ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2017 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10
представника потерпілого ОСОБА_11 ,
потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13
підсудних: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, розлученого, з вищою освітою, працюючого віце-президентом в благодійному фонді «Федерація ковзанярського спорту України», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2015 р.н., з повною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Республіка Казахстан, громадянина Казахстану, не одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2007 р.н., 2013 р.н., 2015 р.н., з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Хмельницький, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно постанов про зміну обвинувачення в суді від 10.05.2017 р. підсудним було пред`явлене нове обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме:

Підсудні ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 в травні місяці 2010 року, точної дати і часу не встановлено, вступили в злочинну змову, спрямовану на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого ОСОБА_13 .

Після чого ОСОБА_14 , реалізовуючи злочинний намір, заздалегідь розподіливши між ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 і ОСОБА_18 , злочинні ролі, забезпечивши останніх автомобілем марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , на якому вони повинні пересуватися під час вчинення злочину, вручив їм мобільні телефони для здійснення переговорів, розповів і показав на місці де ОСОБА_13 залишає на автостоянці на ніч автомобіль марки «BMW-X5» д.н.з. НОМЕР_2 , яка знаходиться поблизу будинку №2-А по вул. Амосова в м. Києві, з метою безперешкодного здійснення злочину.

Після чого ОСОБА_14 31.05.2010 р. дав усну вказівку ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_18 прибути до вищевказаної автостоянки, яка знаходиться неподалік від будинку № 2-А по вул. Амосова в Києві, і очікувати ОСОБА_13 , коли той приїде на дану автостоянку і поставить автомобіль, а сам, в свою чергу, контролював вчинення даного злочину.

Після того, 31.05.2010 р., приблизно о 23.30 год., коли ОСОБА_13 поставив автомобіль марки «BMW-X5» д.н.з. НОМЕР_2 на вищевказану автостоянку і прямував до свого місця проживання, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, підійшли до ОСОБА_13 і з метою подолання можливого опору з його боку завдали йому кілька ударів руками в область голови, в результаті чого останній втратив свідомість і впав на землю. ОСОБА_15 в цей момент, згідно розподілених ролей, стояв поруч і спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження інших про можливу небезпеку. Після чого, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 затягнули ОСОБА_13 в заздалегідь приготований і переданий ОСОБА_14 для вчинення злочину транспортний засіб, автомобіль марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , на якому вони прибули на місце скоєння злочину і утримуючи потерпілого в ньому, завезли його на берег Совського озера, що недалеко від будинку №29 по вул. П.Радченка в м. Києві.

Перебуваючи на березі Совського озера, ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 зв`язали ОСОБА_13 руки і ноги, і з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, заволоділи майном останнього, а саме: мобільним телефоном марки «Моторола Рейзер V 3» вартістю 800 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої було 100 грн., мобільним телефоном марки «Моторола Рейзер V 3» вартістю 800 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора «МТС» вартістю 25 грн., на рахунку якої було 40 грн., радіоключем від автомобіля «BMW-X5» вартістю 3000 грн., який був у шкіряній сумочці вартістю 100 грн., чохлом від тенісної ракетки «YONEX» вартістю 300 грн., в якому знаходилася в розібраному стані спортивна пневматична гвинтівка, калібр 4,5 мм, вартістю 11000 грн., технічним паспортом на автомобіль, який матеріальної цінності не становить, ключами від квартири, які матеріальної цінності не мають. Після чого, потерпілого ОСОБА_13 залишили зв`язаним на вищевказаному місці, заподіявши йому тілесні ушкодження забійні рани обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1036 Е від 26.08.2010 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я); садна голови та обличчя, кожна з яких відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Після цього ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , 31.05.2010 р., близько 23.50 год., безперешкодно пройшли на територію автостоянки і відкривши вищевказаний автомобіль марки «BMW-X5» д.н.з. НОМЕР_2 вартістю 680000 грн. раніше відібраним у ОСОБА_13 радіоключем, здійснили незаконне заволодіння ним.

В подальшому ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 перегнали вищевказаний автомобіль марки «BMW-X5» д.н.з. НОМЕР_2 в с. Літки Броварського району Київської області, де при їх переслідуванні працівниками міліції даний автомобіль залишили, а самі з місця скоєння злочину зникли.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , з місця скоєння злочину зникли і в подальшому розпорядилися ним на свій власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 16190 грн.

Таким чином, ОСОБА_14 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися в організації нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, він вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.27, ч.2 ст.187 КК України.
Крім того, ОСОБА_14 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразилися в організації незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.27, ч.3 ст.289 КК України.
Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , в травні місяці 2010 року, точної дати і часу не встановлено, вступили в злочинну змову з ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , що спрямована на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого ОСОБА_13 ..

Після чого ОСОБА_14 , реалізовуючи свій злочинний намір, заздалегідь розподіливши між ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 і ОСОБА_18 злочинні ролі, забезпечивши останніх автомобілем марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , на якому вони повинні пересуватися під час вчинення злочину, вручив їм мобільні телефони для здійснення переговорів, розповів і показав на місці, де ОСОБА_13 залишає на ніч автомобіль марки «BMW-X5» д.н.з. НОМЕР_2 , а саме на автостоянці, яка знаходиться недалеко від будинку №2-А по вул. Амосова в Києві, з метою безперешкодного здійснення злочину.

Після чого ОСОБА_14 31.05.2010 р. дав усну вказівку ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_18 прибути до вищевказаної автостоянки, яка знаходиться недалеко від будинку № 2-А по вул. Амосова в м. Києві і очікувати ОСОБА_13 , коли той приїде на дану автостоянку і поставить автомобіль, а сам, в свою чергу, контролював надалі вчинення даного злочину.

Надалі ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 і ОСОБА_18 , реалізовуючи злочинний намір, згідно заздалегідь розподілених між собою злочинних ролей ОСОБА_14 , 31.05.2010 р., у вечірній час, знаючи, де ОСОБА_13 залишає на ніч автомобіль марки «BMW-X5» д.н.з. НОМЕР_2 , прибули до автостоянки, яка знаходиться недалеко від будинку №2-А по вул. Амосова в Києві і стали чекати останнього, коли той приїде на дану автостоянку і поставить автомобіль.

Після того, приблизно о 23.30 год., коли ОСОБА_13 поставив автомобіль марки «BMW-X5» д.н.з. НОМЕР_2 на вищевказану автостоянку і прямував до свого місця проживання, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, підійшли до ОСОБА_13 і з метою подолання можливого опору з його боку завдали йому кілька ударів руками в область голови, в результаті чого останній втратив свідомість і впав на землю. ОСОБА_15 в цей момент, згідно розподілених ролей, стояв поруч і спостерігав за навколишнім оточенням з метою попередження інших про можливу небезпеку. Після чого, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 затягнули ОСОБА_13 в заздалегідь приготований транспортний засіб, автомобіль марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , на якому вони прибули на місце скоєння злочину і утримуючи потерпілого в ньому, завезли його на берег Совського озера, що недалеко від будинку №29 по вул. П.Радченка в м. Києві.

Перебуваючи на березі Совського озера, ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 зв`язали ОСОБА_13 руки і ноги, і з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, заволоділи майном останнього, а саме: мобільним телефоном марки «Моторола Рейзер V 3» вартістю 800 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої було 100 грн., мобільним телефоном марки «Моторола Рейзер V 3» вартістю 800 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора «МТС» вартістю 25 грн., на рахунку якої було 40 грн., радіоключем від автомобіля «BMW-X5» вартістю 3000 грн., який був у шкіряній сумочці вартістю 100 грн., чохлом від тенісної ракетки «YONEX» вартістю 300 грн., в якій знаходилася в розібраному стані спортивна пневматична гвинтівка, калібр 4,5 мм, вартістю 11000 грн., технічним паспортом на автомобіль, який матеріальної цінності не становить, ключами від квартири, які матеріальної цінності не мають. Після чого, потерпілого ОСОБА_13 залишили зв`язаним на вищевказаному місці, заподіявши потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження забійні рани обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1036 Е від 26.08.2010 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я); садна голови та обличчя, кожна з яких відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Після цього ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , 31.05.2010 р., близько 23.50 год., безперешкодно пройшли на територію автостоянки і відкривши вищевказаний автомобіль марки «BMW-X5» д.н.з. НОМЕР_2 вартістю 680000 грн. раніше відібраним у ОСОБА_13 радіоключем, здійснили його незаконне заволодіння.

В подальшому, ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 перегнали вищевказаний автомобіль марки «BMW-X5» д.н.з. НОМЕР_2 в с. Літки Броварського району Київської області, де при їх переслідуванні працівниками міліції даний автомобіль залишили, а самі з місця скоєння злочину зникли.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , з місця скоєння злочину зникли і в подальшому розпорядилися викраденим на свій власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 16190 грн.

Таким чином, ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 обвинувачуються в тому, що своїми умисними діями, які виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України.
Крім того, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 обвинувачуються в тому, що своїми умисними діями, які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, здійсненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.289 КК України.
Крім того, підсудним ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 висунуто обвинувачення в тому, що 31.05.2010 р., приблизно о 23.30 год., коли ОСОБА_13 поставив автомобіль марки «BMW-X5» д.н.з. НОМЕР_2 на автостоянку, яка знаходиться неподалік будинку АДРЕСА_8 та попрямував до свого місця проживання, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , діючи з корисливих мотивів, згідно заздалегідь розподілених ролей, підійшли до ОСОБА_13 і з метою подолання можливого опору з його боку завдали йому декілька ударів руками в область голови, в результаті чого останній втратив свідомість і впав на землю. ОСОБА_15 в цей момент, згідно розподілених ролей, стояв поруч і спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 про можливу небезпеку. Після чого ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , затягли ОСОБА_13 в заздалегідь приготований транспортний засіб, автомобіль марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , на якому вони прибули на місце скоєння злочину, і утримуючи потерпілого в ньому, завезли його на берег Совського озера, що знаходиться неподалік будинку № 29 по вул. П. Радченка в м. Києві, тим самим викравши його і обмеживши свободу пересування, при цьому зв`язали йому руки і ноги, а також заподіяли тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи №1036 Е від 26.08.2010 р. забійні рани обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я); садна голови та обличчя, кожна з яких відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Таким чином, ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 обвинувачуються в тому, що своїми умисним діями, які виразилися у викраденні людини, здійсненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, способом, небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.146 КК України.
Крім того, ОСОБА_17 обвинувачується в тому, що в 2007 році, точної дати, часу і місця не встановлено, маючи злочинний намір, спрямований на використання завідомо підробленого документа, у невстановленої слідством особи незаконно придбав за 300 доларів США посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 08.09.2004 на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заздалегідь передавши невстановленій особі свою фотографію для вклейки.

Надалі ОСОБА_17 пред`являв даний свідомо підроблений документ на вимогу працівників ДАІ під час пересування на автомобілях по території України.

04.12.2010 року, близько 18.10 год., в приміщення Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві по пр-ту Повітрофлотському, 49 у ОСОБА_17 працівниками міліції було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 08.09.2004 на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на якому перебувала фотографія ОСОБА_17 .. Дане посвідчення ОСОБА_17 пред`явив на вимогу працівників міліції.

Згідно висновку експерта №15/ТДД від 26.01.2011 надане на дослідження посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_19 , відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України. У наданому на дослідження посвідченні водія серії НОМЕР_3 внесення змін до первісного змісту документа не виявлено.

Таким чином, ОСОБА_17 обвинувачується також в тому, що своїми умисними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.358 КК України.
Прокурор обґрунтовує пред`явлене обвинувачення наступними доказами (Т. 24, а.с.79-81):

-Даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 25.08.2010 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_13 вказав місце і дав пояснення про обставини скоєння ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 31.05.2010 року недалеко від будинку № 2 по вул. Амосова в Києві розбійного нападу на нього з метою заволодіння його майном і незаконним заволодінням автомобіля марки «BMW-Х5» д.н.з. НОМЕР_2 (Т. 2 а.с.61-67).

-Даними протоколу відтворення обстановки і обставин події за участі ОСОБА_17 від 08.02.2011 (Т. 5 а.с. 223-226), ОСОБА_15 (Т.2, а.с. 124-135) від 05.06.2010 року; ОСОБА_16 05.06.2010 року (Т.2, а.с. 136-144), ОСОБА_20 від 03.06.2010 (Т.2, а.с. 116-122), про що складені відповідні протоколи, де останні детально показали та розказали відомі їм обставини злочину та роль інших учасників,

-Даними протоколу відтворення обстановки і обставин події від 03.06.2010 року за участі ОСОБА_20 , під час якого останній розказав та показав місце, де він зустрівся з ОСОБА_16 01.06.2010 р. близько 04.00 год.; (Т. 2 а.с. 116-122).

-Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 18.08.2010 року свідку ОСОБА_21 , у якому останній впізнав особу ОСОБА_18 , як особу, яку зустрічав 01.06.2010 року в с. Літки, Броварського району, Київської області, де він рухався на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , в іншому протоколі впізнав ОСОБА_17 , як особу, яку зустрічав 01.06.2010 року в с. Літки, Броварського району, Київської області, де він рухався за рулем автомобіля марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , а також впізнав гр. ОСОБА_16 , як особу , яку зустрічав 01.06.2010 року в с. Літки, Броварського району, Київської області, де він рухався за рулем автомобіля «BMW-Х5», д.н.з. НОМЕР_2 (Т. 2 а.с. 90).

-Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 21.08.2010 року, під час якого ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_17 та зазначив, що дана особа запропонувала йому та ОСОБА_16 викрасти автомобіль «BMW-Х5», при цьому брав участь ОСОБА_18 ; (Т. 2 а.с. 103).

-Даними протоколу пред`явлення фотознімків осіб для впізнання від 04.06.2010 року, згідно з яким ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_16 , як особу, яка запропонувала йому перегнати автомобіль марки «BMW-Х5» д.н.з. НОМЕР_2 від с. Літки, Броварського району, Київської області в м. Чернігів для подальшого продажу (Т. 2 а.с. 123).
-Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 06.12.2010 року на якому обвинувачений ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_18 , як особу з якою намагався пограбувати ОСОБА_13 на АДРЕСА_9 ;

-Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 27.12.2010 року на якому свідок ОСОБА_23 впізнав ОСОБА_14 , як особу яка на початку червня 2010 року придбала у нього салон до автомобіля «Daewoo Lanos» та взамін дала старий салон, на іншому впізнав з тих самих підстав ОСОБА_17 (Т.5 а.с 178)

-Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 29.12.2010 року під час якого свідок ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_14 , як особу яка подзвонила йому на початку червня 2010 року та попросила продати салон до «Daewoo Lanos» (Т. 5 а.с. 185).

-Даними протоколу проведення виїмки від 29.12.2010 року, яким у ОСОБА_24 проведено виїмку обшивки задніх дверок авто марки «Daewoo Lanos» (Т. 5 а. с. 187).

-висновком судово-медичного експерта № 1036 Е від 26.08.2010 року, згідно якого у ОСОБА_13 на момент звернення його за медичною допомогою 01.06.2010 року мало місце тілесне ушкодження: «забійні рани обличчя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Садна голови та обличчя, кожне з яких відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчить про те, що вони утворились від дії тупих предметів, індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну 31.05.2010 р.

-висновком судово-молекулярної, молекулярно-генетичної експертизи №280/б від 25.08.2019 року, згідно якої встановлено генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_13 співпадають з генетичними ознаками помарки крові людини з фрагменту паперу (згідно висновку 179мб від 29.06.2010);

-висновком трасологічної експертизи № 400 від 07.06.2010 року, згідно якого, сліди пальців рук вилучені при огляді автомобіля марки «BMW-X5» д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився неподалік від будинку № 3 по вул. Щорса с. Літочки в Київській області 01.06.2010 року на липкі стрічки «скотч» з розмірами 23x30 мм, 24x24 мм, 22x24 мм, 24x29 мм, 25x28 мм, 23x29 мм, 24x34 мм, 24x26 мм придатні для ідентифікації по них осіб, а сліди на липких стрічках «скотч» з розмірами 25x35 мм, та 23x28 мм непридатні для ідентифікації по ним особи.

Сліди пальців рук вилучені при огляді автомобіля марки «BMW-X5» д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився неподалік від будинку № 3 по вул. Щорса с. Літочки в Київській області 01.06.2010 року саме на липку стрічку «скотч» з розмірами 24x24 мм залишені відбитком вказівного пальця правої руки, слідів на відрізках стрічок «скотч» з розмірами 22x24 мм, 24x29 мм, 25x28 мм, 23x29 мм залишені відбитком середнього пальця правої руки, сліду на відрізку стрічки «скотч» з розмірами 24x34 мм залишені відбитком безіменного пальця правої руки та сліду на відрізку стрічки «скотч» з розмірами 24x26 мм залишені відбитком вказівного пальця лівої руки гр. ОСОБА_20 , 1977 р.н..

-висновком імунологічної експертизи № 12/мб від 26.01.2011 року, згідно якого: «при дослідженні плями речовини коричневого кольору (об`єкт № 1), на наданому на експертизу предметі (в постанові слідчого - внутрішня обшивка правої задньої дверки авто марки «Daewoo Lanos» виявлено кров людини;

-висновком молекулярно-генетичної експертизи № 13/Б від 31.01.2011 року, згідно якого: «В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_13 , 1979 р.н. та слідів крові людини (об`єкт № 1) на предметі».

При цьому встановлено, що генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_13 , 1979 р.н. співпадають з генетичними ознаками слідів крові людини (об`єкт № 1) на предметі, при цьому ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, знайдених у вказаному об`єкті, складає 1 з 2,3 х 10 (-20). Тобто вказані генетичні ознаки зустрічаються не частіше, ніж у 1 з 4,4x10(19) осіб. (Т. 5 а.с. 239-241, Т. 6 а.с. 5-9).

-даними протоколу проведення виїмки фрагменту аркуша паперу із записом «15-25 лет 40000» та диктофону марки «Самсунг» із записом розмови від 09.01.2011 диктофона у свідка ОСОБА_25 , звукозапис; роздруківки телефонів;( Т.5 а.с. 193-193-а);

-даними протоколів проведення очних ставок між потерпілим ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_15 від 21.08.2010 року; потерпілим ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_16 від 20.08.2010 року; потерпілим ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_17 від 21.12.2010 року під час якої обвинувачений вину свою визнає повністю та щиро кається, між обвинуваченим ОСОБА_17 і свідком ОСОБА_14 від 12.01.2011 року, де ОСОБА_17 детально розказує щодо обставин організації злочину ОСОБА_14 , а також очної ставки між свідком ОСОБА_24 та обвинуваченим ОСОБА_14 від 18.02.2011 року (Т. 2 а.с. 93-97, а. с. 98-100).

- даними протоколу перегляду відеозапису з проведення відтворення з ОСОБА_17 від 08.02.2011 року; (Т.5 а.с. 220-222);

- даними протоколу перегляду відеозапису з допиту ОСОБА_17 в якості обвинуваченого від 08.02.2011 року (Т.5 а.с. 227-229).

- даними протоколу прослуховування звукозапису від 26.02.2011 року; (Т.6 а.с. 157-161)

- даними протоколу перегляду відеозапису з допиту ОСОБА_17 (в присутності ОСОБА_14 ) в якості обвинуваченого від 02.03.2011 року (Т.5 а.с. 231-232).

- даними акту комплексної стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи від 22.02.2011 р., яка проводилась відносно ОСОБА_17 та він повідомив, що в інкримінованому йому злочині брав участь примусово, оскільки був винний певну суму грошей ОСОБА_14 (Т. 10, а.с. 27-30).

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_14 вини в пред`явленому зміненому обвинуваченні не визнав та суду показав, що всі його свідчення, що були дані раніше, підтримує, винним себе не вважає.

Вказав, що не брав участь ні в яких злочинах. Є деякі факти, на яких було побудовано звинувачення щодо нього. Це свідчення ОСОБА_17 , які в певний час прийняли за основу. У зв`язку з тим, що ОСОБА_17 був на той момент зацікавлений виправдати себе, як він заявив пізніше, то давав під впливом правоохоронців неправдиві свідчення, які врешті-решт змінилися.

Вказав, що йому інкримінують організацію цього злочину та те, що на відстані керував, забезпечував мобільними телефонами, транспортом. Вказав, що ніяких мобільних телефонів нікому не купував, не давав та не постачав. Транспортом у нього не було навіть можливості їх забезпечити. Єдине авто, яке у нього тоді було в управлінні - це «Skoda Octavia».

З приводу телефонних дзвінків, що за версією сторони обвинувачення в 12-00 ночі або в 01-00 ночі йому надходили на телефон « НОМЕР_4 », вказав, що ввечері він як нормальна людина спить, телефон може перебувати в режимі автовідповідача, якщо навіть хтось міг йому подзвонити, то потім з автовідповідача приходило повідомлення. Пізніше він міг передзвонити і уточнити, хто це був. Але ні з ким він тоді не спілкувався.

Зазначив, що, якщо злочин стався 1 червня, то чому протягом 8-9 місяців ніяким чином міліція не висувала до нього ніяких претензій, хоча вони говорили, що вже мали ці телефонні роздруківки. Тому у нього створюється враження, що цих телефонних розмов і не було спочатку. Так як він ні з ким не розмовляв. Вважає, що це фальсифікація правоохоронних органів, як говорив слідчий Ващук, щоб «закріпити» його телефонами.

Раніше не з ОСОБА_15 , ні з ОСОБА_16 не був знайомий, незважаючи на те, що з його телефону можливо були дзвінки на номер телефону Неверовського або ОСОБА_26 . Вказав, що оскільки в нього був безлімітний номер то він часто давав свій телефон ОСОБА_17 , він і міг телефонувати з його номера. ОСОБА_17 завжди, коли він був поруч, здійснював якісь дзвінки з його номера телефону. Якщо в роздруківках і є якісь дзвінки, він може це пояснити тільки так.

Особисто він не дзвонив і не приймав дзвінків від ОСОБА_15 або ОСОБА_16 . У Гарнаги машину не брав і нікому її не давав.

Зазначив також, що у заміні салону автомобіля участі не брав. Знає ОСОБА_24 , з яким спілкувався з приводу встановлення гідропідсилювача керма та кондиціонера на автомобіль батька, у якого також « ОСОБА_27 ».

Підтвердив, що ОСОБА_17 дійсно знайомий з ОСОБА_13 . Він багато разів був в офісі, знав також і ОСОБА_12 . Дійсно, як він каже, знав розташування в офісі. На рахунок того, що ОСОБА_17 розмовляв з ОСОБА_13 з приводу автомобілів вказав, що не знає і з ним це не обговорювалося.

Підсудний ОСОБА_14 також зазначив, що номер телефону, яким він користувався особисто був ним переоформлений на ОСОБА_12 , щоб не втратити його безлімітність, оскільки ОСОБА_12 був абонентом МТС. У компанії було всього три безлімітних номери - у нього, Копила і Мегери.

Раніше ні із ОСОБА_15 , ні з ОСОБА_16 не був знайомий, з ОСОБА_28 також бачив його один або два рази, коли їздили на суд.

Скільки знайомий з ОСОБА_17 точно сказати не може. У певний час став хрещеним батьком його дочки і у них були нормальні відносини. Ніяких боргових зобов`язань у ОСОБА_17 перед ОСОБА_14 не було.

Підсудний ОСОБА_14 вказав, що знав, що у ОСОБА_13 є гараж. Періодично він брав « ОСОБА_29 » ОСОБА_12 , який стояв у ОСОБА_13 в гаражі на ОСОБА_30 . Він приїжджав в гараж залишав « ОСОБА_31 » і брав « ОСОБА_29 » або іншу машину. Однак, де знаходиться стоянка, на якій було скоєно злочин не знав і до сьогоднішнього дня не знає. Що в гаражі робився ремонт теж не знав.

Вказав, що не користувався автомобілем «Nissan Murano».

Цивільний позов підсудний ОСОБА_14 не визнав.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_17 в пред`явленому зміненому обвинуваченні визнав себе винуватим частково, зазначив, що відмовляється від всіх показань які були ним подані раніше, оскільки брати ОСОБА_32 та оперативники Солом`янського райвідділу тиснули на його сім`ю і на нього. Діяли дуже жорстко, як то кажуть: «і батогом і пряником», погрожували йому і його родині, били його, внаслідок чого він був змушений погодитися обмовити ОСОБА_33 .. Але зараз може давати правдиві свідчення.

Вказав, що з ОСОБА_34 знайомий з середини 2000-х років. В Україну приїхав займатися бізнесом так і познайомився з ОСОБА_14 .. В Україні проживає з 2000 року. Посвідка на проживання у нього була раніше, але пізніше брати ОСОБА_32 викрали у нього паспорт і права. Підсудний підтвердив, що він дійсно ОСОБА_17 .

Підсудний ОСОБА_17 вказав, що на початку 2010 року неодноразово приїжджав на ОСОБА_35 , де в той час працював ОСОБА_14 на ковзанці. В один із днів там він познайомився з ОСОБА_13 , є свідки, які бачили їх спілкування. У нього з ОСОБА_13 робочі відносини, на фірмі «WM Україна».

Незважаючи на те, що ОСОБА_13 і ОСОБА_12 заперечують їх знайомство, ОСОБА_36 знав його та знав, що він громадянин Казахстану і що він займається машинами бізнес класу. А саме те, що в Росії, Україні, Казахстані, він займається продажем, постановкою на облік, розбиранням, скупкою та продажем автомобілів, точніше раніше цим займався до затримання.

Одного разу ОСОБА_13 зателефонував та запропонував зустрітися біля їхнього офісу. Він знав, де знаходиться офіс «WM».

ОСОБА_13 показав йому в сторону на «BMW-Х5» чорного кольору. І сказав: «Як ти думаєш з приводу вартості цього авто?» Він відповів, що поцікавиться з приводу ціни на цей автомобіль, сказати зараз не готовий. ОСОБА_13 сказав, що хоче за цей автомобіль 15 тис. доларів, тоді ОСОБА_17 запитав, чому так дешево, дане авто коштує дорожче. Він відповів, що цей автомобіль потрібно прогнати по страховці, продати автомобіль потрібно без техпаспорта. Тоді він запитав для чого ця схема, а ОСОБА_13 відповів, що машина застрахована на 80 з гаком тисяч доларів, а так такий автомобіль можна зараз купити в районі 50 тисяч доларів, далі сказав: «Уяви, що я віддам машину за 15, а куплю за 50 і ще зароблю різницю зі страхової».

Пізніше, через деякий час, ОСОБА_17 йому передзвонив і сказав, що за цей автомобіль дадуть 15 тисяч доларів, на що він погодився. Потім, ще через деякий час ОСОБА_13 його набрав і вони домовилися зустрітися біля клініки Амосова.

Підсудний приїхав туди на своєму зеленому «Lanos» («Lanos» був на польських номерах). Вони зустрілися і пішли до гаражу в гаражному кооперативі. Він подивився і сказав, що під камерами не варто «пропадати» автомобілю, інакше міліція вилучить записи і буде видно, що ніхто нічого не крав, зламувати замки він не вміє, тоді ОСОБА_13 сказав, що не ставитиме автомобіль в гаражі, а поставить на стоянці без камер, коли ОСОБА_17 забере автомобіль на продаж, він заявить в міліцію і страхову, міліція не зможе встановити, хто викрав автомобіль. А він в результаті отримає страховку.

ОСОБА_13 незабаром вирішив питання по стоянці. Потім ОСОБА_13 подзвонив і запропонував 31 числа зустрітися біля його будинку. ОСОБА_17 приїхав разом із ОСОБА_37 на вул. Амосова, де через деякий час повз них проїхав «BMW-Х5" чорного кольору, на якому пересувався ОСОБА_36 , маякнув фарами і поїхав в сторону стоянки. ОСОБА_38 він запросив підзаробити. Про домовленості з ОСОБА_39 він ОСОБА_40 нічого не розповідав, про це знали тільки він і ОСОБА_36 .

