пр. № 1-кп/759/893/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0010721 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:
27.10.2016р. приблизно о 10.10год., ОСОБА_3 , знаходився в салоні громадського транспорту маршрутного таксі № 56-д, яке рухалось по вулиці Кільцева дорога, навпроти будинку № 1 по вулиці Григоровича Барського в місті Києві, звернув увагу на раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , майно якого вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 , знаходячись поряд з ОСОБА_6 та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадення, непомітно дістав з правої кишені куртки останнього, належний йому мобільний телефон марки "НТС", вартістю 15147 грн. 85 коп., в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 40 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 1 грн., а всього майна на загальну суму 15188 грн. 85 коп.

Заволодівши в такий спосіб чужим майном, ОСОБА_3 на зупинці громадського транспорту «Південна Борщагівка», що навпроти будинку № 1 по вулиці Григоровича Барського в місті Києві, з місця вчинення злочину втік, однак згодом був затриманий перехожими громадянами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

24.11.2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої: потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України; обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні; шкода завдана кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 повністю відшкодована; сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Під час судового засідання судом з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_3 , що він цілком розуміє права передбачені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки невиконання угоди.
Також, під час судового засідання судом з`ясовано у потерпілого ОСОБА_6 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України.
Суд переконався у судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Встановлено, що угода про примирення може бути затверджена судом, оскільки умови угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину та особі обвинуваченого, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373- 376, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 24 листопада 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому, узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.

Речові докази по справі мобільний телефон «HTC», який зберігається у ОСОБА_6 - залишити власнику ОСОБА_6 .
Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: