Справа № 337/786/16-к
Провадження № 1-кп/337/94/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

законних представників неповнолітніх обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12

представника Служби (Управління) у справах дітей ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який народився у м.Запоріжжі, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м.Запоріжжі, громадянина України, не одруженого, навчається у ДНЗ ЗПЛА, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м.Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, навчається у ДНЗ ЗПЛА, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину 2012 року народження, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України;

в с т а н о в и в :

03.01.2016 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_14 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , знаходячись біля магазину «Фокстрот», розташованому по пр.. Ювілейному, 16-а у м.Запоріжжі, зустріли ОСОБА_6 , з яким, на підґрунті неприязних відносин наприкінці грудня 2015 року у знайомої ОСОБА_8 виник конфлікт, діючи умисно, маючи умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, нанесли потерпілому не менше п`яти ударів в область голови та тулуба, чим спричинили тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу, зі зміщенням кісних фрагментів, із збереженням носового дихання з обох боків, рани на лівому скаті носу, синців навколо обох очей, садна на лобі з ліва, над правою бровою, крововиливи на білковій оболонці правого ока, що у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 вину визнав повністю. Суду пояснив, що 03.01.2016 року, він, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 гуляли на вулиці, коли зустріли ОСОБА_19 . Ще до цього, його дівчина ОСОБА_18 скаржилася, що ОСОБА_20 її образив, штовхнув, вона впала. Він підійшов до ОСОБА_21 з метою поспілкуватися, але той почав перед ним розмахувати руками, показувати непристойні жести, сталося враження, що ОСОБА_20 хоче його вдарити. Коли той розмахував руками перед його обличчям, він ухилився і наніс ОСОБА_22 один удар в область челюсті, після чого ОСОБА_20 похитнувся. В результаті удару у того тріснула губа і потекла кров. В цей час інші стояли осторонь, він бачив, що хтось ще вдарив ОСОБА_21 , але хто, сказати не може. У скоєному розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні вину визнав повністю. Суду пояснив, що 03.01.2016 року, він, ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 гуляли. Коли йшли по вулиці, зустріли ОСОБА_19 . Його сестра ОСОБА_18 сказала ОСОБА_24 , що ОСОБА_20 її ображав, штовхнув. ОСОБА_23 пішов у бік ОСОБА_21 , вони почали спілкуватися, ОСОБА_20 лаявся нецензурною лайкою. ОСОБА_20 і ОСОБА_23 знаходилися від них на відстані, приблизно 20 метрів, лайку було чути. Потім він побачив, як ОСОБА_23 вдарив ОСОБА_21 в область голови, після чого ОСОБА_20 почав бігти в їх сторону, зупинився десь за 2-3 кроки від них і почав лаятися. Йому здалося, що лаявся ОСОБА_20 саме на нього, бо той дивився на нього і він вдарив ОСОБА_21 один раз кулаком в область вуха. Усі інші знаходилися майже біля потерпілого, але він не бачив, щоб крім нього та ОСОБА_25 хтось бив ОСОБА_19 . У скоєному розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні вину визнав повністю. Суду пояснив, що 03.01.2016 року він, ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 і ОСОБА_18 гуляли, коли побачили на другій стороні вулиці, що йде ОСОБА_26 . ОСОБА_23 пішов в сторону ОСОБА_21 і вони про щось спілкувалися. Стояли вони від інших, приблизно за 20 метрів. ОСОБА_20 кричав на ОСОБА_25 , лаявся нецензурною лайкою. Спілкування тривало приблизно 5 хвилин. ОСОБА_20 у процесі розмови розмахував руками. Потім він побачив, як ОСОБА_23 вдарив ОСОБА_21 один раз в область обличчя, ОСОБА_20 залишився стояти. Після цього ОСОБА_27 побіг у їхню сторону, зупинився перед ними і почав лаятися на усіх нецензурною лайкою, на його обличчі була кров, розбита губа. Йому особисто не сподобалося одне слово, кажучи яке, ОСОБА_20 дивився на нього, тому він вдарив ОСОБА_21 один раз в область обличчя. Після його удару, на обличчі ОСОБА_21 з носа потекла кров. У скоєному розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_10 вину у судовому засіданні визнав повністю. Суду пояснив, що він, ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 і ОСОБА_18 гуляли 03.01.2016 року коли побачили ОСОБА_19 . ОСОБА_18 вказала на нього ОСОБА_24 , після цього ОСОБА_23 покликав ОСОБА_21 і вони стали розмовляти. Від них інші стояли, приблизно на відстані 20 метрів. Коли ОСОБА_23 і ОСОБА_20 поспілкувалися, а це тривало приблизно хвилин п`ять, ОСОБА_23 вдарив ОСОБА_21 в область голови, а ОСОБА_20 почав сваритися, після чого направився у їх сторону і зупинився на відстані, приблизно двох метрів. Вони усі підійшли до ОСОБА_21 і він почав виясняти про те, що трапилося. Усі стояли поряд, їх було багато і у цей час хтось вдарив ОСОБА_21 в область носа, у нього з`явилася кров. ОСОБА_20 почав сваритися, виражався на їх адресу нецензурною лайкою, показував непристойні жести, потім почав іти в їх сторону. Він у цей час вдарив ОСОБА_21 в область грудної клітини за те, що останній намагався підійти до нього, у цьому він відчув загрозу для себе. Також бачив як ОСОБА_17 вдарив один раз ОСОБА_21 в область обличчя. У цей час усі стояли поряд. У скоєному розкаюється.