Через хв. 3-4 від стоянки вийшов ОСОБА_36 і сказав, що все в порядку, можна забирати автомобіль і дав техпаспорт і ключі. Тоді підсудний побачив, що «BMW» за техпаспортом належить не ОСОБА_41 , а ОСОБА_42 , а тому сказав, що не буде брати автомобіль. ОСОБА_36 почав просити, говорити про заробітки. У них з цього приводу був серйозний спір. Однак ОСОБА_36 сказав, що ОСОБА_43 знає, він навіть може його набрати і той все підтвердить. Таким чином підсудний погодився з ОСОБА_39 , який його запевнив, що ОСОБА_43 в курсі всього і все буде нормально. Всі разом зароблять. Сказав, що потрібно йому зробити алібі (поїхати в приватний сектор) і авто нібито пропаде в приватному секторі.

ОСОБА_17 йому сказав, що нехай тоді сам виганяє автомобіль, а вони поїдуть за його «алібі». Підсудний чекав на нього від стоянки метрів за 150. ОСОБА_36 повернувся на стоянку за машиною, забрав її і вони поїхали на Совські ставки в приватний сектор (куди саме в приватний сектор на той момент не міг сказати, оскільки тоді не дуже добре знав ОСОБА_44 ). Він поїхав пасажиром в «BMW», а ОСОБА_45 на його «Lanos». Приїхавши в приватний сектор, ОСОБА_36 не глушив двигун, вийшов з машини і пішов в сторону будинків. Підсудний сів за кермо і поїхав з ОСОБА_46 продавати авто за ОСОБА_44 у Літки. Під`їжджаючи до Літок, виявилося, що телефон покупця, який був згоден забрати машину був вимкнений, обумовлена ??зустріч зірвалася, людина виявилася не на зв`язку.

Але оскільки він хотів заробити, то почав шукати інших покупців, тому імпровізував, набрав ОСОБА_16 , з яким до цього спілкувався з питань авто. ОСОБА_47 якраз щось святкував, знаходився в галасливій компанії, але подивитися авто і заробити грошей погодився. Вони домовилися зустрітися в Літках. Побачивши авто ОСОБА_47 не захотів його купувати, однак за подяку і компенсацію витрат і витраченого часу, погодився допомогти його продати. Він зв`язався і запропонував зустрітися з ОСОБА_48 .

ОСОБА_49 приїхав на сірому «Lanos». Вони домовилися з ОСОБА_48 про ціну, віддали йому автомобіль, але оскільки ОСОБА_49 не хотів залишати свій «Lanos» в ОСОБА_50 , ОСОБА_17 попросив ОСОБА_15 перегнати «BMW» і взяти з собою ОСОБА_16 для гарантії повернення грошей за автомобіль, так як раніше не знав ОСОБА_51 і поїхати за ОСОБА_48 , що б він розрахувався. Так як з покупцем домовилися, ОСОБА_17 на своєму «Lanos» на польських номерах поїхав до ОСОБА_52 , де мав чекати на ОСОБА_45 . Стверджує, що був на своєму особистому «Lanos», а «Lanos» свідка ОСОБА_53 бачив перший раз в суді.

Що було далі він дізнався набагато пізніше та зрозумів, що ОСОБА_36 його обдурив і переслідував якісь свої цілі.

Уже коли ОСОБА_17 затримали, брат ОСОБА_54 сказав йому, що він сяде у в`язницю сам, якщо не допоможе «посадити» ОСОБА_55 , а правда нікому не потрібна, сценарій є, вони все продумали, і його брат ОСОБА_56 вже з побоями, по лікарні не підкопаєшся і все, він «приїхав». А тому йому довелося під тиском, дати неправдиві показання.

Під час допиту ОСОБА_57 підтвердив, що перед ОСОБА_58 у нього ніколи не було грошових зобов`язань, а ОСОБА_59 його кум. Вказав, що ОСОБА_60 він не знає, ОСОБА_61 знає добре, оскільки займався з ним спортом, а ОСОБА_16 знає відносно не довго.

Стосовно інкримінованого за ч. 1 ст. 263 КК України злочину, підсудний ОСОБА_17 свою вину в набутті, зберіганні, носінні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу визнав, та просив закрити справу в цій частині в зв`язку із закінченням строків притягнення його до кримінальної відповідальності. Стосовно злочину інкримінованого за ч. 3 ст. 358 КК України від давання показань відмовився.

Цивільний позов підсудний ОСОБА_17 не визнав.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_16 свою вину в пред`явленому зміненому обвинуваченні визнав частково, а саме спробі продати автомобіль «БМВ», тобто ст. 198 КК України та вказав, що під час досудового розслідування обмовив себе. Злочини, які йому інкримінують, не вчиняв. Він себе обмовив раніше, оскільки напередодні допиту працівники карного розшуку, прізвищ яких не знає, але при нагоді зможе впізнати, застосовували до нього фізичне насильство. Вони змушували його писати пояснення написане ним і змушували писати явку з повинною під диктовку.

В кабінеті слідчого, який допитував його в якості підозрюваного знаходилися так само два оперативні працівники карного розшуку, які раніше його били і виконували конвоювання. Які його попередили, що в разі якщо він змінить покази, то його знову відведуть на 4 поверх, де в одному з кабінетів будуть бити. Тому боячись незаконного застосування до нього фізичного насильства, він був змушений оговорити себе, щоб зберегти здоров`я і життя. Крім того, інші працівники міліції, оперуповноважені, які до нього застосовували насильство, заглядали в кабінет, де проводився допит в якості підозрюваного і жестами, а так само словами погрожували насильством, якщо не буде говорити все те, про що вони його вчили і диктували в явці з повинною.

Також суду повідомив, що разом із ним затримали також і його дружину, яка залишила будівлю Солом`янського райвідділу тільки через добу. Йому повідомили, що якщо він не буде виконувати, що йому скажуть, то дружина буде повноцінним фігурантом в справі і вони знають як це зробити. На підтвердження цього, йому періодично приводили і показували дружину, вона була в сльозах. У нього був шоковий стан, він не знав, що робити і у нього не було виходу, а тому щоб вони перестали з нього знущатися, бити і в першу чергу відпустили його дружину, він робив, що вони хотіли.

В суді підсудний ОСОБА_16 зазначив, що фактично все було по іншому, а саме: у нього є знайомий на прізвисько « ОСОБА_62 », звуть ОСОБА_63 , прізвище дізнався в ході слідства - це громадянин Плескачевський. « ОСОБА_62 » хвалився що він привозить і приганяє з-за кордону не розмитнені автомобілі. Ціна цих автомобілів - доступна. Тому колись він попросив « ОСОБА_64 », щоб той показав автомобілі, які він буде заганяти на територію України.

Точної дати він не пам`ятає, коли його познайомили з ОСОБА_65 , який так само цікавився аналогічними автомобілями. Вони зустрічалися декілька разів з приводу покупки таких автомобілів. Із ОСОБА_48 вони обмінялися контактами.

31.05.2010 він разом із своєю дружиною і спільними знайомими знаходилися в кафе «Рогань» по вул. Глушкова, 32-А м. Києва, де святкували день «Юлії», яка являється подругою його дружини. Вони святкували з 21-00 год. до 02.00 год. 01.06.2010 р.

Близько 02-00 год. 01.06.2010 р. він поїхав в с. Літки Броварського району Київської області, оскільки близько 01.00 год. йому зателефонував «Казах» і сказав приїхати в с. Літки, де він відпочиває проїздом у знайомих, і повідомив, що «замутив» автомобіль і якщо є бажання його придбати, то він повинен приїхати зараз в с. Літки, де він його зустріне, де в нього буде можливість подивитися автомобіль, оскільки він рано-вранці кудись їде.

Він «спіймав» таксі і поїхав в с. Літки. По приїзду в с. Літки, де були присутні ОСОБА_57 і ОСОБА_45 , він побачив автомобіль «BMW-Х5», однак він йому не підійшов, оскільки був на українських номерах, тобто вже розмитнений. Тут він згадав про ОСОБА_51 та запропонував ОСОБА_66 зустрітися із ОСОБА_48 , оскільки ОСОБА_49 може зацікавитися даним автомобілем. Походженням авто він не цікавився.

Він зателефонував ОСОБА_67 і повідомив, що «Казах» хоче продати терміново автомобіль, який знаходиться в селі Літки. ОСОБА_49 зацікався пропозицією і погодився приїхати. Він зустрівся з ОСОБА_48 на заправці, після чого пересів до ОСОБА_51 в сірий автомобіль «Daewoo Lanos» і поїхав з ним в с. Літки щоб той подивився «BMW-X5».

Із автомобіля не виходив та залишився спати в машині. Після чого його розбудив ОСОБА_45 , який повідомив, що він повинен їхати з ним, щоб у ОСОБА_51 забрати гроші і ОСОБА_45 пережене туди «BMW».

Плескачевський поїхав на зеленому «Lanos», який мав польські номерні знаки. ОСОБА_16 сів на переднє пасажирське сидіння «BMW», а ОСОБА_45 за кермо. Вони поїхали вулицями с. Літки. Проїхавши приблизно до одного кілометра, звернули увагу, що попереду на проїжджій частині стоять два автомобілі «Skoda» та «Volkswagen», як йому здалося. Біля автомобілів перебували люди. Вони були в цивільному одязі.

Через якийсь час він почув якісь хлопки і звернув увагу, що паралельно, по зустрічній смузі рухався в попутному напрямку автомобіль світлого кольору і побачив, як пасажир поруч автомобіля, що йде наставив в сторону автомобіля «BMW-X5» руку в якій знаходився пістолет і зробив декілька пострілів в автомобіль «BMW-X5», в якому знаходився він і ОСОБА_45 . Спасібко сильно натиснув на педаль і вони відірвалися від тих, хто стріляв. Надалі, проїхавши кілька кілометрів, вони кинули автомобіль «BMW-X5» в лісосмузі і втекли додому. Про власника автомобіля «BMW» він дізнався тільки після затримання.

Цивільний позов підсудний ОСОБА_16 не визнав.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_15 свою вину в пред`явленому зміненому обвинуваченні визнав частково, показавши, що донього зателефонував ОСОБА_17 , який запропонував зустрітися 31 числа, оскільки передбачалася робота, яка саме робота він не уточнював.

31 числа він зустрівся з « ОСОБА_68 » ( ОСОБА_69 ), із ним вони під`їхали до житлового будинку на вул. Амосова, де стали очікувати. Через деякий час повз них проїхав «BMW» чорного кольору, який моргнув фарами і поїхав в сторону автомобільної стоянки. Через декілька хвилин із автомобіля хтось вийшов. Вони із водієм привіталися.

Далі «Казах» із водієм відійшов у сторонку і почав про щось розмовляти, як тепер йому відомо, це був ОСОБА_36 . Про що, вони розмовляли, він не знає. Потім ОСОБА_36 повернувся на стоянку, а вони знову стали очікувати. ОСОБА_36 пригнав злощасний «BMW», ОСОБА_57 сів на переднє сидіння до ОСОБА_70 в автомобіль, він сів за кермо зеленого «Lanos» і направився слідом за «BMW».

«Казах» пообіцяв заплатити йому невеликі гроші, суму він не пам`ятає. Вони приїхали на ОСОБА_71 ставки де ОСОБА_36 вийшов із автомобіля не глушивши двигун і направився в сторону будинків. Через деякий час «казах» сів за кермо « ОСОБА_72 », а він продовжував бути за кермом «Lanos».

Він поїхав далі за «BMW» куди саме, не знає. Як пізніше дізнався в ході слідства - це було село Літки. Туди приїхав пізніше ОСОБА_47 , але при зустрічі ОСОБА_47 відмовився дивитися автомобіль через українську реєстрацію. Поспілкувавшись із «казахом», ОСОБА_47 поїхав геть, а він із ОСОБА_69 дочекався чоловіка, як дізнався пізніше, це був ОСОБА_49 . Коновалов оглянув автомобіль і сказав, що купить його.

Тут він зрозумів, що з автомобілем щось не те, оскільки ціна, озвучена «Казахом» ОСОБА_73 явно була занадто низькою. Коновалов із «Казахом» довго спілкувалися. В подальшому «Казах» сказав ОСОБА_15 сісти за кермо «BMW» і взяти з собою ОСОБА_16 для гарантії розрахунку і відігнати «BMW» Коновалову в м. Чернігів.

Пізніше, коли він їхав за ОСОБА_48 , по автомобілях почали стріляти, він натиснув педаль газу в підлогу, оскільки злякався. Автомобілі були: один чи то «Mercedes» чи « ОСОБА_74 », інший « ОСОБА_75 ».

Відірвавшись від переслідувачів, вони із ОСОБА_76 залишили машину BMW та на попутках добралися до м. Києва. Що робили інші люди йому не відомо.

Цивільний позов підсудний ОСОБА_15 не визнав.

В судовому засіданні також були допитані потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

Так, потерпілий ОСОБА_13 суду показав, що 31.05.2010 року близько 23:30 год. він поставив на стоянку, яка знаходитися поруч за адресою, де він проживає, машину марки «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, яка за документами належить ОСОБА_12 , на якій він пересувався по домовленості, в зв`язку з тим, що його автомобіль знаходився в користуванні ОСОБА_12 .

Забравши особисті речі він попрямував до будинку. Коли він покинув стоянку, повз нього пройшов тоді невідомий йому чоловік, в даний момент він знає його, це є ОСОБА_57 , який зупинився. В цей момент попереду нього з`явився ще один чоловік, це був ОСОБА_47 , який наніс йому удар рукою в обличчя.

Події відбувалися несподівано і швидко, він зрозумів, що його затягують троє людей до автомобіля. Це були ОСОБА_57 , ОСОБА_47 та ОСОБА_77 . Неподалік стояв автомобіль, невеликого розміру, як потім встановили, що це був зелений автомобіль «Lanos». В машині його поклали між передніми і задніми сидіннями обличчям вниз. Його постійно били, і руками і ногами, по всьому тілі, основні удари наносилися в голову та корпус.

За кермом був ОСОБА_57 поряд із ним ОСОБА_45 . На задньому сидінні були ОСОБА_77 і ОСОБА_47 . Під час руху автомобіля його продовжували бити. На його запитання: «Що відбувається, хто ви і що ви робите?», він почув, що вони є працівниками міліції та вони проводять затримання за орієнтуванням, що пов`язане з наркотиками. Від осіб, які сиділи позаду він почув, щоб він мовчав, інакше вони його «завалять». Після цього, як прозвучали дані слова до його спини був приставлений предмет, схожий на пістолет. Даний предмет він не бачив. В автомобілі вони пересувалися близько 10-15 хв. Зупинку зробили біля озера, судячи по звуках. Він розумів, що це одне з озер «Совських ставків».

Його виволокли із салону і понесли від дороги. Біля озера із нього зняли кросівки та почали діставати речі із його кишень. Із кишень дістали 2 мобільні телефони марки «Motorola Razеr V3», ключі від машини « ОСОБА_72 », техпаспорт - все це знаходилося разом. Гроші у сумі 300-500 гривень знаходилися у схованці в автомобілі.

Наступного дня йому потрібно було подарувати дитині, яка займається спортом, індивідуально виготовлену спортивну гвинтівку для біатлону. Вона знаходилась в його спортивній сумці, яку він ніс додому. Забрали сумкою із гвинтівкою. В подальшому гвинтівку йому не повернули. Оціночна вартість становить більше 1000 євро.

Хтось із чоловіків запитав, чи встановлений на автомобілі супутникове стеження. Він зрозумів, що його викрадення пов`язане із незаконним заволодінням його автомобілем, а тому сказав, що немає, але він застрахований страховою компанією. Після цього його зв`язали скотчем, перевернули обличчям вниз, руки зав`язали за спиною, дістали автомобільний трос та зв`язали даним тросом, потім дістали ремінь який накинули йому на шию і почали душити. Він розумів, що скоріш за все його задушать і втоплять, що б не було ніяких свідків, так як ключі від машини вже забрали.

За собою він побачив ОСОБА_60 , який повинен був знаходитися із ним до останнього. Як потім стало йому відомо, всі інші поїхали за машиною на стоянку. Він перебував у зв`язаному стані, потім ОСОБА_77 сів на нього зверху і утримував його рукою за плече. Раптово з`явився шум, мабуть якісь випадкові люди проходили повз, які зупинилися біля дороги. Він подумав, що приїхали його спільники. Але ОСОБА_77 захвилювався, підхопився і втік. Він зрозумів, що залишився один.

Пройшло близько 10-15 хвилин, він спробував перевернутися з боку в бік. Він лежав на смітті та розбитому склі від якого у нього були порізані руки. За допомогою скла перерізав скотч. Оскільки, він був зв`язаний тросом, він піднявся на коліна і виліз з яру ближче до дороги. ОСОБА_78 знаходилися приватні будинки, у вікнах яких горіло світло, він намагався кричати, свистіти і всіляко привертав до себе увагу, але нічого не відбулося, поруч не було нікого.

Через 10-15 хвилин за 100-200 метрів він побачив, як загорілися фари автомобіля, який рухався на нього. Він максимально вийшов на дорогу, автомобіль зупинився із нього вийшов чоловік, який запитав, що сталося. Він був в крові, на обличчі були рвані рани. Чоловік представився ОСОБА_79 . Він розповів ситуацію, яка сталася із ним та попросив ОСОБА_80 , щоб той його розв`язав та дав телефон, щоб здійснити дзвінок.

У ОСОБА_80 не вийшло розв`язати йому руки, але він набрав номер телефону рідного брата та дав йому в руки телефон.

Рідний брат працював в охоронній компанії, він пояснив йому, що на нього було скоєно напад. На в`язці ключів від машини був ключ від офісу, тому потерпілий відразу сказав, що викрадені ключі від машини і офісу, що викрадачі ймовірно заволодіють машиною.

Його відвезли додому, біля будинку його очікувала дружина, швидка допомога. В подальшому приїхала міліція, начальник і заступник начальника міліції. Біля нього було багато людей. Із міліцією він поїхав на стоянку і показав де він залишав свій автомобіль. В подальшому його відвезли до 17 клінічної лікарні, де його залишити на стаціонарному лікуванні.

ОСОБА_43 і ще кілька працівників фірми, приїхали до лікарні де його впізнали. Одяг його був порваний, він був без взуття. Перебуваючи у швидкій, лікарі зняли із його шиї ремінь. Одяг який був закривавлений, був вилучений. По «гарячих слідах» був затриманий ОСОБА_49 та людина, яка повинна була купити «BMW-X5». Їх затримали під Черніговом, в с. Літки.

У момент, коли він перебував у лікарні, у нього запитали: «Хто міг би знати, де ставить машину і хто взагалі знає місце розташування гаража». Крім родичів, він назвав 3 людини. Серед них був ОСОБА_59 , не дивлячись на те, що він був давній знайомий ОСОБА_81 .

У гаражі проводилися малярні роботи і близько тижня і він ставив машину поруч на стоянці. Стоянка перебувала на території гаражного кооперативу. Маковецький часто просив у ОСОБА_81 дати йому машину представницького класу для якихось своїх справ. ОСОБА_43 йому не відмовляв. Тому ОСОБА_82 було відомо про місце стоянки автомобіля. І він був у трійці вищезазначених людей.

За декілька днів до злочину він залишив свій «BMW-Х5» на стоянці і виходячи з неї заглянув до власного гаража. В паркані була дірка про яку ніхто не знав. Коли він туди зазирнув, то побачив незнайомого хлопця в кепці, на вигляд 25 років. ОСОБА_83 в його володінні перебував більше 10 років, тому він знав людей. Випадкових людей там не було і просто так туди ніхто не ходить. І тим більше, ніхто не знає, що там є такий чорний вихід. Даний хлопець кинувся йому в оці. В подальшому він впізнав даного хлопця, це був ОСОБА_47 . Можна сказати, що ОСОБА_47 спостерігав за ним за кілька днів до вчинення злочину. Він стверджує, що злочин готувався заздалегідь,за ним слідкували.

Скоріш за все, ОСОБА_59 є замовником і організатором всього даного злочину. Між ОСОБА_58 та ОСОБА_84 були дружні відносини. ОСОБА_59 приїздив в офіс, його знали працівники. Повідомив, що жодних боргових зобов`язань перед підсудними він не мав. Припускає, що може ОСОБА_59 , має якусь образу, оскільки йому машину не давали, може в чомусь відмовляли, але він не вважає, що це причина.

Окрім рушниці 4,4 мм, в машині була зброя, а саме шумовий пістолет, який знаходився в дверцятах багажника. Він був зв`язаний тому єдине, що йому вдалося розв`язати - скотч, щоб якось пересуватися на колінах. Скотч, одяг, трос були вилучені міліцією і знаходилися в рамках кримінальної справи розслідуванням якої займалась ОСОБА_85 міліція. Скотча було дуже багато.

З приводу стоянки автомобіля, він не може сказати, чи знав ОСОБА_59 де вона знаходиться. До вчинення злочину останні кілька місяців, він ставив машину «BMW» на стоянку пару раз на місяць. Останні 3-4 дня автомобіль знаходився там. На інші стоянки теж ставив.

Коли він під`їхав до стоянки, охоронець відкрив чи то шлагбаум чи ворота. Він припаркувався, забрав речі, вийшов і пішов додому. Коли виїздять автомобілі із стоянки охоронець теж повинен відкривати шлагбаум. Стоянку оплачував наперед за кілька днів. Охоронця бачив. Авто на стоянці залишав на 3-4 дні.

Зазначив, що при проведенні експертизи, він не проходив медичне обстеження та до експерта не з`являвся. Він був доставлений в лікарню, де була надана медична допомога, на обличчя наклали шви. Він отримав струс мозку. Деякий час він перебував у лікарні. На його думку були сліди на шиї. Скотч, трос і решту із нього зняли у кареті швидкої допомоги.

Цивільний позов потерпілий ОСОБА_13 підтримав, просив задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_12 суду показав, що є власником автомобіля «BMW-X5», яким користувався ОСОБА_36 .

В ніч з 31.05.2010 року по 01.06.2010 року він спав коли отримав дзвінок від ОСОБА_86 , брата ОСОБА_87 , який повідомив, що на ОСОБА_87 був вчинений напад, ОСОБА_36 живий, але сильно побитий.

ОСОБА_88 повідомив адресу, де він перебував. Коли він приїхав на вул. ОСОБА_30 , ОСОБА_87 не побачив, оскільки його відвезли в лікарню. На місці було багато міліції. У лікарні він побачив ОСОБА_87 , який жахливо виглядав, а саме, голова стала дуже великою, обличчя було розпухле, синці.

Після того, як завершилися всі слідчі дії, їм було дозволено забрати «BMW-X5» і робити з ним все що захочуть. Далі ОСОБА_89 займався його продажем. Ціну не пам`ятає. Автомобіль «BMW-Х5» мав страховку - повне каско, страховка була оформлена на нього.

Крім того, потерпілий показав, що ОСОБА_59 користувався номером телефону МТС « НОМЕР_4 », він був безлімітним. Він не пам`ятає, скільки людей з компанії користувалися безлімітними. Йому відомо, що безлімітним номером користувався ОСОБА_43 , ОСОБА_90 , ОСОБА_59 .

Офіційним власником номера телефону « НОМЕР_4 » був ОСОБА_12 , однак особисто він не міг передати комусь номер телефону без відома ОСОБА_55 . Однак, саме він брав роздруківку по номеру телефону « НОМЕР_4 », яким користувався ОСОБА_59 , оскільки про це його попросила міліція.

В судовому засіданні були допитані також свідки.

Так, свідок ОСОБА_21 суду показав, що влітку 2010 року йому зателефонував його начальник, на той момент це був ОСОБА_91 , та повідомив, що на його брата скоєно розбійний напад і він зараз за ним заїде. ОСОБА_92 за ним заїхав на своєму автомобілі. Вони поїхали за адресою проживання брата ОСОБА_93 на вул. Амосова.

Коли вони зайшли до квартири, він бачив працівників міліції та ОСОБА_54 , він був у крові та саднах, присутня у квартирі жінка бігала біля нього. Були присутні співробітники міліції. ОСОБА_36 перебував у кімнаті, а у ванній кімнаті свідок бачив буксирний канат чи трос та скотч. Трос виглядав, як купа сірої маси., скотч був безкольоровий. Трос і скотч були перемотані між собою.

Автомобіль «BMW», на якому їздив ОСОБА_36 , знаходився під GPS-охороною охоронної фірми «Ол сік`юріті». ОСОБА_92 був заступником директора на даній фірмі.

У нього із собою був переносний комп`ютер, на якому була встановлена спеціальна програма відстеження маячків. ОСОБА_94 сказав, що «BMW» на даний момент знаходився в селищі, назву якого він не пам`ятає і їм треба було туди їхати. Вони зібралися і поїхали, крім них, поїхали ще співробітники міліції. Приїхавши на вказане місце вони зупинилися. На місцевості нікого не було.

Через деякий час, вони почули шум двигуна, і побачили як виїхали три автомобіля: це були «Daewoo Lanos» і «BMW». Автомобілів «Daewoo Lanos» було два, один мав сірий, а другий зелений колір, «BMW-Х5» був чорного кольору. Номерні знаки автомобілів не пам`ятає. Вони приїхали за координатами, які видав «GPS». На той момент ОСОБА_95 повідомив, що координати не точні і де точно знаходиться авто він сказати не може, але «GPS» показує координати автомобіля в цьому районі, відомості можуть коливатися до одного кілометра.

Автомобілі їхали по дорозі, всі присутні сіли в машину, він в том числі, та поїхали слідом за «BMW», а автомобілі «Daewoo Lanos» поїхали в іншу сторону. Під час руху автомобіль «BMW» різко пішов на поворот і ще додав швидкості і вони від нього відстали та втратили з полу зору. Але вони продовжували рух і поїхали слідом за «BMW». Під час руху, по вулицях вони знайшли припаркований «BMW» з відкритими багажником та дверима, який знаходився біля лісу на окраїні села. ОСОБА_95 сказав, щоб в «BMW» нічого не чіпати та залишатися в середині автомобіля

Пострілів він не чув. Він не бачив куди поїхали «Daewoo Lanos».

Крім того, свідок зазначив, що в «Lanos» він бачив водія та пасажира на передньому сидінні, в «BMW» був тільки водій. Водієм зеленого «Lanos» був гр. ОСОБА_57 . В той момент, він записав номерні знаки автомобілів, які передав слідчому. Пасажир зеленого «Lanos» в залі судового засідання відсутній, тоді він був схожий на боксера. Описати він його не може. Заднього сидіння в автомобілі він не бачив.

Свідок ОСОБА_96 суду повідомив, що розслідуванням даної справи займались ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , він та ще хтось. Була складена постанова про створення слідчої групи. Він проводив слідчі дії. Фізичного чи психологічного тиску на обвинувачених не було. Він не може сказати, чи здійснювався фізичний чи психологічний тиск на обвинувачених під час того, як вони писали явку з повинною, оскільки він їх не приймав. Особисто йому, скарг не надходило.

Він не пам`ятає на підставі якого документа ОСОБА_100 мала повноваження в даній справі. Він не пам`ятає чи бачив він документ, що підтверджує повноваження слідчого ОСОБА_100 . Для того, щоб мати повноваження слідчий має прийняти кримінальну справу до свого провадження, бути в складі слідчої групі або порушити кримінальну справу.

Він не готовий сказати чи є слідчий уповноваженою особою для здійснення досудового розслідування відповідно до КПК 1960 року, якщо в резолюції керівника не вказано, що слідчий має прийняти справу до свого провадження, порушити справу, чи без вказівки, що необхідно створити слідчу групу та включити цю особу. Скільки часу слідчий ОСОБА_100 здійснювала розслідування в даній справі та які докази вона збирала, він не пам`ятає.

