Справа № 149/1796/17
Провадження №1-кп/149/137/17
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
09.08.2017 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження № 0000281 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жданівка Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не є депутатом, раніше судимого вироком Хмільницького міськрайонного суду від 05.05.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуванняпокарання з іспитовим терміном 1 рік, -
передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

02.06.2017 року ОСОБА_4 , знаходячись неподалік домогосподарства АДРЕСА_2 , будучи достовірно переконаним про відсутність за місцем проживання власників даного житлового будинку, вирішив незаконно проникнути до вказаного будинку, маючи на меті вчинити крадіжку невеликої кількості продуктів харчування для власного вживання у їжу.Діючи з прямим умислом, маючи намір на незаконне проникнення до будинку, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла громадян і бажаючи вчинити такі дії, за відсутності визначених законом підстав, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає та його дії є непоміченими, без згоди власника ОСОБА_7 , якій належить приватний будинок за вказаною адресою згідно договору дарування від 17.05.2004року власності, ОСОБА_4 підійшов до вищевказаного будинку та під час його зовнішнього огляду виявив, що будинок закритий на навісний замок. Далі ОСОБА_4 взяв у руки металевий лом та за його допомогою зірвав навісний замок, після чого відчинив вхідні двері та незаконно проник до середини будинку, грубо порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла та іншого володіння особи.У подальшому ОСОБА_4 проти волі власника будинку ОСОБА_7 знаходився в ньому до моменту, доки його не виявила ОСОБА_8 , яка в цей час, перебувала у приміщенні будинку. Побачивши останню ОСОБА_4 з місця події втік.
17.06.2017 року о 03:00год. ОСОБА_4 , знаходячись неподалік домогосподарствапо АДРЕСА_1 , повторно, маючи на меті єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, пересвідчившись у відсутності потерпілої та сторонніх осіб, які б могли спостерігати за його злочинними діями, керуючись корисливим мотивом до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з метою заволодіння продуктами харчування, підійшов до вхідних дверей житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, шляхом ривка руками за дверну ручку пошкодив замикаючий пристрій і таким чином проник до приміщення будинку.Проникнувши у приміщення будинку, ОСОБА_4 увійшов у приміщення прихожої кімнати, підійшов до морозильної камери «Indesit» та відкрив дверцята, де з метою крадіжки чужого майна розпочав шукати продукти харчування.В цей час прокинулася власниця житлового будинку ОСОБА_6 , яка відпочивала у приміщенні спальної кімнати вказаного будинку і побачила світло із прихожої кімнати.Вставши із ліжка, остання підійшла до прихожої кімнати та виявила ОСОБА_4 , який в цей час шукав у вищевказаній морозильній камері продукти харчування з метою подальшого їх викрадення, але побачивши потерпілу ОСОБА_4 не довів свій злочинний умисел щодо крадіжки продуктів харчування до кінця.
В цей же день та час, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, з метою уникнення затримання та відповідальності за вчинений майновий злочин, ОСОБА_9 , побачивши власницю будинку ОСОБА_6 , яка його виявила, підійшов до неї та у ході раптово виниклого умислу, спрямованого на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю останньої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,умисно схопив ОСОБА_6 руками за передпліччя обох рук та повалив її на підлогу, у результаті чого остання правою стороною тулуба впала на підлогу гостьової кімнати, при цьому в ході падіння вдарилася лівою кистею руки об стілець.У подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, в той час коли остання знаходилася на підлозі, ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_6 декілька ударів колінами ніг в область верхніх кінцівок та тулуба, а також один удар коліном ноги в область обличчя з лівої сторони, після чого з місця події зник.Своїми протиправними діями відповідно до висновку експерта № 80 від 21.06.2017 ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді рани на лівій кисті, яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; у вигляді синців на обличчі, обох верхніх кінцівках та крововиливу в білкову оболонку лівого ока, які належать до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, а саме, що 02.06.2017 року проникнув до приміщення будинку АДРЕСА_2 , де був помічений ОСОБА_8 , після чого покинув приміщення. В подальшому 17.06.2017 року проник до домоволодіння ОСОБА_6 , де відкрив холодильник, в якому намагався викрасти продукти, коли його помітила ОСОБА_6 , яку він повалив на землю та наніс кілька ударів. Свою вину у скоєнні злочину визнає повністю, у скоєному розкаюється, та просить суд не застосовувати відносно нього сувору міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 будучи допитаною в судовому засіданні пояснила, що претензій до обвинуваченого не має та просить судне застосовувати відносно ОСОБА_4 сувору міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву, в якій просить розгляд кримінального провадження провести без її участі, претензій до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, під час судового розгляду, його вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства, які за заявою обвинуваченого, крім показів його самого, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів щодо судових витрат речових доказів, в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Суд з`ясувавши, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, роз`яснює положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Враховуючи заяву обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнає свою вину та просить обмежитись його допитом, потерпілої ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які не заперечують щодо такого порядку судового розгляду, та думку прокурора ОСОБА_3 , суд вирішив застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Дії ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за ч. 1 ст. 162 КК України, незаконне проникнення до житла та передбачене за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинену повторно, яка не була доведена до кінця з причин, що не залежали від його волі - кваліфіковані вірно.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.
Відповідно до ст. 323 КПК України вирок суду, повинен бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, злочину невеликої та середньої важкості, те, що обвинувачений свою вину визнає та у скоєному розкаюється, особу обвинуваченого, його відношення до подій, що відбулися та їх наслідків, його вік, сімейні обставини, те, що раніше був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуванняпокарання з іспитовим терміном 1 рік, та скоїв злочин у період іспитового строку, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу винного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ст. 162 ч. 1 КК України та ст. 125 ч. 2 КК України у виді обмеження волі та відповідно до ст. 72 КК України, призначене покарання у виді обмеження волі перевести у покарання у виді позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції вивченої частини статті кримінального закону, оскільки його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства, при цьому саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого. Відповідно до ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі та відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати за проведення експертиз відсутні.
Речові докази підлягають поверненню власникам та залишенню при матеріалах справи.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374-376, 394 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у пред`явлених обвинуваченнях та призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеженням волі на строк 1 рік, що відповідно до ст. 72 КК України, відповідає 6 місяців позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 125 КК України - у виді обмеженням волі на строк 2 роки, що відповідно до ст. 72 КК України, відповідає 1 року позбавлення волі .

Відповідно до ст. 70 КК України остаточно ОСОБА_4 , призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 71 ч. 4 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду від 05.05.2017 року і остаточно до відбуття призначити покарання в виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбуття покарання відраховувати з часу вступу вироку в законну силу.
Судових витрат по кримінальному провадженню немає.

Речові докази:
- навісний замок та металевий лом здані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_7
- матерчата байкова кофта темно-сірого кольору, джинсові штани блакитного кольору, шкіряні чоловічі туфлі чорного кольору, які здані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_4
- сім відпечатків пальців рук, які здані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області залишити при матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1