Крім визнання вини обвинуваченими, їх винуватість підтверджується доказами, які здобуті у ході судового розгляду справи:

поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 03.01.2016 року він пішов у супермаркет, коли його покликала компанія- чотири хлопці і одна дівчина, попросили його підійти, а саме звав ОСОБА_28 . Коли він підійшов до цієї компанії, то впізнав дівчину- ОСОБА_29 . ОСОБА_23 почав виказувати йому, що колись він образив його дівчину- ОСОБА_29 , він заперечував проти звинувачень, бо ніякого конфлікту з ОСОБА_30 не мав і вони почали сваритися з ОСОБА_31 . Усі інші стояли від них на відстані, приблизно одного метра. Він спочатку спілкувався з ОСОБА_32 не голосно, потім почали сваритися, усі інші стали сваритися у відповідь. Він сказав нецензурною лайкою, щоб усі відійшли. ОСОБА_23 відштовхнув ОСОБА_33 і вдарив його в область носа, потекла кров, потім ОСОБА_34 вдарив його в область грудної клітини.

До них підійшли ОСОБА_15 і ОСОБА_35 . Потім ОСОБА_15 його штовхнув, він упав, лежав на землі, а вони, усі четверо били його. Поряд проходила якась жінка і почала кричати на них, усі стали уходити, а він пішов за ними. Коли ОСОБА_15 побачив, що він іде за ними, повернувся і став бігти за ним. Він після цього звернувся до поліції;

поясненнями свідка ОСОБА_36 , який у судовому засіданні пояснив, що приблизно рік тому, він знаходився в районі зупинки громадського транспорту «Універсам», де бачив, як троє чи четверо чоловік били одного чоловіка. У райвідділі, після того, що сталося, він по фото впізнав молодих людей, які побили чоловіка. У теперішній час пройшло багато часу з тих подій і він більше нічого вже не пам`ятає, але при проведенні слідчого експерименту, він розповідав про обставини тих подій більш детально;

протоколом проведення слідчого експерименту від 18.02.2016 року ( т.1, а.с.87-88);

DVD-R диском з записом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_37 ( т.1 а.с. 89), де ОСОБА_37 пояснив, що він йшов з відділення нової пошти коли побачив що стоять п`ять чоловік, вони конфліктували і кричали. Ще з ними була дівчина. Потім ОСОБА_17 наніс удар потерпілому в обличчя, другим потерпілого вдарив ОСОБА_23 в область живота, після чого потерпілий впав на спину. Двоє хлопців відійшли, залишилися біля потерпілого ОСОБА_15 і ОСОБА_23 , які стали наносити удари по тулубу потерпілого з різних сторін, у той час потерпілий лежав на землі. Били приблизно хвилин п`ять, після чого пішли, а потерпілий залишився лежати;

- висновком експерта № 314 від 03.01.2016 року, згідно якого струс головного мозку, закритий перелом кісток носу, зі зміщенням кісних фрагментів, із збереженням носового дихання з обох боків, рани на лівому скаті носу, синці навколо обох очей, садна на лобі з ліва, над правою бровою, крововиливи на білковій оболонці правого ока у ОСОБА_38 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ( т.1, а.с. 332-234);

висновком експерта № 43 від 04.01.2016 року ( т.1, а.с. 229-231);

висновком експерта № 315-Д від 03.01.2016 року, згідно якого виникнення вказаних ушкоджень у ОСОБА_38 можливо при будь-якому взаєморозташуванню потерпілого відносно того, хто нападав при умові доступності зон пошкоджень ( т.1, а.с. 235-237);

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ( т.1, а.с. 238- 249).

Різниця між показаннями усіх обвинувачених і показаннями потерпілого ОСОБА_6 у деяких деталях побиття потерпілого, є несуттєвою, а факт побиття обвинуваченими ОСОБА_6 і нанесення йому тілесних ушкоджень, що підтверджено висновками експертиз від 03.01.2016 року і 04.01.2016 року, усі обвинувачені визнають.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_14 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_14 суд кваліфікує за ст. 125 ч..2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини обвинуваченим.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше засуджений не був, ніде не працює, тому, з альтернативних мір покарання, передбачених ч.2 ст. 125 КК України, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст. 125 ч..2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини обвинуваченим, скоєння кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше не був засуджений, задовільно характеризується за місцем навчання, а також стан його здоров`я.

ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, на час винесення судом вироку не досяг віку 18 років, тому, з альтернативних мір покарання, передбачених ч.2 ст. 125 КК України, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, з урахуванням вимог ст. 100 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_9 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ст. 125 ч..2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини обвинуваченим, скоєння кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

На час винесення судом вироку обвинувачений досяг повноліття.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше засуджений не був, скоїв кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, добре характеризується за місцем навчання, стан його здоров`я, тому, з альтернативних мір покарання, передбачених ч.2 ст. 125 КК України, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_10 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ст. 125 ч..2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини обвинуваченим.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше засуджений не був, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому, з альтернативних мір покарання, передбачених ч.2 ст. 125 КК України, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вину визнали повністю і кожний з них пояснив обставини скоєного кримінального правопорушення.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_14 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 150 ( сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Визнати винуватим ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 50 ( п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Визнати винуватим ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 150 ( сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Визнати винуватим ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Речові докази: CD-R диск із записом з відеокамер, розташованих у магазині «Фокстрот»- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи. Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1