарання 1 місяць 29 днів;

4) 21.03.2012 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. 20.03.2014 р. звільнився з Оріхівської ВК Запорізької області № 88 на підставі ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області від 12.03.2014 р. умовно-достроково, невідбуте покарання 9 місяців 27 днів;

5) 19.08.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України (за злочин, вчинений 14.06.2015 року) - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2015 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі.

- за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки 4 місяці позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів призначено покарання у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2015 року та остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Початок строку відбуття покарання відраховується з 24.06.2016 року.

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 24 червня 2016 по 19 грудня 2016 року, із розрахунку - одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3000 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 518,40 грн.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 14.06.2015 року, в період часу з 11 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно викрав ігрову приставку "Sony Play Station PSP 100" в корпусі чорного кольору, яка належить ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 3000,00 грн.

Крім того, 07.10.2015 р., приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, через неогороджену територію пройшов на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де через частково зруйновану стіну проник до приміщення вищезазначеного будинку, звідки таємно викрав алюмінієву стрем`янку довжиною 2 м, вартістю 850,00 грн., яка належить ОСОБА_11 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 850,00 грн.

Крім того, 25.04.2016 р., приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, знаходячись біля продуктової крамниці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу викрав велосипед «Україна», який знаходився біля зазначеної крамниці, власником якого є ОСОБА_12 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 1800,00 грн.

Крім того, 05.05.2016 р., приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, знаходячись біля паркану території електростанції «Українська» ВАТ «Запоріжжяобленерго», розташованої за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Академічна, буд. 1, шляхом демонтажу таємно викрав майно, яке знаходиться на балансі Запорізького РЕМ. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 ВАТ «Запоріжжяобленерго» завдано матеріальну шкоду на суму 144,00 грн.

Крім того, 13.05.2016 р., приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, знаходячись біля паркану території електростанції «Українська» ВАТ «Запоріжжяобленерго», розташованої за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Академічна, буд. 1, шляхом демонтажу, таємно викрав майно, яке знаходиться на балансі Запорізького РЕМ. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 ВАТ «Запоріжжяобленерго» завдано матеріальну шкоду на суму 288,00 грн.

Крім того, 08.06.2016 р., приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, знаходячись біля продуктової крамниці, розташованої по АДРЕСА_4 , таємно викрав велосипед «Салют», який знаходився біля зазначеної крамниці та належить потерпілому ОСОБА_13 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 1480,00 грн.

Крім того, 15.06.2016 р. приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, знаходячись у торгівельному залі торгового центру «Нова Лінія», що розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Нове Запоріжжя, вул. Нікопольське шосе, буд. 1-е, шляхом вільного доступу з полиці прилавка взяв товар на загальну суму 588,60 грн., який поклав до кишені спортивної куртки та направився до виходу з приміщення торгового центру, при цьому виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, адже був помічений та затриманий працівником служби безпеки ТЦ «Нова Лінія» біля виходу з приміщення торгового центру.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 оскаржує вирок в частині цивільного позову ОСОБА_10 , а саме стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 2000 грн. В обґрунтування своїх доводів обвинувачений вказує, що він у відношенні потерпілої ОСОБА_10 ніяких дій морального характеру не здійснював. Тому просить скасувати вирок в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_10 моральної шкоди в розмірі 2000 грн.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_9 , не оспорюючи обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає, що вирок відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Прокурор зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше 5 разів судимий, у тому числі за злочин проти життя, здоров`я, волі і гідності, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, але суд першої інстанції не визнав у якості обтяжуючої обставини рецидив злочинів. Крім того, враховуючи попередні судимості обвинуваченого, 7 епізодів крадіжок по даному кримінальному провадженню, невідшкодування шкоди потерпілим, задовільну характеристику, відсутність працевлаштування, рецидив злочинів, призначення майже мінімального покарання за сукупністю злочинів, на думку прокурора не буде відповідати принципу достатності для виправлення обвинуваченого. Також судом першої інстанції невірно застосовано закон про кримінальну відповідальність двічі призначивши ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі викладеного, заступник прокурора Запорізької області просить вирок суду першої інстанції скасувати. Врахувати в якості обтяжуючої обставини рецидив злочинів. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ч.1 ст. 70, ст.. 71 КК України у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

В запереченнях засуджений ОСОБА_7 на апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області, зазначає, що апеляційна скарга є незаконною, необґрунтованою та немотивованою тому в її задоволенні необхідно відмовити.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили вирок змінити в частині стягнення моральної шкоди, прокурора, який вважав, що вирок підлягає зміні в частині призначеного покарання; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, а вирок зміні в частині призначення покарання з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, або шляхом повного чи часткового складання покарань. За такими ж правилами призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. Згідно з роз`ясненнями п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно призначив ОСОБА_7 окреме покарання за епізодом обвинувачення від 14.06.2015 року, оскільки всі скоєні злочини охоплюються однією кваліфікацією і не потребують додаткового призначення покарання за ч.4 ст.70 КК України. Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне виключити з резолютивної частини вироку вказівку про призначення покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України за епізодом обвинувачення від 14.06.2015 року і за ст.70 ч.4 КК України.

В той же час, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання, оскільки суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання і відсутність обставин, обтяжуючих покарання, дійшов висновку про необхідність і достатність покарання в межах санкції статей обвинувачення, а оскільки злочини вчинені в період іспитового строку, із застосуванням ст.71 КК України. Суд також врахував кількість злочинів і нетривалий період їх вчинення, а також думку представника державного обвинувачення про що зазначив у вироку. За таких обставин суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для задоволення доводів апеляційної скарги і для скасування вироку з призначенням більш суворого покарання.

Колегія суддів не вбачає також підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про необґрунтованість задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, оскільки визнання обвинуваченого винним у скоєнні злочину проти права власності потерпілої доводить факт наявності моральних і фізичних страждань, пов`язаних із злочинним втручанням в особисте життя людини і пов`язаних з таким втручанням порушення сталих стосунків.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення;

апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 19 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 , змінити в частині призначення покарання, виключивши із резолютивної частини вироку вказівку про призначення покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України за епізодом обвинувачення від 14.06.2015 року і за ст.70 ч.4 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 термін його попереднього ув`язнення з 19.12.2016 року про 12.04.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4