Справа № 161/6837/15-к Провадження №11-кп/773/288/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 12 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,
В С Т А Н О В И В:
Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2015 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2014 році. Вказував на те, що він є батьком неповнолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується записом про визнання батьківства №40 за 2015 року відділу реєстрації актів громадянського стану у м. Лісабон, Португалія, а тому підпадає під амністію. Просив застосувати до нього ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» або ст.6 вказаного закону.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.06.2015 року ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2015 року, на підставі ст. 1 п. "в" Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Луцького міськрайонного суду від 12.06.2015 року скасувати та ухвалити нову, якою невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2015 року скоротити на половину на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, виклав основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, засудженого та захисників, які заперечили подану апеляцію, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільняються від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, особи, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей інвалідів та/або неповнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
ОСОБА_7 засуджений за злочин, передбачений ч.1 ст.119 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
З матеріалів клопотання вбачається, що засуджений ОСОБА_7 є батьком неповнолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується записом про народження №7271 за 2014 рік та записом про визнання батьківства №40 за 2015 рік, який здійснений 20.04.2015 року у центральному відділі реєстрації актів громадянського стану у м. Лісабон, Португалія. Будь-яких доказів, які б свідчили про позбавлення засудженого батьківських прав щодо його дочки, суду не надано.
Оскільки на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» засуджений ОСОБА_7 мав дитину, якій не виповнилося 18 років, обставини, які вказані в с.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та унеможливлюють застосування амністії щодо ОСОБА_7 відсутні, то суд першої інстанції підставно прийшов до висновку, що він підпадає під дію ст. 1 п. "в" Закону України "Про амністію у 2014 році" та підлягає звільненню від призначеного судом покарання.
Доводи прокурора щодо можливого не визнання батьківства засудженим у разі відсутності нормативного акту про амністію є необґрунтованими, нічим не підтвердженими та, відповідно, жодним чином не заслуговують на увагу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 85 КК України, ст.ст. 404, 407, 537 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році», апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий:

Судді: