Справа № 489/3996/16-к
кримінальне провадження
№1-кп/489/82/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 р. м. Миколаїв
Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ;

обвинуваченого: ОСОБА_4 ;

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілого: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 40003209 від 17.06.2016 р. на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Білозерського району Херсонської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого (відбув покарання за попередніми вироками), мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 17.06.2016 р. близько 02 год. 00 хв., перебуваючи поблизу автомобіля "Toyota RAV4" д/н НОМЕР_1 за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 17, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, шляхом розбиття скла у вказаному автомобілі, таємно викрав відеореєстратор "FHD 1080P" вартістю 2500 грн., який належний ОСОБА_6 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 матеріальні збитки на вищевказану суму
З урахуванням вищевикладеного суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. ст. 185 КК України, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений свою вину визнав повністю, показав, що 17.06.2016 р. близько 01:00 год. знаходячись у дворі будинку за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 17 з автомобілю "Toyota RAV4", шляхом розбиття скла викрав відеореєстратор та зарядний пристрій до нього. У вчиненому кається. Вартість викраденого майна визнав у повному обсязі.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо даних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, окрім визнання вини самим обвинуваченим, також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.06.2016 р., відповідно до якого ОСОБА_6 повідомив про те, що невідома особа 17.06.2016 р. близько 03:30 год. знаходячись за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 17 з автомобілю "Toyota RAV4" шляхом розбиття вікна автомобіля викрала відеореєстратор та зарядний пристрій до нього.
Протоколом огляду місця події від 17.06.2016 р., відповідно до якого було оглянуто автомобіль "Toyota RAV4" д/н НОМЕР_1 за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 17 та виявлено пошкодження правого переднього скла.
Протоколом огляду предмета від 19.07.2016 р. відповідно до якого слідчим, зокрема, було оглянуто відеореєстратор FHD-1080P, добровільно виданий обвинуваченим.
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 19.07.2016 р. відповідно до якого потерпілий впізнав відеореєстратор FHD-1080P.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.08.2016 р. відповідно до якого обвинувачений добровільно розповів про фактичні обставини вчиненого ним злочину.
Протоколом про визнання речовим доказом від 19.07.2016 р. впізнаний потерпілим відеореєстратор FHD-1080P визнано речовим доказом та повернуто потерпілому під розписку.
Аналізуючи досліджені докази суд вважає, що вина обвинуваченого за вказаним обвинуваченням, доведена сукупністю досліджених вище судом доказів, які у своїй сукупності, суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводять вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) в обсязі встановленому судом.

Ухвалою від 30.01.2017 р. судом було виділено в окреме провадження з кримінального провадження № 0003209 від 17.06.2016 р. кримінальне провадження щодо потерпілого ОСОБА_7 , у зв`язку із укладанням угоди про примирення.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він із середньою освітою, не працює, не одружений, до вчинення цього злочину раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, характеризується добре.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Враховуючи вищезазначене та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, однак, з урахуванням особи обвинуваченого, який на даний час відбув покарання за попередніми вироками, у тому числі і реальне покарання у вигляді позбавлення волі, приймаючи до уваги і те, що на час вчинення злочину обвинувачений був не судимий, на даний час зробив належні висновки щодо вчиненого, вважає можливим виправлення засудженого без відбування покарання та звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 100, 374, 375, 532 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: відеореєстратор FHD-1080P повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя