АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1718/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ТОВ «Агенція Бімакс» - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене із процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, що було вилучено в ході проведення обшуку 06.03.2017 за адресою м. Київ, пров. Новопечерський, 5.
В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого містить достатньо правових підстав для арешту майна, передбачених ст. 170 КПК України, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України та з метою його збереження наявні підстави для накладення арешту.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Агенція Бімакс» - адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати .
Мотивуючи свої вимоги, апелянт посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки ТОВ «Агенція Бімакс» жодним чином не фігурує в кримінальному провадженні № 000010, а є лише орендарем приміщення, де проводився обшук. Вилучене обладнання, як додає захисник, знаходиться у законному володінні товариства, і таке вилучення, а в подальшому накладений ухвалою слідчого судді арешт, фактично паралізувало діяльність товариства що несе тепер збитки.

Апелянт також вказує, слідчим суддею прийнято рішення що не відповідає вимогам чинного законодавства та практики ЄСПЛ. Вказує, що судом не надано належної оцінки тому факту, що внесені до Податкового кодексу України зміни, що набули чинності на момент постановлення ухвали, позбавили співробітників СУФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС України процесуальних повноважень. Адвокат вказує, що слідчий суддя в своєму рішенні не зазначив, які саме ризики обґрунтовують застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників ТОВ «Агенція Бімакс», що підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження по розгляду клопотання про накладення арешту, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000130 від 28 жовтня 2016 року, за фактом ухилення службовими особами ТОВ «Нотус.ЮА» від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Згідно аналітичного дослідження оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві від 26.10.2016 «Про дотримання вимог податкового законодавства в частині нарахування податку на прибуток підприємства ТОВ «Нотус.ЮА» () за 2015 рік» встановлено порушення службовими особами ТОВ «Нотус.ЮА» вимог п.137.1 ст.137 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 5 630 тис. грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах.
Крім того, в ході оперативного супроводження досудового розслідування у кримінальному провадженні, встановлено що не обліковані товарно-матеріальні цінності та пристрої для технічної переробки товарно-матеріальних цінностей були передані ТОВ «Нотус.ЮА» () службовим особам ТОВ «Агенція Бімакс» (код 39617735), які використовують раніше налагоджену злочинну схему реалізації не облікованих контрафактних товарно-матеріальних цінностей, використовуючи при цьому реквізити ряду підконтрольних фізичних осіб-підприємців.Так, встановлено, що з метою переробки товарно-матеріальних цінностей та подальшої їх реалізації за готівкові кошти, без відображення у документах бухгалтерського та податкового обліку, службовими особами ТОВ «Нотус.ЮА» () та ТОВ «Агенція Бімакс» (код 39617735), використовувались не обліковані принтери та термопреси

Також, встановлено, що принтери та термопреси, які використовувались ТОВ «Нотус.ЮА», ТОВ «Агенція Бімакс» та підконтрольними останнім фізичними особами-підприємцями є знаряддям, за допомогою якого здійснювалось вчинення кримінального правопорушення, та те що вони зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

07 березня 2017 року ст. слідчий СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду з клопотанням про арешт майна, мотивуючи його необхідністю недопущення втрати та збереження майна, яке було вилучено під час проведення обшуку 06 березня 2017 року за адресою м. Київ, пров. Новопечерський, 5 та згідно постанови від 07 березня 2017 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Вважає, що зазначене майно є джерелом погашення збитків завданих державі, внаслідок скоєння кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2017 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на:
· Пристрій (широкоформатний принтер) марки «Roland» модель VP-540i, що має серійний номер ZY41309, що має логотип на передній панелі VersaCamm.
· Пристрій (ультрафіолетовий принтер) марки «Mimaki» модель UJF-3042 серія J813B163 2011 р.
· Пристрій (ультрафіолетовий принтер) марки «Mimaki» модель UJF-3042FX серія K655B378 2015 р.
· Пристрій (ультрафіолетовий принтер) марки «Mimaki» що не має будь яких розпізнавальних знаків.
· Пристрій (ультрафіолетовий принтер) марки «Mimaki» модель UJF-3042HG 2012 p. номер НОМЕР_1 .
· Пристрій (широкоформатний принтер) марки «Epson» Suretag1 F7100 модель К191А TG7E000223.
· Пристрій (принтер для друку на тканині) марки Tex Jet PlusPolyprint SA s/n0112H0963.
· Пристрій (принтер для друку на тканині) марки «Epson» Suretag1 F2000 SOSE000384.
· Пристрій(термопрес) марки«GY-06 Digital Controller Serial Number» 30003.
· Пристрій (термопрес) марки «VacuumsubA3» модель SFS-VSF05 номер 8WUFAWAUP2 2016 p. 6000A.
· Пристрій (термопрес) марки «VacuumsubA3» модель SFS-VSF05 номер 8WBFAWAPP2 2015 p. 6000A.

· Пристрій (термопрес), без будь-яких розпізнавальних знаків.
· Пристрій (термопрес), марки «Temperature», без будь-яких розпізнавальних знаків.
· Пристрій (принтер для друку на тканині) КНР-х500, що не має будь-яких розпізнавальних знаків.
· Пристрій (термопрес) марки «GY-06 Digital Controller SerialNumber» 30002, - шляхом заборони відчуження, розпорядження іншим чином, та користування означеним майном.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Задовольняючи дане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0000130 від 28 жовтня 2016 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого та представників ТОВ «Агенція Бімакс», дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про необхідність накласти арешт на майно, а саме на вилучені під час проведення обшуку 06 березня 2017 року речі.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт відповідає вимогам ст. 170 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення та речовим доказом у кримінальному провадженні, тому для його збереження на нього необхідно накласти арешт.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Доводи представника власника майна в апеляційній скарзі про незаконність накладення арешту на майно яке об`єктивно не може містити інформацію про обставини злочину є необґрунтованими, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна, тобто закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого заходу забезпечення кримінального провадження.
Оскільки, при винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, перевірено та враховано достатність доказів, що вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, наявність даних про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
Доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді з підстав порушених норм податкового законодавства слід визнати непереконливими, оскільки набуття чинності Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні", п. 134 яким було виключено із Податкового кодексу України Розділ XVIII-2 «ПОДАТКОВА МІЛІЦІЯ» набрав своє чинності після внесення до ЄДРДС № №0000130 відомостей за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 212 КК України в тому числі і ТОВ «Агенція Бімакс» (а.с.7), в свою чергу законодавчих змін не містить і Кримінально процесуальний кодекс України чинний на момент розгляду клопотання про арешт майна.
Крім того, обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, оскільки ТОВ «Агенція Бімакс» та ТОВ «Нотус.ЮА» фактично є спорідненими підприємствами, так як та засновниками та власниками іх є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Зважаючи на викладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співрозмірності, а тому доводи апелянта стосовно невмотивованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 172, 173, 309, 404, 405, 407 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2017 року, якою клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене із процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, що було вилучено в ході проведення обшуку 06.03.2017 за адресою м. Київ, пров. Новопечерський, 5 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Агенція Бімакс» - адвоката ОСОБА_9 без задоволення.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4