Справа № 128/877/17
ВИРОК
Іменем України
17 липня 2017 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
за участю обвинуваченого ОСОБА_4
03.11.2009 року Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 296, ч.1 ст.122, ч.2 ст.263 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
03.10.2013 року Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст.185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
28.08.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ст.185 ч.2, ст. 186 ч.2, ст. 125 ч.1, ст. 125 ч.2, ст. 70 ч.1, ст. 71 ч.1 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, на даний час відбуває покарання у Стрижавській виправній колонії № 81
за ст. 391 КК України, -
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 28.08.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за вчинення злочинів, передбачених ст.185 ч.2, ст. 186 ч.2, ст. 125 ч.1, ст. 125 ч.2 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі та відбуваючи покарання з 27.10.2014 року у Стрижавській виправній колонії № 81, не зважаючи на те, що йому були роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги відбування покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин.
За час відбування покарання в установі, засуджений ОСОБА_4 заохочень не мав, проте за систематичне порушення встановленого режиму відбування покарання має 57 (п`ятдесят сім) дисциплінарних стягнень, з яких 5 (п`ять) разів поміщався до дисциплінарного ізолятору та 4 (чотири) рази був переведений до приміщення камерного типу, а саме: 09.10.2015 року строком на 1 місяць, 15.04.2016 року строком на 1 місяць, 28.09.2016 року строком на 1 місяць та 16.01.2017 року строком на 2 місяці. При цьому, останнє переведення до ПКТ було здійснене на підставі постанови начальника Стрижавської ВК №81 від 16.01.2017 року за порушення засудженим ОСОБА_4 розпорядку дня колонії та невиконання останнім законної вимоги представника адміністрації установи. З початку 2017 року на засудженого було накладено 7 (сім) дисциплінарних стягнень, які на теперішній час не зняті і не погашені у встановленому законом порядку.
Так, 22.02.2017 року о 09:30 год., засуджений ОСОБА_4 , відбуваючи покарання в приміщенні ДІЗО/ПКТ камери № 8, відкрито, в категоричній формі, в присутності робітників адміністрації, а саме: заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_5 , оперуповноваженого оперативного відділу старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 , молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_7 , відмовився виконувати законну вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби майора внутрішньої служби ОСОБА_8 приступити до прибирання в приміщенні ДІЗО/ПКТ камери № 8, в якій він утримувався, чим порушив вимоги ст. 9 КВК України, згідно якої засуджені зобов`язані виконувати законні вимоги адміністрації органів та установ виконання покарань, ч. 3 ст. 107 КВК України, п. 4 ч.2 розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, згідно яких засуджені зобов`язані виконувати всі законні вимоги персоналу колонії, а також п. 2 ч.2 розділу ІІІ Правил, згідно яких засуджені зобов`язані утримувати в чистоті і порядку приміщення установи виконання покарань. При цьому, засуджений був забезпечений необхідним робочим інвентарем, пройшов інструктаж з техніки безпеки та за станом здоров`я міг залучатися до прибирання в приміщенні камерного типу. В подальшому, засудженому ОСОБА_4 було повторно, в усній формі, роз`яснено його права та обов`язки, доведено вимоги режиму відбування покарань, які передбачені ст. 9 КВК України, ч. 3 ст. 107 КВК України, п. 4 ч.2 розділу ІІІ Правил, п. 2 ч.2 розділу ІІІ Правил, а також попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України. Після цього, засудженому ОСОБА_4 було повторно запропоновано приступити до прибирання в приміщенні ДІЗО/ПКТ камери № 8, однак, засуджений ОСОБА_4 знову відкрито, в категоричній формі, в присутності зазначених вище працівників установи відмовився виконувати законну вимогу начальника відділення ОСОБА_8 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що в камері, куди його помістили, було сиро, і він, будучи епілептиком, вимагав прокурора, оскільки його права порушувалися адміністрацією колонії. Тоді прийшов днювальний і висипав сміття, а він не став його підмітати. Зі своїми обов`язками щодо прибирання приміщення, він добре знайомий, на протязі року він двічі поміщався в приміщення камерного типу. Загалом він завжди тримає в чистоті і порядку свою камеру. Про скоєне ним, на даний час, він жалкує, просить суд його суворо не карати, запевняючи у неповторенні подібного.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або інша протидія адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі або у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно віднесено до категорії середньої тяжкості, особу винного, те що він раніше судимий, інкриміноване правопорушення вчинив в період відбування покарання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, згідно медичної довідки від 27.02.2017 року медичної частини Стрижавської ВК № 81, ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра з діагнозом: епілепсія (анамнестично), негативно характеризується за місцем відбування покарання.
Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: визнання вини та активне сприяння розкриттю правопорушення.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що ОСОБА_4 через схильність до вчинення повторних кримінальних правопорушень представляє підвищену суспільну небезпеку, тому його виправлення і перевиховання можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, внаслідок чого йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення з застосуванням положень ст. 71 КК України.
При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 го (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.08.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 го (одного) року 1 - го (одного) місяця позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання перебування його в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді даного кримінального провадженняз 15.05.2017 року по день набрання чинності даним вироком, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Суддя: