Справа № 159/4628/16-к
Провадження № 1-кп/159/283/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

в складі: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, що надійшов з Ковельської місцевої прокуратури Волинської області, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001969 від 15 вересня 2016 року за ст. 185 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ковель Волинської області, українець, громадянин України, не одружений, офіційно не працевлаштований, з середньою освітою, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , 1998 року народження, 14.08.2016 року, близько 23-ї години, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з автомобіля марки «Volkswagen passаt» р.н.з. НОМЕР_1 , що був припаркований поблизу приміщення готелю «Вероніка» по вул. Брестська, 21 в м. Ковелі, таємно викрав сумку, що не становить матеріальної цінності, в якій знаходився ноутбук марки «ASUS X51RL», вартістю 2 550 гривень та модем марки «VERIZON 4GLTE», вартістю 255 гривень, на рахунку якого знаходились кошти в сумі 70 гривень, що належали ОСОБА_4 , чим завдав останньому майнової шкоди на загальну суму 2 875 гривень.
Своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому органами досудового розслідування кримінальному правопорушенні визнав повністю, надав суду показання про те, що він в той день, близько 18-ї години, прийшов додому до свого друга ОСОБА_6 , який був з своєю дівчиною. Вони пили пиво і він особисто випив приблизно 2.5 літрів пива. Приблизно о 20-й годині вони пішли викидати сміття та по дорозі зустріли його матір, яка повідомила, що в автомобілі сидить чоловік, якому може бути погано. Він з своїм другом підійшли до автомобіля, він постукав у вікно до водія, той у відповідь показав, що в нього все нормально, тому вони знову повернулися до ОСОБА_7 . Приблизно о 23-й годині він вийшов від свого друга, щоб йти додому, але побачив, що той же автомобіль стоїть на місці, тому він підійшов до нього, побачив, що той же чоловік спить на передньому сидінні, відкрив задню дверку та із заднього сидіння взяв сумку з якої виднівся ноутбук. Прийшовши додому, він викрадену з речами сумку сховав за холодильником. На слідуючий день, приблизно в обідню пору, він взяв сумку з викраденими речами та пішов до річки, щоб подивитися, що там знаходиться. В сумці він виявив ноутбук з модемом та зарядним пристроєм, 3-4 зошити із записами запчастин, чеки чи накладні, зарядний пристрій до мобільного телефону. Більше в сумці нічого не було, в тому числі тубуса з грошима. Він включив ноутбук, але не встиг нічого роздивитися, як той відключився. Виявлені зошити та інші папери він спалив на місці. Пізніше він продав ноутбук своєму знайомому за 500 гривень. Він шкодує, що так вчинив, просить вибачення у потерпілого та просить суворо його не карати.

Суд оцінює такі показання обвинуваченого ОСОБА_5 , як такими, що в повній мірі відповідають фактичним обставинам події крадіжки, вони є правдивими та належним доказом винуватості обвинуваченого.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що він займається підприємницькою діяльністю та має торгове місце на Брестському ринку. В той день, близько 15-ї години, він положив до сумки свій ноутбук з модемом, зарядний пристрій до нього, зарядний пристрій до мобільного телефону, зошити із записами по роботі та накладні, маленький тубус від підшипників в який він поклав 605 чи 615 доларів США. А після закриття кіоску, також в сумку поклав зв`язку ключів. Сумку із вказаними речами він відніс до свого автомобіля та поклав на підлогу до заднього пасажирського сидіння, закрив автомобіль та пішов в заклад харчування навпроти ринку. Через декілька годин він повернувся в свій автомобіль та вирішив відпочити. Його розбудили працівники поліції приблизно в 23.30 годин, запитали, чи все в нього впорядку, після чого він поїхав додому. По приїзду додому він вирішив забрати сумку з речами, але її не виявив, однак на підлозі залишилася зв`язка ключів. Відразу він не став повідомляти про крадіжку в поліцію, а звернувся до оператора, де він купував модем, щоб йому допомогли встановити місцезнаходження модему з ноутбуком. В подальшому, оператор йому декілька разів повідомляв, що викрадений ноутбук з модемом використовувався, але точне місце його перебування встановити неможливо. Коли на модемі закінчилася оплата, то до оператора звернувся невідомий чоловік, який просив йому допомогти в налаштуванні його викраденого модему, про що оператор повідомив його, а він повідомив поліцію. На даний час ноутбук з модемом та зарядним пристроєм йому повернуто, тому він до обвинуваченого в цій частині ніяких претензій не має. Однак викрадені зошити із записами і накладними та гроші йому не повернуто. Пробачати обвинуваченого він не має наміру.

Показання потерпілого є логічним і послідовним, вони співпадають з показаннями обвинуваченого та, на переконання суду, підтверджують факт крадіжки та є доказом причетності до злочину саме ОСОБА_5 .

Крім показань обвинуваченого та потерпілого, винуватість ОСОБА_5 доводиться: 1) заявою ОСОБА_8 , який добровільно видав працівникам поліції придбаний у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ноутбук, зарядний пристрій та модем, які були викрадені у ОСОБА_4 ; 2) заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу сумки, яку він викрав з ноутбуком та іншими речами.

Згідно висновку експерта № 571 від 23.11.2016 року ринкова вартість ноутбука складає 2 550.00 гривень, а модему 255.00 гривень.

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. Прокурор, потерпілий та обвинувачений не оспорюють фактичних обставини провадження.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного в їх сукупності, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини справи.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд не вбачає.

Обставин, які обтяжує покарання ОСОБА_5 , передбаченою ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні виду покарання, суд у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, враховує особу ОСОБА_5 , який є молодою особою, раніше не судимий та ні в чому протиправному помічений не був, що на думку суду характеризує його з позитивної сторони. За місцем проживання характеризується посередньо, як особа на яку відомості в РЖКП не надходили, виховується у багатодітній сім`ї, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, утриманців не має, не працює.

Враховуючи наведене та фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, їх тяжкість, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства та з призначенням покарання у виді громадських робіт у межах санкції статті, що буде достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні строку покарання за даний злочин, судом враховується небезпечність вчиненого злочину, обставини його скоєння, знаряддя, спосіб та місце вчинення злочину, особу обвинуваченого, та особу, яка потерпіла від його діянь.

Цивільний позов не заявлено.

На майно обвинуваченого ОСОБА_5 арешт не накладався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.

Строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання слід рахувати з часу його фактичного початку відбування.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, ОСОБА_11 , -

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді громадських робіт терміном 240 (двісті сорок) годин.

Строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання слід рахувати з часу його фактичного початку відбування.

Речові докази у даному кримінальному провадженні: ноутбук марки «ASUS X51RL», сумка для ноутбука та модем марки «VERIZON 4GLTE», які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити у користуванні останнього.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати у сумі 439 (чотириста тридцять дев`ять) гривень 80 копійок.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1