Справа № 379/213/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1582/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 28.12.2016

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000144 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Таращанського районного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року, яким засуджено:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синява Рокитнянського району Київської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, фізичної особи підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Рокитне Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, стажиста менеджера зі збуту у ТОВ «Спецстартер», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації;
Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» 62 137,62 (шістдесят дві тисячі сто тридцять сім) гривень 62 копійки солідарно.
Цим же вироком вирішено питання про речові докази.
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, у ОСОБА_7 в невстановлений досудовим розслідуванням час виник злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна шляхом здійснення демонтажу частини верхньої будови залізничних колій.

Для реалізації свого злочинного наміру він запропонував ОСОБА_8 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам здійснити крадіжку шляхом демонтажу частини верхньої будови тупикової залізничної колії №4 залізничної станції «Тараща», розташованої на 7-му кілометрі автодороги сполученням м. Тараща м. Київ. На пропозицію ОСОБА_7 . ОСОБА_8 та інші не встановлені особи погодилися, вступивши з ним у злочинну змову.

20.05.2015 року у період з 00:35 год. до 04:00 год., обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, перебуваючи на тупиковій колії №4 залізничної станції «Тараща», яка розташована на 7-му кілометрі автодороги зі сполученням м. Тараща м. Київ, впевнившись, що за ними та вказаною ділянкою залізничної колії ніхто не спостерігає, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, за допомогою газового різака розрізали та демонтували 61,8м залізничних рейок марки «Р-65» (вартість яких за 1000м становить 447920 грн.) загальною вартістю 27 681,45 грн. (двадцять сім тисяч шістсот вісімдесят одна гривня 45 копійок), належних на праві власності публічному акціонерному товариству «Українська залізниця», з метою подальшого їх викрадення.

У цей момент до залізничної станції «Тараща» прибули працівники Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, внаслідок чого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи припинили вчинення злочину, з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, тобто не отримали можливості розпорядитися вказаним майном загальною вартістю 27 681,45 грн. (двадцять сім тисяч шістсот вісімдесят одна гривня 45 копійок) на власний розсуд.
У період з 20.05.2015 року по 22.05.2015 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в обвинуваченого ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна шляхом здійснення демонтажу частини верхньої будови залізничних колій.

Для реалізації свого злочинного наміру він запропонував ОСОБА_8 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам здійснити крадіжку шляхом демонтажу частини верхньої будови тупикової залізничної колії №4 залізничної станції «Тараща», розташованої на 7-му кілометрі автодороги сполученням м. Тараща м. Київ. На пропозицію ОСОБА_7 . ОСОБА_8 та інші невстановлені особи погодилися, вступивши з ним у злочинну змову.

Переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_7 , діючи як директор ТзОВ «Азот Плюс», 22.05.2015 року уклав з ОСОБА_11 , який має у власному користуванні трактор марки МТЗ-80, синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 , письмовий договір №07-15 від 01.05.2015 року про надання вказаного трактору в оренду ТзОВ «Азот Плюс» як основного засобу.

ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_11 у законності своїх дій, ввівши його таким чином у оману та використавши для виконання свого протиправного наміру щодо викрадення чужого майна, і, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна наказав йому за допомогою вказаного вище трактора відірвати від землі дві залізничні рейки «Р-65» довжиною 12,5м кожна, що знаходяться на тупиковій колії №4 залізничної станції «Тараща».

ОСОБА_11 , не обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , перебуваючи біля тупикової колії №4 на залізничній станції «Тараща», виконуючи вказівку останнього та ОСОБА_8 , 22.05.2015 року приблизно о 19:00 год. за допомогою власного трактора марки МТЗ-80, номерний знак НОМЕР_1 відірвав від землі дві залізничні рейки марки «Р-65» (вартість яких за 1000м становить 447 920 грн.) довжиною 12,5м кожна загальною вартістю 11 198 грн. (одинадцять тисяч сто дев`яносто вісім гривень), що належать публічному акціонерному товариству «Українська залізниця».

У цей момент до залізничної станції «Тараща» прибули працівники Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, внаслідок чого обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи припинили вчинення злочину з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, тобто не отримали можливості розпорядитися вказаним майном загальною вартістю 11198 грн. (одинадцять тисяч сто дев`яносто вісім гривень) на власний розсуд.
В обвинуваченого ОСОБА_7 у період з 22.05.2015 року по 23.07.2015 року, точного часу досудовим розслідуванням час не встановлено, виник злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна шляхом здійснення демонтажу частини верхньої будови залізничних колій.

Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам здійснити крадіжку шляхом демонтажу частини верхньої будови тупикової залізничної колії № 4 залізничної станції «Тараща», розташованої на 7-му кілометрі автодороги сполученням м. Тараща м. Київ. На пропозицію ОСОБА_7 . ОСОБА_8 та інші невстановлені особи погодилися, вступивши з ним у злочинну змову.

Переслідуючи мету особистого збагачення, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи як директор ТзОВ «Азот Плюс», 23.07.2015 року уклав з ТзОВ «КБК І К», в особі директора ОСОБА_12 письмовий договір про купівлю-продаж брухту та відходів чорних та кольорових металів. Відповідно до вказаного договору ТзОВ «КБК І К» надано ТзОВ «Азот Плюс» для перевезення брухту та відходів чорних та кольорових металів вантажний автомобіль марки «VOLVO FM 440», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 .

ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_13 у законності своїх дій, ввівши його таким чином у оману, та, використавши для виконання свого протиправного наміру щодо викрадення чужого майна, і 23.07.2015 року приблизно о 03:30 год., перебуваючи на тупиковій колії № 4 залізничної станції «Тараща», діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, наказав йому за допомогою розміщеного на автомобілі марки «VOLVO FM 440», номерний знак НОМЕР_2 , маніпулятора завантажити на вказаний транспортний засіб та у подальшому здійснити перевезення до невстановленого у ході досудового розслідування місця двох залізничних рейок «Р-65» довжиною 8 м кожна, належних на праві власності публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» та розміщених на тупиковій колії № 4 залізничної станції «Тараща».

23.07.2015 року у період з 03:00 год. по 04:10 год. обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені у ході досудового розслідування особи прибули до тупикової колії № 4 залізничної станції «Тараща» Таращанського району Київської області, і діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна за допомогою газового різака демонтували та зняли зі шпал дві залізничні рейки марки «Р-65» довжиною 8 метрів кожна.

Після цього, за допомогою маніпулятора, який знаходився на вантажному автомобілі марки «VOLVO FM 440», номерний знак НОМЕР_2 , завантажили на кузов цього ж транспортного засобу дві належні на праві власності публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» залізничні рейки марки «Р-65» (вартість яких за 1000м становить 447 920 грн.) довжиною 8 м кожна загальною вартістю 7 166,72 грн. (сім тисяч сто шістдесят шість гривень 72 копійки).

В цей момент до залізничної станції «Тараща» прибули працівники Таращанського РВ ГУМВС України в Київській області, внаслідок чого обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи припинили вчинення злочину, з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, тобто не отримали можливості розпорядитися вказаним майном загальною вартістю 7 166,72 грн. (сім тисяч сто шістдесят шість гривень 72 копійки) на власний розсуд.
На вказаний вирок, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу через однобічність та неповноту досудового розслідування і судового розгляду, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Апелянт впевнений, що докази, які були досліджені судом та свідчать про вину ОСОБА_7 є недоведеними, зокрема це протоколи огляду місця події та протокол проведення слідчого експерименту, які оформлені з порушенням ст.104 КПК України, протоколи допиту окремих свідків з показів яких вбачається, що саме ОСОБА_14 організував та зібрав усіх людей для вирізки залізничної колії, саме він скористався довірою ОСОБА_7 і ОСОБА_11 та використав їх у своїх злочинних намірах, однак ОСОБА_14 судом допитаний не був. Також, апелянт зазначає, що у нього не виникало злочинного умислу на незаконне збагачення і він не пропонував ОСОБА_8 та іншим невстановленим особам виконувати роботи по демонтажу рейок, окрім цього, незрозуміло звідки взявся розмір матеріальної шкоди для відновлення пошкодженої залізничної колії, тоді як експертиза для визначення розміру матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, не проводилась. Тому просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати невинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає вирок незаконним та необґрунтованим, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення. Апелянт стверджує, що він та ОСОБА_7 будь-яких дій щодо організації демонтажу залізничних колій не здійснювали, і висновки суду щодо цього епізоду є надуманими, оскільки не підтверджуються жодними доказами, дослідженими у судовому засіданні. Жоден із допитаних у судовому засіданні свідків не підтвердив, що у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на незаконне збагачення, а ОСОБА_8 погодився та вступив із ним у злочинну змову, окрім того, покази свідка ОСОБА_11 вказують на те, що керував демонтажем залізничних рейок не ОСОБА_8 , а ОСОБА_15 , який, шляхом обману, і організував даний злочин. Також, апелянт впевнений, що визначена судом довжина та вартість демонтованих залізничних рейок, не відповідає дійсності та не підтверджується жодним доказом, оскільки ні прокурором, ні представником потерпілого не надано ніякого документу, який би підтверджував загальну довжину та вартість цих рейок. Тому просить вирок щодо ОСОБА_8 скасувати та закрити відносно нього кримінальне провадження.
На апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подав заперечення прокурор ОСОБА_16 , в якому не погоджується з апеляційними скаргами, оскільки вважає, що вирок суду винесено з урахуванням всіх обставин справи, враховано суспільну небезпеку вчинених злочинів. Твердження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що вони не мали наміру здійснювати крадіжку спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. У зв`язку з чим прокурор просить апеляційні скарги обвинувачених залишити без задоволення, а вирок суду без змін.
Заслухавши:
доповідь судді апеляційного суду;
думку прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг обвинувачених;
думку обвинувачених та їх захисників, які підтримали апеляційні скарги та просили скасувати вирок суду, закривши провадження по справі;
перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченим, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цих Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст. 374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів.
Однак суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 й ухвалення вироку.
Так, обґрунтовуючи свої висновки про винуватість засуджених у вчиненні інкримінованих злочинів, суд послався на показання представника потерпілого ОСОБА_17 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_13 , ОСОБА_27 , протоколи огляду місця події та інші.
Однак, зазначені докази суд лише перерахував, при цьому, їх не проаналізував і не дав їм оцінки з точки зору їх допустимості, достатності, законності та належності, й не перевірив кожен із них на відповідність вимогам статей 85, 91, 97 КПК України.
Крім того, суд не дав належної оцінки довідкам про розмір заподіяних матеріальних збитків, які видані виробничим підрозділом Фастівської дистанції колії Регіональної філії «Південно-Західної залізниці» ПАТ «Українська залізниця», як доказу розміру заподіяних збитків, з огляду на положення ч. 2 ст. 242 КПК України, якими передбачено обов`язок слідчого чи прокурора звернутися до експерта для проведення експертизи щодо встановлення розміру матеріальних збитків.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не можна вважати законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому він підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону проаналізувати докази, надані сторонами, дати їм юридичну оцінку з огляду на їх допустимість та достатність, перевірити інші доводи, викладені в апеляційних скаргах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Таращанського районного суду Київської області від 27 жовтня 2016 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати.
Призначити у даному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.

СУДДІ:
_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4