У х в а л а

16 січня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_5., розглянувши заяву захисника ОСОБА_6. про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2016 року щодо ОСОБА_1 Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

У заяві захисник ОСОБА_6. порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2016 року щодо ОСОБА_1 на підставі пунктів 2 і 3 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, та невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України. Просить скасувати зазначене рішення та направити справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, визначений статтею 445 КПК. Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною третьою статті 448 КПК встановлено, що до заяви додається оформлений належним чином документ, що підтверджує повноваження особи, яка її подає, відповідно до вимог цього Кодексу.

Частиною першою статті 48 КПК передбачено, що захисник може у будь-який момент бути залучений підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханнями чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні.

Згідно з частиною першою статті 50 КПК повноваження захисника у кримінальному провадженні підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження своїх повноважень захисника засудженого ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_6. додав до заяви копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, угоду-доручення про здійснення захисту у кримінальному провадженні та ордер на надання правової допомоги.

За текстом угоди-доручення від 2 травня 2016 року убачається, що її укладено між адвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про здійснення захисту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_1 в судах загальної юрисдикції, адміністративних, господарських судах, апеляційних та касаційних судах, що не свідчить про повноваження адвоката ОСОБА_6. представляти інтереси засудженого у Верховному Суді України. Також не додано документу, який би підтверджував згоду засудженого на здійснення цим адвокатом його захисту.

Що стосується ордеру, то він виписаний на підставі договору із захисником/дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги засудженому, якого, як зазначено вище до заяви не додано.

Відповідно до частини другої статті 448 КПК у заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України має міститись, у тому числі, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК.

Так, у заяві захисник зазначає про неоднакове застосування норм статей 380, 424 та 428 КПК щодо можливості касаційного оскарження ухвал судів апеляційної інстанції, що постановлені за наслідками безпосереднього розгляду цими ж судами заяв про роз'яснення судового рішення.

Захисник також указує про неоднакове застосування норми статті 539 КПК щодо можливості касаційного оскарження ухвал апеляційного суду, постановлених в порядку статті 539 КПК (порядок вирішення судом питань, пов'язаних із виконанням вироку).

На обґрунтування неоднаковості правозастосування та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права викладеному в постанові Верховного Суду України, захисник посилається на ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 лютого 2014 року, 6 листопада 2014 року, 20 травня 2015 року та постанови Верховного Суду України від 11 лютого 2016 року, 24 березня 2016 року відповідно.

Навівши у заяві статті 380, 424, 428 та 539 КПК, захисник не конкретизував норми, які на його думку застосуванні неоднакового з урахуванням особливостей кримінальних процесуальних норм. Структура такої норми не завжди очевидна (не завжди міститься в одній конкретній статті закону, а інколи навпаки - одна стаття закону містить декілька норм), але, як і норми інших галузей права, вона складається з трьох частин: гіпотези, диспозиції і санкції.

Зазначивши про невідповідність рішення касаційного суду щодо ОСОБА_1 висновкам щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду України, захисник не навів відповідного висновку, який міститься у доданих до заяви постановах Верховного Суду України від 11 лютого 2016 року та 24 березня 2016 року.

Зазначені недоліки, встановлені при перевірці відповідності заяви вимогам КПК, перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

На підставі наведеного, керуючись статтею 450 КПК,

у х в а л и л а:

Про недоліки заяви повідомити заявника - адвоката ОСОБА_6 та надати йому строк для їх усунення до 6 лютого 2017 року.

У разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_5