Вказав, що відповідно до даної постанови в слідчу групу слідчого ОСОБА_100 не включено. В постанова про порушення кримінальної справи ОСОБА_100 також не вказана.

Слідчий ОСОБА_100 вилучила, оглянула та залишила на зберігання автомобіль «Daewoo Lanos», який був вилучений у ОСОБА_53 , при здійсненні огляду здійснювалась відео зйомка вказаного авто де поділась дана відеозйомка від 10.06.2010 року, він не пам`ятає.

Автомобіль знаходився на території райвідділу по просп. Повітрофлотському, ніхто із сторонніх не мав доступу туди. Він не пам`ятає чи були в нього ключі та техпаспорт від даного авто. Коли оглядали авто воно було зачинене. Ключі на той момент знаходились безпосередньо в свідка ОСОБА_53 , він їх не надавав. Потім автомобіль було направлено на штрафмайданчик, який знаходиться по вул. Медовій.

Він не згадає, чи були по справі інші предмети схожі на зброю. Він не пам`ятає чи бачив він гвинтівку, чи посилався потерпілий на дану гвинтівку, чи було з`ясовано ним, що це за гвинтівка та чи являлась вона є вогнепальною зброєю.

Наскільки він пам`ятає обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник затягували ознайомлення, а саме не прибували за викликом, тому було прийнято постанову про виділення матеріалів в окреме провадження від 03.03.2011 року. Він не згадає, чи зафіксовано в матеріалах справи не прибуття за викликом для ознайомлення. Він не згадає чи було передбачено чинним на той час КПК виділення матеріалів в окреме провадження для ознайомлення.

Підтвердив, що впізнання ОСОБА_55 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_61 було по фото, а не в живу, хоча на той момент особи були затримані.

Свідок ОСОБА_24 суду повідомив, що з ОСОБА_14 познайомився він 12-15 років тому.

Останній раз, спілкувався з ОСОБА_58 дуже давно, він приїздив на зеленому «Daewoo Lanos». Розмова йшла по даному автомобілю. Даний автомобіль був у його власності або у власності когось із родичів. Маковецький на даний автомобіль хотів поставити кондиціонер, склопідйомники або гідропідсилювач.

З приводу заміни салону «Daewoo Lanos» ОСОБА_59 не звертався. Може колись ОСОБА_59 і питав про заміну салон автомобіля, він не пам`ятає. Він йому салон не продавав і не передавав. На той момент у нього була розбірка «Daewoo Lanos». Особисто ОСОБА_59 у нього салон до « ОСОБА_27 » не замовляв. ОСОБА_101 були готові. Із ним працювало 4 людини. Може, хтось із співробітників передавав салон, йому не відомо. Доставкою салонів займався його тесть ОСОБА_23 .. Особисто у нього салон ОСОБА_59 не замовляв.

Стосовно дверної карти, свідок повідомив, що офіційно дверна карта у нього не вилучалася. Працівники міліції приїхали, дістали кілька дверних карт, серед них була одна дверна карта польського виробництва і її забрали. Під час вилучення протоколів не складали. Він не пам`ятає яку саме ліву чи праву дверну карту задніх дверей забрали працівники міліції.

Коли приїхали працівники міліції, бокси із запчастинами були відкриті. Всього було 4 чи 5 дверних карт, він їх всі виніс, серед них знайшли одну польську, решта були українські. Працівники міліції шукали не тільки дверну карту, а й салон. На той момент салонів не було, оскільки все продали.

Йому не роз`яснили права, як в особи, в якої фактично відбувався обшук. Він не давав дозволу на обшук чи огляд. Йому не роз`яснювали права з приводу цього. Працівники міліції рукавички не вдягали, вони її взяли не запаковану. Понятих при вилученні ніяких не було. Приблизно через тиждень-три його викликали до Солом`янського РУГУ, за адресою просп. Повітрофлотський 49. Коли він надав пояснення було присутніх 2 чи 3 працівника міліції, як виглядає слідчий - не пам`ятає. Дверна карта була в кабінеті начальника, її описали і як би вилучили. У день, фактичного вилучення її не описувати, а просто забрали. Жодних процесуальних документів при вилученні не складали.

Через якийсь час його викликали до міліції, показали, що на карті були якісь темні плями і вже склали документи.

Оглянувши речовий доказ дверну карту, свідок зазначив, що дана дверна карта 2002 року виробництва, 9 місяця виробництва. Вказав, що якщо автомобіль 2007 року випуску, на ній не може стояти дверна карта 2002 року випуску.

Підтвердив, що у нього вилучали таку польську карту з даним малюнком, але це вона чи ні він не знає. Карту вилучили у теплу пору року. Коли його викликали перший раз він бачив дверну карту, вона була без пакета.

Свідок ОСОБА_102 суду показав, що приблизно в 10 числах червня 2010 р. до нього на роботу приїхав заступник чи перший заступник начальника Солом`янського РУ ГУ гр. ОСОБА_103 , який повідомив, що в нього є деякі питання.

В приміщенні ОСОБА_104 він почав роз`яснювати свідку деякі версії з приводу його авто марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 . Потім він сказав, що треба, щоб даний транспортний засіб оглянули оперативні співробітники.

Того ж дня, свідок пригнав автомобіль на територію ОСОБА_105 . Даний автомобіль зареєстрований на його цивільну дружину, а користувався даним автомобілем він, оскільки дружина тільки навчилася керувати автомобілем і не змогла їздити на механічній коробці передач. Як тільки приїхав в РУ ГУ, працівники міліції йому пообіцяли, що проведуть якусь експертизу і відразу автомобіль повернуть. Наступного дня він приїхав до приміщення ОСОБА_105 , де очікував на автомобіль весь день. В подальшому, він писав листи, заяви до правоохоронних структур, щоб йому повернули транспортний засіб, але в нього так і не вийшло забрати автомобіль із ОСОБА_106 . На даний момент, йому не відомо, де перебуває його автомобіль.

Свідок чітко показав суду, що користувався автомобілем виключно він. Крім нього, даним автомобілем ніхто не користувався, ні літом 2010 року, ні в інший час. Ключі він нікому не передавав. Його цивільна дружина нікому не передавала другий комплект ключів від авто.

У період з 31 травня по 10 червня 2010 року автомобіль з-під його контролю не вибував. Автомобіль у нього вилучили 10.06.2010 року. У період часу з 01.06.2010 по 10.06.2010 на СТО автомобіль не залишав та нічого із ним не робив.

Після огляду речового доказу автомобіля «Daewoo Lanos» зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , що був доставлений із штрафмайданчика та оглянутий в суді, свідок зазначив, що автомобіль суттєво змінив свій зовнішній вигляд та характеристики. Так, зазначив, що автомобіль свіжо пофарбований. Під час його користування стояли диски «14», а на даний момент стоять «13». Багажник іншого кольору. Задній бампер інший. Дверні побиті. Автомобіль він залишав на території Солом`янського РУ ГУ зачинений, ключів він не залишав. На даний момент двері відкриті. Його комплект ключів вже не підходить до дверей автомобіля і до замка запалювання, замок запалення зламаний. В автомобілі на даний момент розібраний двигун. Коли він залишав автомобіль на одометрі було близько 50 000 км, а на даний момент 200 000 км. В салоні були чохли.

Свідок ОСОБА_107 вказала, що 31.05.2010 року вона зібрала своїх друзів відсвяткувати її день ангела в наметі «Рогань», який знаходиться за адресою вул. Глушкова біля дороги.

Серед відпочиваючих у компанії були присутні ОСОБА_108 із дружиною, ОСОБА_109 , вона і ще декілька чоловік. Під час святкування ніхто із присутніх не відлучався.

ОСОБА_108 покинув компанію на початку 3-ї години ночі. Вона не пам`ятає, як він пояснив, чому залишає свято. Десь через 4 дні до неї прийшла дружина ОСОБА_16 , яка попросила із нею поїхати до міліції надати покази. Вона їздила із дружиною ОСОБА_16 до міліції, де очікувала у коридорі приміщення міліції, але її так і не допитали.

Свідок ОСОБА_110 суду повідомив, що в 2010 року працював кухарем в кафе «Рогань», що знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Глушкова, 32. У ніч з 31.05 на 01.06 він був на зміні. В його обов`язки входить приготування і все, що стосується обслуговування клієнтів.

В ніч з 31.05.2010 року на 01.06.2010 року він перебував в даному кафе в компанії друзів, де святкували «День Юлії». В даній компанії також перебував і ОСОБА_108 із своєю дружиною ОСОБА_111 . Компанія зібралася у кафе близько 19-00. Ці люди є йому друзями і водночас гостями.

Оскільки свідок працював в даному кафе, то перебував в ньому майже до ранку. Люди із вищезазначеної компанії випивали, спілкувалися між собою. Приміщення кафе ніхто не залишав. ОСОБА_47 також не покидав територію кафе.

ОСОБА_47 залишив приміщення близько другої ночі, здається він пішов без дружини. Свідок не пам`ятає, чи хто цікавився чи куди пішов ОСОБА_112 . Дружина ОСОБА_113 через 3-4 дні або тиждень повідомила, що ОСОБА_114 затримала міліція.

Дружина ОСОБА_16 зверталася до компанії з приводу того, щоб вони дали свідчення про обставини справи в ніч з 31.05.2010 року на 01.06.2010 р. Виконуючи дане прохання свідок особисто приїздив до міліції, але його так ніхто і не допитав.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що у 2003 році у нього зник паспорт, з відповідною заявою він звернувся до міліції та паспортного столу, в подальшому йому відновили паспорт.

Через років 5 почалися проблеми, до нього зателефонували співробітники СБУ, які повідомили, що на його паспорті рахується якась кримінальна справа і попросили зустрітися.

Водійське посвідчення він отримав 07.09.2010 року. До того у нього не було водійського посвідчення.

Інші свідки в судове засідання не з`явились. Неодноразово вживані заходи щодо приводів свідків та встановлення місця проживання тих свідків, для кого воно невідоме, результатів по даним свідкам не дали. Виходячи із зазначеного та враховуючи те, що всі учасники це одноголосно підтримали, суд, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 306 КПК України (1960 р.) оголосив показання даних свідків, що дані ними в ході досудового розслідування.

Так, згідно оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_115 , 01.06.2010 року приблизно о 00 год. 50 хв. він спав, в цей момент задзвонив мобільний телефон, він прокинувся. Коли підняв слухавку, то почув голос незнайомого чоловіка, який запитав чи є в нього брат ОСОБА_116 і коли він відповів, що так, то почув голос свого рідного брата ОСОБА_87 .

Брат повідомив, що на нього напали, і він в даний момент лежить зв`язаний в районі Солом`янського кладовища, також додав, що мабуть забрали його автомобіль «BMW-Х5», д.н.з. НОМЕР_2 , тому що ті, хто на нього вчинив напад забрали в нього з кишені штанів ключі від вищевказаного автомобіля та технічний паспорт.

Свідок одразу викликав свою групу, яка постійно знаходиться на його фірмі, щоб вони виїжджали на вказане їм місце. І сам поїхав туди, і поки він їхав по дорозі до Солом`янського району, де знаходився брат, йому на мобільний телефон подзвонила дружина брата ОСОБА_117 і сказала, що невідомий чоловік, який дзвонив йому і який знайшов брата зв`язаним, привіз його додому на АДРЕСА_10 . Тому він одразу поїхав до нього додому. Коли він приїхав було 01 год. 10 хв. брат був весь побитий та одразу розповів йому, що сталося.

Через деякий час ОСОБА_87 забрала з дому швидка допомога.

На автостоянці автомобіля свого брата він не виявив. Тому, того ж дня, він разом з технічним директором фірми, ОСОБА_21 та іншими особами, почали його шукати. Йому повідомили з фірми, що є сигнал з автомобіля, і він знаходиться с. Літки, Броварського р-ну, Київської обл., вони одразу поїхали туди, також приїхали співробітники міліції. Автомобіль «ВМW-Х5», д.н.з. НОМЕР_2 , вдалося затримати в с. Літки та в подальшому він був вилучений. Також автомобіль супроводжували два автомобілі «Daewoo Lanos», один з яких з водієм також вдалося затримати, а інший автомобіль зник у невідомому напрямку.

Автомобіль BMW X5 пересувався в супроводженні двох автомобілів «Daewoo Lanos» - один сірого кольору попереду д н. з НОМЕР_5 , за ним рухався другий автомобіль марки «Daewoo Lanos» д. н. з. НОМЕР_1 та за ними рухався автомобіль марки «BMW» його брата. Хто перебував у вказаних автомобілях за кермом та поряд на пасажирських та задньому сидіннях він не розгледів, так як в автомобілях були затоновані вікна (Т.2, а.с 73-77);

Згідно оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_118 , він під час досудового слідства повідомив, що 31.05.2010 року близько 23.30 год. на автомобілі «Форд Маверік», приїхав до Совського озера, що знаходиться поблизу кладовища, де прилаштувався постояти. Коли під`їхав, то звернув увагу, що на галявині зліва від дороги стояв автомобіль, в салоні якого горіло світло, марку автомобіля свідок не розгледів. Коли даний автомобіль поїхав він також не звернув уваги. Потім, через 5 хв. він почув крики на допомогу і через 5 хв. поїхав вниз та помітив біля дороги на узбіччі стояв на колінах закривавлений та зв`язаний чоловік. Руки і ноги його були зв`язані буксирувальним тросом та скотчем. Свідок його розв`язав, чоловік попросив набрати номер, щоб подзвонити і він дав йому слухавку. Невідомий був брудний і в крові. Повідомив, що в нього забрали автомобіль та зв`язали, викинувши з автомобіля. Чоловік попросив підвезти його додому та назвав адресу: АДРЕСА_9 (Т. 2, а.с. 70-71);

Згідно оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_119 , з вересня 2009 року вона зі своїм чоловіком ОСОБА_17 проживали в м. Обухів, в квартирі, що їм надав ОСОБА_14 , оскільки в них було скрутне матеріальне становище. У ОСОБА_14 з ОСОБА_120 був спільний бізнес пов`язаний з придбанням та продажем автомобілів. В кінці травня 2010 року (приблизно 29.05.2010 року) вони з ОСОБА_69 посварилися і ОСОБА_57 пішов із дому. До того ОСОБА_57 повідомляв її, що в нього перед ОСОБА_58 є борг в сумі близько 7 тис. доларів США.

Приблизно 03.06.2010 року чи 04.06.2010 року до квартири, де вони проживали, приїхав її чоловік разом з ОСОБА_58 , ОСОБА_116 відразу сказав, щоб вони збирала сумку з речами та повідомив, що в нього проблеми. Після того, як свідок зібрала речі ОСОБА_87 , вони разом поїхали. Потім він зателефонував їй 06.10.2010 року та запитав чи не приїздив до них ОСОБА_59 та повідомив, що в тому щоб він переховується винен ОСОБА_59 . ОСОБА_14 приїхав до свідка влітку 2010 року та повідомив, що у ОСОБА_87 проблеми і для їх вирішення необхідно 40 тис. доларів США. Свідок повідомила, що таких коштів в неї немає та ОСОБА_59 поїхав. Після того, ОСОБА_59 приїжджав до неї в квартиру разом з ОСОБА_121 і перевіряв квартиру на предмет встановлення прослуховуючих засобів. На початку грудня свідок дізналась, що ОСОБА_87 затримали, у зв`язку з чим вона запитувала у Маковецького, чи вирішує він цю проблему, на що він відповів, що не все так одразу. Після чого вона дізналась, що ОСОБА_55 було затримано також працівниками міліції.

Свідок також зазначила, що особисто їй про обставини вчинення злочину ОСОБА_69 нічого не відомо, але вона підозрює, що це справа рук ОСОБА_55 , оскільки ОСОБА_116 був залежний від ОСОБА_55 сумою коштів та житлом (Т.5, а.с. 48-49, Т. 5, а.с. 190-191);

Згідно оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_23 , судом встановлено, що його зять займається продажем нових та бувших у використанні запчастин до автомобілів на території м. Києва. По даній роботі він йому допомагає.

На початку червня місяця 2010 року йому зателефонував зять ОСОБА_122 та повідомив, що потрібно допомогти йому у відвезенні салону (сидінь автомобіля) до «Льодового стадіону» на території м. Києва, що в Голосіївському районі м. Києва.

Зять дав йому номер телефону клієнта, але він його не зберіг. Даний салон він завантажив у свій автомобіль та поїхав до «Льодового стадіону» та заїхав на його територію.

Через декілька хвилин до його автомобіля підійшло двоє раніше незнайомих йому чоловіків, яких свідок описав, але точно не впевнений чи зможе впізнати. Вони запитали, чи привіз він салон? Цей салон їх влаштував. Після чого вони йому сказали, що з зятем вони домовилися про ціну в розмірі 1000 грн. та вони віддадуть ще їх старий салон автомобіля. Після цього вони дали 1000 грн. та завантажили старий салон у його авто. Старий салон був з авто марки «Daewoo Lanos» сірого кольору. При цьому даний салон був без пошкоджень, лише трохи старіший та зношений. При цьому їх салон був сухий. Ніяких слідів крові чи інших плям на ньому свідок не помітив та й дуже не приглядувався.

Після цього, він завіз даний салон зятю, куди зять його далі дів, він не знає (Т. 5, а.с. 176-177);

Згідно оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_123 , встановлено, що він працює сторожем на території Інституту цукрового буряка по вул. Амосова 13-А в м. Києві близько 2 років. На даній території ставлять на ніч автомобілі люди, що мешкають поруч. Три дня тому на стоянці ставив свій автомобіль новий чоловік, якого ніби-то звати ОСОБА_116 . Він почав ставити автомобіль на зміні у його змінника та проплатив до 01.06.2010 року. Це був автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_6 . Де мешкає власник та його координати свідку не відомі.

31.05.2010 року близько 22 години на стоянку приїхав даний автомобіль, а власник запитав куди його можна поставити. Свідок відповів, щоб ставив на те місце, де авто й стояло, а тому водій припаркував автомобіль біля заїзду з правої сторони на освітленому місці.

Коли водій виходив із стоянки, то перевірив сигналізацію і пішов по дорозі, а свідок закрив за ним ворота та зайшов в чергову кімнату, де став дивитися телевізор, перед чим вимкнув світло.

Приблизно через годину, точно свідок не пам`ятає, на стоянку зайшов невідомий чоловік схожий по фігурі на власника « ОСОБА_72 », який відкрив ворота, що не були зачинені на замок та підійшов до автомобіля «BMW», відкривши його сів в автомобіль. Свідку здалось, що це власник автомобіля, який потім виїхав, а свідок прикрив за ним ворота.

Коли автомобіль виїжджав, свідок обличчя водія не бачив та не звернув увагу в що він був одягнений. Крім того, не звернув увагу, куди він поїхав. За час чергування (2 доби) до свідка ніхто із сторонніх не підходив і не запитував про власника автомобіля «BMW», який приїжджав ставити автомобіль сам ( Т. 2, а.с. 68-69).

Згідно з оголошеними в судовому засіданнями показаннями свідка ОСОБА_124 , в 2010 р. він разом із ОСОБА_125 винаймав житло в м. Умань за адресою: АДРЕСА_11 . Вказана квартира належала гр. ОСОБА_126 .

ОСОБА_116 проживав там з 18.10.2010 по 04.12.10. Чим він займався свідку не відомо, оскільки він рідко бував вдома.

04.02.2010 в квартирі проводився обшук. Під час обшуку свідка повалили на підлогу, а до квартири зайшло четверо невідомих йому чоловіків, яки задавали питання з приводу наявності у ОСОБА_87 зброї. Він повідомив, що про зброю йому не відомо, а про її наявність в квартирі він дізнався тільки від працівників міліції (Т.5, а.с. 122);

Згідно з оголошеними в судовому засіданнями показаннями свідка ОСОБА_127 , що дані ним в ході судового слідства, 04.12.2010 р до їх квартири завітали представники правоохоронних органів та попрохали бути присутніми при огляді квартири АДРЕСА_12 , на що він та його дружина ОСОБА_128 погодилися.

Огляд квартири розпочався о 8.00 год. 04.12.2010. Перед початком огляду їм було роз`яснено їх права та обов`язки понятих та повідомлено, що огляд буде проводитися в тому приміщенні, де проживає ОСОБА_17 . При огляді було виявлено револьвер, який було вилучено та упаковано та скріплено печаткою. Що пояснив ОСОБА_17 з приводу револьверу, свідок не пам`ятає (Т. 5 а.с. 123);

Згідно оголошених під час судового розгляду показань свідка ОСОБА_129 від 12.02.2010 року, ОСОБА_130 працював на посаді заступника начальника КР Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві.

05.01.2011 року ним в рамках проведення ОРЗ спрямованих на встановлення місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_17 .. В ході розслідування кримінальної справи було встановлено, що останній переховувався в АДРЕСА_12 , де він винаймав житло. Працівниками Уманського МВ за участю понятих в квартирі АДРЕСА_13 , де ОСОБА_17 тимчасово проживав, був проведений огляд, в ході якого було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на револьвер системи «Наган» калібру 7, 62 мм і шість патронів калібру 7,62 мм.

Як пояснив ОСОБА_17 , даний револьвер з патронами належить йому і він його придбав восени 2010 року на ринку «Куренівський» в м. Києві у незнайомого йому чоловіка. Револьвер він придбав в кобурі для колекції, ніколи з нього не стріляв, весь час зберігав в даній квартирі. При покупці продавець йому сказав, що револьвер справжній, але потребує ремонту. ОСОБА_17 при затриманні добровільно показав місце в квартирі, де зберігався вищевказаний револьвер системи «Наган».

Надалі їм особисто у ОСОБА_17 було відібране пояснення за даним фактом, при цьому, останній добровільно, без будь-якого психологічного або фізичного тиску дав пояснення про обставини придбання і зберігання револьвера і боєприпасів (Т.6 а.с. 171).

В судовому засіданні були оголошені показання свідка ОСОБА_131 від 26.02.2010 року, в яких ОСОБА_132 зазначив, що працював на посаді оперативного уповноваженого КР Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві.

04.12.2010 року в АДРЕСА_14 ОСОБА_17 , в ході його опитування він повідомив, що проживає в АДРЕСА_15 , а тимчасово проживав в АДРЕСА_11 .

На його, свідка, вимогу пред`явити документ, що засвідчує його особу, ОСОБА_17 пред`явив посвідчення водія серія НОМЕР_7 , видане на ім`я « ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 », в яке була вклеєна фотокартка ОСОБА_17 . Зовні дане посвідчення різко не відрізнялось від оригіналу.

Як пояснив ОСОБА_17 , дане посвідчення він придбав в 2007 році за 300 доларів США у раніше невідомого йому чоловіка, попередньо давши цьому чоловікові свою фотокартку. Посвідчення водія він придбав з метою використання під час керування автомобілем та проведення операцій по купівлі - продажу автомобілів, при цьому кілька разів його пред`являв співробітникам ДАІ.

ОСОБА_17 за фактом придбання і використання посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 » дав добровільно, без будь-якого психологічного і фізичного тиску, пояснення, які він, свідок, записав зі слів ОСОБА_17 (Т.6 а.с. 172).

Разом з тим, обвинувачення, що пред`явлене обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 постановами прокурора від 10.05.2017 «Про зміну обвинувачення в суді» під час судового слідства повною мірою не підтвердилося.

Так, матеріали справи не містять доказів розподілу ролей ОСОБА_14 , забезпечення ним засобами зв`язку телефонами, автомобілем марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 . Самі підсудні ОСОБА_15 та ОСОБА_16 факт знайомства із ОСОБА_14 заперечують.
Матеріали справи не містять жодного прямого доказу вини ОСОБА_14 в організації злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч.2 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289 КК України. Все обвинувачення по суті ґрунтується на показаннях ОСОБА_17 , який як зізнався під час судового розгляду, оговорив свого кума ОСОБА_14 та показаннях потерпілого ОСОБА_13 .

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_17 вказав, що всі визнавальні показання він давав, оскільки брати ОСОБА_32 та оперативні працівники Солом`янського райвідділу тиснули на його сім`ю і на нього. Погрожували йому і родині, били його з метою отримання доказів щодо ОСОБА_14 . На даний час, він стверджує, що ОСОБА_14 участі в інкримінованій події не брав.

Крім того, суд не може довіряти показанням ОСОБА_17 , які він давав на досудовому слідстві стосовно себе і інших учасників події, оскільки він їх постійно змінював. До такого висновку суд прийшов співставивши протоколи допиту ОСОБА_17 (Т. 7, а.с. 16-18, 19-23, 37-41) та протоколи очних ставок із Маковецьким (Т. 5., а.с. 201-205) та ОСОБА_13 (Т. 5, а.с. 168-175). А тому суд фізично не може визначити, які з них необхідно брати за основу, і виходячи з цього, не довіряє їм всім.

Це саме стосується і надання ним самовикривальних показань та показань з приводу ОСОБА_14 під час проведення стаціонарної судової психолого-психіатрічної експертизи, оскільки під час даної експертизи правдивість показань ОСОБА_17 не перевірялася, а причини для обмови себе і ОСОБА_14 у нього були такі самі (Т.6 а.с. 27-30).

Крім того, в жодних своїх показаннях ні ОСОБА_17 , ні хто інший не вказував на ОСОБА_14 , як організатора викрадення автомобіля BMW. А тому мотиви пред`явлення обвинувачення ОСОБА_14 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289 КК України суду взагалі не зрозумілі.

Крім того, враховуючи те, що підсудний ОСОБА_17 давав визнавальні показання щодо себе і щодо його співобвинуваченого ОСОБА_14 , від яких потім відмовився, суд вважає необхідним в даному випадку застосувати практику ЄСПЛ, що є обов`язковою для застосування відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Так, свою оцінку ситуації за якої особа дає зізнавальні показання від яких потім відмовляється дає Європейський суд з прав людини в Рішенні "Луценко проти України" від 18 грудня 2008 року, який, зокрема в п. 51-53 зазначає:
51. Хоча в цій справі йдеться про визнання винним не того, хто давав зізнавальні показання, а його співобвинуваченого, Суд визнає, що основоположні принципи є загалом такими самими, і що такі показання, отримані за відсутності процесуальних гарантій, повинні були розглядатися з надзвичайною ретельністю, із врахуванням, зокрема, того факту, що пан ОСОБА_133 одразу відмовився від своїх показань, поскаржившись до компетентних органів на те, що він давав їх під тиском.
52. Беручи до уваги той факт, що, як було зазначено вище, пан ОСОБА_133 давав свої зізнавальні показання в умовах незабезпечення його відповідними процесуальними гарантіями проти самообвинувачення і що ці показання були використані вирішальною мірою для встановлення фактів, які мали істотне значення для кваліфікації дій заявника, Суд визнає, що це обмежило права захисту настільки, що справедливість розгляду справи в цілому виявилася підірваною.
53. Отже, мало місце порушення пункту 1 статті 6 «Конвенції».
Таким чином, на думку суду, обвинувачення не може ґрунтуватися лише на самовикривальних показах підсудного, від яких він відмовився, а повинно також підтверджуватися іншими зібраними в справі доказами, щоб підтверджували вину підсудного.
Як вже зазначалося, будь-які допустимі докази вини ОСОБА_14 в матеріалах справи відсутні.
Роздруківки телефонних переговорів ОСОБА_14 із іншими підсудними, що отримані за ухвалою Апеляційного суду та які як доказ містяться в матеріалах кримінальної справи не відповідають вимогам допустимості доказів, оскільки дані роздруківки з телефону не скріплені печаткою оператора стільникового зв`язку, розшиті, мають велику кількість сторінок без будь-яких ідентифікуючих ознак їх видавця. Будь-які процесуальні документи з приводу їх долучення в матеріалах справи також відсутні, а тому не відоме не тільки їх походження, а особа, яка їх до справи долучила. Захисник ОСОБА_9 заявив в судовому засіданні про наявність ознак підробки даних доказів, оскільки швидкість руху, з якою переміщався власник телефону « НОМЕР_8 », виходячи із даних роздруківок, є за межами людських можливостей. З чим також погоджується суд.
Це стосується і всіх інших роздруківок телефонних переговорів, що містяться в матеріалах справи (Т. 6, а.с. 44-67, а.с. 72-125, 126-129, 134-150). Всі вони долучені до справи невідомими особами, їх зміст операторами стільникового зв`язку не завірений, а тому їх достовірність викликає сумнів у суду, а вирок не може ґрунтуватися на сумнівах. Виходячи з цього суд відкидає дані докази.
Суд також не може повною мірою довіряти показанням потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , оскільки як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_14 з одного боку, а ОСОБА_13 і ОСОБА_12 з іншого боку, знаходяться у неприязних стосунках. В матеріалах справи міститься розписка від імені ОСОБА_12 на ім`я ОСОБА_14 про наявність у потерпілого боргового зобов`язання на користь підсудного в сумі 134000,00 дол. США. Суд не вважає переконливими міркування ОСОБА_12 про те, що розписка підроблена, оскільки факт її недійсності був встановлений на підставі припущень відповідно до ч.1 ст. 146 ЦК України, про що зазначено в рішенні суду (Т. 21, а.с. 205).
Враховуючи те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є друзями та партнерами по бізнесу та негативно ставляться до ОСОБА_14 суд вважає можливим наявність мотиву оговорювати останнього. Це підтверджується і тим, що про бажання «посадити» ОСОБА_14 , яке висловлювалося ОСОБА_134 , заявляв і ОСОБА_17 .
У самого ОСОБА_14 , як зазначав під час допиту в суді потерпілий ОСОБА_13 , мотиву на вчинення злочину проти нього не було.
Під час розгляду справи в суді також не доведений факт того, що ОСОБА_14 забезпечив інших підсудних для здійснення злочину автомобілем «Daewoo Lanos» зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 . Даний доказ був досліджений в судовому засіданні, але внаслідок спотворення даного доказу органами досудового розслідування, суд не може обґрунтовувати ним своє рішення.
Так, під час огляду вказаного транспортного засобу в судовому засіданні було виявлено, що автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , доставлений з невідомого штрафмайданчика - вул. Медова в м. Київ, який не перебуває у віданні поліції, не опечатаний, а також значно пошкоджений та розукомплектований, а саме: пошкоджені передній та задній бампери, обидва передніх крила, обоє передніх дверей, капот, кришка багажника, відсутні вузли та агрегати у підкапотному просторі, зламаний замок запалення, замінені замки передніх дверей, передні ліві двері від іншого транспортного засобу іншого кольору, всі пошкоджені елементи свіжо викрашені (перелік не вичерпний, можливі приховані дефекти).

Свідок ОСОБА_135 підтвердив вказані обставини, додатково вказав, що автомобіль вилучено з показниками одометра близько 50 000 км пробігу, а на момент огляду показник одометра мав показник понад 200 000 км.

Даний автомобіль був визнаний доказом та приєднаний до справи слідчою ОСОБА_136 з порушенням вимог ст. 113 КПК України 1960 року (Т. 1. а.с. 99), про що в своїй ухвалі зазначив Апеляційний суд м. Києва (Т. 19, а.с. 18).

Крім того, сам ОСОБА_17 стверджував, що на той час він керував своїм власним зеленим «Daewoo Lanos» на польських номерах, що також спростовує факт того, що «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 міг бути на місті події.

Також не доведеним органами досудового розслідування залишився і той факт, що ОСОБА_14 знав чи міг знати, де фактично і на якій стоянці знаходився автомобіль BMW в ніч з 31.05.2010 року на 01.06.2010 року. Відповідно до показань ОСОБА_13 в суді, потерпілий вказував, що ставив авто на стоянці біля вул. Амосова 2, близько тижня до нападу.
Відповідно до оголошених показань свідка ОСОБА_137 , котрий був охоронником даної стоянки, свідок вказав, що потерпілий залишав «BMW» на даній стоянці останні за декілька днів до нападу. Крім того, відповідно до показань потерпілого ОСОБА_13 в суді, він вказував, що ОСОБА_14 знав, де знаходиться його гараж, щодо стоянки потерпілий висловив тільки своє припущення щодо обізнаності ОСОБА_14 , де знаходиться дана стоянка і що він там залишає «BMW». Потерпілий з ОСОБА_14 на даній стоянці не зустрічались. Крім того, потерпілий вказав, що в даному районі знаходяться декілька стоянок.
В показаннях свідка ОСОБА_138 також вказано, що після викрадення авто на стоянку ніхто не приїздив та не запитував про автомобіль. Крім того, ОСОБА_139 вказав, що автомобіль із стоянки забирала особа, схожа на його власника.
ОСОБА_140 із дружиною ОСОБА_17 . Менціною також не можуть слугувати доказом вини ОСОБА_14 , оскільки весь зміст даних розмов зводився до того, як допомогти ОСОБА_17 і жодного разу ОСОБА_14 не говорив свідку, що це він організував вчинення злочинів. Про це їй не говорив і ОСОБА_17 .
Таким чином, враховуючи те, що участь ОСОБА_14 в інкримінованих йому діяннях обґрунтовується лише показаннями ОСОБА_17 , які судом відкинуті внаслідок того, що він давав їх під тиском свідомо обмовляючи ОСОБА_14 та сумнівних показаннях потерпілих, і не підтверджується жодним належним і допустимим доказом, суд не вважає доведеною участь підсудного ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Що стосується підсудних ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , то вони також заявили, що всі свої показання на досудовому слідстві вони давали внаслідок психічного та фізичного впливу на них. Обоє обвинувачених повідомили про те, що до них застосовували тортури та нелюдське поводження з метою вибити необхідні показання (Т. 22, а.с. 136-137, Т. 24, а.с. 15).

Зокрема, в матеріалах справи містяться витяг із журналу обстеження і реєстрації осіб, що були доставлені в ІТТ, відповідно до якого у підсудного ОСОБА_15 виявлені садна: під правим оком, в області шиї з обох сторін, голови зліва, а у підсудного ОСОБА_16 гематоми в області лівого та правого стегна, садна: на спині, грудній клітині, правого плечового суглобу, правого передпліччя (Т. 13, а.с 142-143). Разом з тим, ні в протоколах затримання, ні в протоколах особистого обшуку жодних тілесних ушкоджень у даних підсудних не зазначено (Т. 3, а.с 40-42, а.с 74-76).

Як випливає з матеріалів справи, захисник ОСОБА_9 неодноразово звертався до правоохоронних органів щодо розслідування даного інциденту, але прокуратура настійливо виносила постанови щодо відмов у порушенні кримінальної справи, які потім скасовувалися судом (Т. 24, а.с.3-14). На неодноразові доручення суду, прокурор жодної інформації про стан розслідування даних фактів не надав, що на думку суду свідчить про небажання прокуратури об`єктивно дослідити факти, зазначені адвокатом ОСОБА_9 та дати їм належну юридичну оцінку.

В своїй Постанові Верховного Суду України від 30.11.2015 р. (5-219кс15), висновки якої відповідно до ст. 458 КПК України є обов`язковими для всіх судів, із посиланням на ЄСПЛ Верховний суд зазначив, про те, що "Суд дійшов висновку, що небажання органів влади забезпечити проведення оперативного та ретельного розслідування скарг підозрюваного у вчиненні кримінальних злочинів на жорстоке поводження вказує на те, що було порушення процесуального аспекту статті 3 Конвенції."

Таким чином, сам факт неналежного розслідування побиття підсудних, виходячи із правових позицій ВСУ та рішень ЄСПЛ, однозначно виключає можливість покладення їх показань, даних на досудовому слідстві, в основу вироку.
Про факт його побиття підсудний ОСОБА_16 заявляв також і під час допиту в присутності захисника ОСОБА_141 21.08.2010 року, зокрема про те, що працівники міліції протягом 3-х діб катували його, били руками по корпусу та під диктовку вимагали написати явку з повинною, яку він був вимушений написати (Т.3, а.с. 103).

Враховуючи зазначене, суд вважає, що всі показання підсудних ОСОБА_15 та ОСОБА_16 під час досудового розслідування отриманні із суттєвим порушенням кримінально-процесуального законодавства, а також ст. 3 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Відповідно до п. 3.2. Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України від 20 жовтня 2011 року N 12-рп/2011 , визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.
Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, дані підсудні були притягнуті як обвинувачені слідчим ОСОБА_136 , що не була уповноважена на вчинення процесуальних дій в цій справі. Даним слідчим їм були також пред`явлені обвинувачення, роз`яснено суть пред`явленого обвинувачення та вручення їм копії постанови про притягнення як обвинуваченого (Т.3, а.с 56-58, а.с. 88-90).

Таким чином, показання підсудних ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , як і показання підсудного ОСОБА_17 , що дані ними під час досудового розслідування не можуть бути допустимими доказами, що покладені в основу вироку, а тому відкидаються судом. Разом з тим, під час винесення вироку, суд зобов`язаний взяти до уваги показання даних підсудних, що дані ними під час судового розгляду.

Як зазначає в своїй ухвалі Апеляційний суд м. Києва від 05 грудня 2010 р. (після скасування вироку в даній справі), під час нового розгляду необхідно дати оцінку і показанням ОСОБА_16 , і показанням свідків, що вказували на його алібі (Т. 19, а.с. 17-19).

Так, як зазначав підсудний ОСОБА_16 він в ніч з 31.05.2010 р. на 01.06.2010 р. перебував в колі багатьох людей в кафе «Рогань» по просп. Глушкова 32-А. Пішов він звідти приблизно о 2.00 год. Разом з тим, згідно пред`явленого обвинувачення напад на ОСОБА_13 стався приблизно о 23.30. Про цей час стверджує у своїх показаннях і сам потерпілий ОСОБА_13 ..

Разом з тим, інформацію про те, що з 19.00 до 02.00 підсудний ОСОБА_16 перебував в зазначеному кафе в колі друзів підтвердив також і свідок ОСОБА_110 . Свідок ОСОБА_107 зазначила, що компанія зібралася ввечері 31.05.2010 р., а ОСОБА_16 залишив її приблизно на початку 3-ї год. ночі. Тобто, однозначно вказали, що весь цей проміжок часу підсудний ОСОБА_16 перебував разом з ними в зазначеному місці та нікуди не відлучався.

У суду немає підстав не довіряти показанням даних свідків. Таким чином, суд вважає, що у підсудного ОСОБА_16 на момент інкримінованих подій було алібі, а тому його участь у зазначених подіях в момент часу з 19.00 до 02.00 виключається.

Виходячи із цього суд вважає, що показання потерпілого ОСОБА_13 стосовно обставин події є не переконливими. На непереконливий характер даних показань звернув увагу також і Апеляційний суд м. Києва, який в своїх ухвалі однозначно встановив, що показання потерпілого ОСОБА_13 , які були дані ним в ході досудового розслідування мають протиріччя не тільки між собою, але й з іншими доказами, а мотиви вчинених щодо нього злочинів мають недостатньо переконливий характер (Т. 19, а.с. 18).

Суд також звертає увагу на те, що жодна із речей, яка була за його словами в нього викрадена, не була повернута (крім автомобіля «BMW»). Будь-які докази того, що дані речі взагалі існували, відсутня.

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_16 та ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України, крім самовикривальних показань підсудних, що є недопустимими, ґрунтується тільки на показаннях потерпілого ОСОБА_13 , що на думку судів двох інстанцій є непереконливими та не підтверджується належними та допустимими доказами.

Разом з тим, ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 не спростовують факт свого перебування в с. Літки в ніч подій, самі події із автомобілем BMW, що належав ОСОБА_13 , однак повністю спростовують версію органів досудового розслідування і пояснюють свою версію подій, яку не можна відкидати, оскільки вона є достатньо логічною. Разом з тим, дії які вчиняли дані підсудні за їх версією подій, не підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України, які їм інкримінують, а тому суд вважає їх участь в даних злочинах недоведеною.

Крім зазначених вище, суд відкидає також і наступні докази обвинувачення, що подані суду на підтвердження вини підсудних:
1. З мотивів недопустимості показань підсудних ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 та непереконливості показань потерпілого ОСОБА_13 :

-дані протоколу відтворення обстановки та обставин події від 25.08.2010 року (Т. 2 а.с. 61-67);

-дані протоколу відтворення обстановки і обставин події за участі ОСОБА_17 від 08.02.2011 р., ОСОБА_15 від 05.06.2010 року; ОСОБА_16 від 05.06.2010 року, ОСОБА_20 від 03.06.2010 року (Т.2 а.с. 116-122, 124-144, Т. 5 а.с. 223-226);

-дані протоколів проведення очних ставок між потерпілим ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_15 від 21.08.2010 року; потерпілим ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_16 від 20.08.2010 року; потерпілим ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_17 від 21.12.2010 року (Т. 2 а.с. 93-97, а. с. 98-100, Т.5 а.с. 168-175);

-дані протоколу перегляду відеозапису з проведення відтворення з ОСОБА_17 від 08.02.2011 року; (Т.5 а.с. 220-222);

-дані протоколу перегляду відеозапису з допиту ОСОБА_17 в якості обвинуваченого від 08.02.2011 року (Т.5 а.с. 227-229);

-дані протоколу прослуховування звукозапису розмови між ОСОБА_142 , ОСОБА_14 , ОСОБА_143 від 28.02.2011 року (Т.5, а.с. 230);

-дані протоколом перегляду відеозапису з допиту ОСОБА_17 (в присутності ОСОБА_14 ) в якості обвинуваченого від 02.03.2011 року (Т.5 а.с. 231-232);

-дані протоколом перегляду відеозапису з допиту ОСОБА_17 (в присутності ОСОБА_14 ) в якості обвинуваченого від 02.03.2011 року (Т.5 а.с. 233-234);

-дані акту комплексної стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи від 22.02.2011, яка проводилась відносно ОСОБА_17 в частині повідомлення ним, що в інкримінованому йому злочині брав участь примусово, оскільки був винний певну суму грошей ОСОБА_14 (Т. 6 а.с. 27-30).

2. З мотивів недопустимості доказів в зв`язку із порушенням кримінально-процесуального Закону під час їх отримання:

-дані протоколів пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 18.02.2010 року (Т. 5, а.с. 216);

-дані протоколів пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 11.08.2010 року (Т. 2 а.с. 105-107);

-дані протоколів пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 11.08.2010 року (Т. 5, а.с. 1-3);

-дані протоколів пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 17.08.2010 року (Т. 5, а.с. 50-55);

-дані протоколів пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 18.08.2010 року (Т. 2 а.с. 88-90, Т.4 а.с 208-209);

-дані протоколів пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 21.08.2010 року (Т. 2, а.с. 101-104, Т.4, а.с. 244-250);

-дані протоколів пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 11.02.2011 року (Т.5, а.с. 146-147);

-дані протоколів пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 18.02.2011 року (Т. 5, а.с. 217-219);

-дані протоколів пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 06.12.2010 року ( Т.5, а.с 159-162);

-дані протоколів пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 27.12.2010 року ( Т.5, а.с. 178-179);

-дані протоколів пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 29.12.2010 року (Т.5, а.с. 184-185).

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, до протоколу додаються фотознімки, якщо особи або предмети, пред`явлені для впізнання, були сфотографовані.

Разом з тим, як випливає із зазначених вище протоколів, фотознімки осіб, які впізнаються, фактично не додаються, а уже надруковані в протоколі, ще до проведення впізнання. Таким чином, протокол, та відповідно його зміст із інформацією щодо особи яку впізнають, потрапила до особи яка впізнає, ще до того, як цією особою хтось був впізнаний. Саме для виключення можливості такої ситуації законодавець і встановив, що після впізнання по знімкам, ці знімки додаються до протоколу. Разом з тим, цієї процедури дотримано не було, знімки не додаються до протоколу, а вже надруковані в протоколі, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 176 КПК України (1960 р.).

Крім того, в зазначених протоколах всупереч вимогам ст. 85 КПК України не зазначено час початку та закінчення слідчої дії.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

-дані протоколу проведення виїмки від 29.12.2010, яким у ОСОБА_24 проведено виїмку обшивки задніх дверок авто марки «Daewoo Lanos» (том 5 а. с. 187).

-висновок імунологічної експертизи № 12/мб від 26.01.2011 року, згідно якого: «при дослідженні плями речовини коричневого кольору (об`єкт № 1), на наданому на експертизу предметі (в постанові слідчого - внутрішня обшивка правої задньої дверки авто марки «Daewoo Lanos» виявлено кров людини;

-висновок молекулярно-генетичної експертизи № 13/Б від 31.01.2011 року, згідно якого: «В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_13 , 1979 р. н. та слідів крові людини (об`єкт № 1) на предметі.

Як прямо заявив в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 офіційно дверна карта у нього не вилучалася. Працівники міліції приїхали, дістали кілька дверних карт, серед них була одна дверна карта польського виробництва і її забрали. Під час вилучення протоколів не складали. Після того, як його викликали до міліції, він в кабінеті у слідчого побачив цю карту, яка не була навіть упакована та стояла біля стіни.

Оскільки вилучення дверної карти проводилося із порушенням вимог ст. 186 КПК України (1960 р.), суд не може покласти дані протоколу та висновків в основу вироку та відкидає їх.

Крім того, речовий доказ по справі - задня права дверна карта (обшивка дверей) явно не належить даному транспортному засобу і візуально, і враховуючи дату випуску елемента обшивки - вересень 2002 року, а автомобіль «Daewoo Lanos» НОМЕР_1 випущений в 2007 р.

3. З мотивів проведення слідчих дій слідчою ОСОБА_136 , яка не була уповноважена на їх вчинення в силу ст. 113 КПК України, оскільки не приймала справу до свого провадження та не була включена до складу групи слідчих, а також не була уповноважена на проведення слідчих дій окремими дорученнями, про що також відзначив в своїй ухвалі Апеляційний суд м. Києва (Т.19, а.с. 18):

- дані постанови про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 12.06.2010 року (Т. 1 а.с. 99);

- дані постанови про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 15.06.2010 року (Т. 1 а.с. 111-112);

- висновок експерта від 15.06.2010 р. № 1036 Е від 26.08.2010р. (Т.1. а.с. 221-228) здобутий на підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи від 16.06.2010 року (Т. 1, а.с. 212) щодо отримання ОСОБА_13 тілесних ушкоджень;

- дані постанови про визнання особи потерпілою від 07.06.2010 року (Т. 2 а.с. 26);

- дані протоколу допиту потерпілого від 07.06.2010 року (Т. 2 а.с. 27-30);

- дані постанови про визнання цивільним позивачем від 07.06.2010 року (Т.2. а.с. 36);

- дані постанови про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_15 (Т.3 а.с.56-57);

- дані протоколу про пред`явлення обвинувачення, роз`яснення обвинуваченому суті пред`явленого обвинувачення та вручення йому копії постанови про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_15 (Т.3 а.с.58);

- дані постанови про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_16 (Т.3 а.с.88-89);

- дані протоколу про пред`явлення обвинувачення, роз`яснення обвинуваченому суті пред`явленого обвинувачення та вручення йому копії постанови про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_16 (Т.3 а.с.90);

Інші наявні в справі та зазначені в судових дебатах прокурором докази не підтверджують участь підсудних в інкримінованих їм злочинах та не доводять їх вину.

Оскільки свідок ОСОБА_20 , під час досудового слідства відмовився від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України, тому суд не може їх оцінити (Т.2 а.с. 72, Т.5 а.с. 211).

Разом з тим, показання ОСОБА_20 стосовно зустрічі з ОСОБА_16 01.06.2010 р. близько 04.00 год., що зафіксовані в протоколі пред`явлення фотознімків осіб для впізнання ті інші дані цього протоколу від 04.06.2010 року, не спростовують версію ОСОБА_16 , яку він надав суду в свої показаннях та не підтверджують його вину в інкримінованих злочинах. (Т.2 а.с. 123).

Твердження ОСОБА_144 під час очної ставки про те, що ОСОБА_14 замовляв у нього салон (які він потім заперечив), також не підтверджують роль ОСОБА_14 як організатора злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України.

Суд дослідив під час судового розгляду одяг, який по версії органів досудового розслідування належав потерпілому ОСОБА_13 та встановив, що даний одяг не містить плям, схожих на кров, лише на підкладці чорної шкіряної куртки наявні плями бурого кольору, але за логікою вони мали б перейти і на інші елементи одягу, чого немає. Трос, скотч, ремінь, та чоловічі речі, в котрі за версією слідства був одягнений ОСОБА_13 не містять слідів крові. Трос, котрим зв`язували потерпілого цілий та не має слідів крові, дуже чистий та виглядає новим, що явно не відповідає показанням потерпілого, який стверджував, що повзав по землі і намагався перерізати скотч склом. В цей час він був зв`язаний також і тросом. Тому трос мав забруднитись.

В наданих стороною обвинувачення речових доказах міститься тільки один ремінь (без пошкоджень), яким начебто зв`язували потерпілого, інший котрий має пошкодження, зник та суду не наданий.

Суд не погоджується з думкою представника потерпілого щодо того, що вирок стосовно ОСОБА_18 може бути використаний судом в якості доказу вини ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . Суд не може ґрунтувати вирок в цій справі на даних вироку суду стосовно ОСОБА_18 , оскільки преюдиція в справах, в яких один із підсудних був визнаний винуватим, стосовно інших підсудних не застосовується. Кожного разу суд повинен окремо досліджувати докази щодо кожного з підсудних та кожного разу надавати їм оцінку, що і було зроблено під час судового розгляду.

Виходячи із зазначеного суд визнає обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_14 за ч.3 ст.27, ч.2 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч.2 ст. 146 КК України недоведеним.
Вилучення посвідчення водія у підсудного ОСОБА_17 фіксувалося протоколом огляду місця події від 04.12.2010 (Т.5 а. с. 127).

З даного протоколу вбачається, що 04.12.2010 року в каб. №40 Солом`янського РУ ГУМВС у м. Києві по пр. Повітрофлотський, 49 з чорного портмоне ОСОБА_17 було вилучено посвідчення водія НОМЕР_7 , видане на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ..

Всупереч вимогам ст. 85 КПК України 1960 р. у протоколі огляду не зазначено прізвища осіб, які брали участь у проведенні огляду, а саме ОСОБА_17 . Крім того, процесуальний статус ОСОБА_17 під час проведення цієї слідчої дії визначений не був, жодні права йому всупереч приписам ч. 1 ст. 85 КПК 1960 року не роз`яснялися.

Враховуючи те, що даний протокол отриманий з порушенням Закону, а саме вимог ст. 85 КПК України (1960 р.), суд не може покласти його в основу вироку та відкидає його.

Крім того, відповідно до висновку експерта НДКЕЦ при ГУ МВС України у м. Києві від 26.01.2011р . № 15/тдд (Т.5 а.с. 153-154) надане на дослідження посвідчення водія НОМЕР_7 , видане на ім`я ОСОБА_19 , відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України. В наданому на дослідження посвідченні внесення змін до первинного змісту документу не виявлено.

Даний висновок свідчить про відсутність самого факту існування підробленого документу.
Крім того, органами досудового розслідування факт використання даного посвідчення також не встановлений. Сам обвинувачений факт використання заперечує, як і заперечував під час досудового слідства під час допиту в якості обвинуваченого (Т.7 а.с 43). Єдиними доказом того, що ОСОБА_17 пред`являв дане посвідчення, могли би стати показання свідка ОСОБА_131 , однак протокол допиту даного свідка датований 26 лютого 2010 р. тобто задовго до подій, які інкримінуються підсудному. Таким чином, суд не може покласти в основу вироку показання свідка злочину, які він давав задовго до моменту вчинення злочину, а тому відкидає їх на підставі ст. 62 Конституції України (Т.6 а.с. 172).

Дані, які містять показання свідка ОСОБА_19 , надані у судовому засіданні, не містять інформації про використання Плескачевським завідомо підробленого посвідчення водія, а тому не є доказом зазначеного епізоду.

У судовому засіданні Плескачевський, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, відмовився давати показання та відповідати на питання за даним епізодом.

Крім того, кримінальне правопорушення, об`єктивною стороною якого є використання підробленого документу необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України, а не за ч. 3 ст. 358 КК України, як це зроблено прокурором під час зміни обвинувачення.

Виходячи із зазначеного суд не вбачає в діях ОСОБА_17 складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що підсудний ОСОБА_17 восени 2010 року, точної дати і часу не встановлено, перебуваючи на ринку «Куренівський», що по вул. Фрунзе, 164 в м. Києві, маючи злочинний намір, спрямований на придбання вогнепальної зброї і бойових припасів, у невстановленої слідством особи, незаконно придбав металевий предмет, зовні схожий на револьвер - короткоствольну нарізну вогнепальну зброю, револьвер зразка 1895 року, системи «наган», калібру 7,62 мм, № НОМЕР_9 , і 6 предметів, зовні схожих на патрони, - 7,62х39R револьверні патрони зі сталевим сердечником, боєприпаси до військового нарізної зброї, і почав їх незаконно зберігати.

В подальшому ОСОБА_17 перемістив вищевказаний револьвер і бойові припаси, зберігаючи їх при собі, до місця свого тимчасового проживання - до кв. АДРЕСА_13 .

04.12.2010 року, близько 08.00 год., в ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками міліції за місцем тимчасового проживання ОСОБА_17 , в кв. АДРЕСА_13 , було виявлено та вилучено даний револьвер та 6 револьверних патронів зі сталевим сердечником.

Згідно висновку експертизи №9 від 31.05.2011 один предмет, схожий на револьвер, який був вилучений 04.12.2010 співробітниками міліції за місцем тимчасового проживання ОСОБА_17 , є короткоствольною, нарізною вогнепальною зброєю, револьвер зразка 1895 року, системи «Наган», калібру 7,62 мм, № НОМЕР_9 , пристосований для стрільби, виготовлений промисловим способом; 6 предметів, схожих на патрони, - 7,62х39R револьверні патрони зі сталевим сердечником, в яких саморобним способом вкорочені гільзи, відносяться до боєприпасів до військового нарізної зброї, пристосовані до стрільби, в тому числі з наданого на експертизу револьвера зразка 1895 року, системи «наган », калібру 7,62 мм, № НОМЕР_9 , патрони виготовлені промисловим способом на Юрюзанському патронному заводі (СРСР) в 1967 році.

Дані обставини ОСОБА_17 під час судового розгляду визнав, про що письмово зазначив в судових дебатах та просив закрити справу в зв`язку із закінченням строків притягнення його до кримінальної відповідальності.

Суд погоджується із висловленою під час судових дебатів думкою захисника ОСОБА_10 про те, що під час здійснення досудового розслідування даного епізоду були допущені процесуальні порушення, але враховуючи щиросердечне зізнання ОСОБА_17 та наявні в справі докази вчинення ним інкримінованого правопорушення, зокрема показання свідка ОСОБА_145 , суд вважає даний факт встановленим.

Разом з тим, суд не може покласти в основу вироку оголошені показання свідка ОСОБА_146 , оскільки під час виконання приводу свідка, що був оголошений судом, з`ясувалося, що дійсне ім`я зазначеної особи ОСОБА_147 (Т. 22 а.с 170-173, 201-203), а тому особа свідка органами досудового розслідування фактично встановлена не була. Виходячи із цього у суду немає підстав для врахування показань зазначеної особи під час винесення вироку.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в придбанні, зберіганні, носінні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_17 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.
В судових дебатах підсудний ОСОБА_17 заявив про необхідність його звільнення за ч. 1 ст. 263 КК України у зв`язку із закінченням строків давності передбачених за п.2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Підсудний ОСОБА_17 обвинувачується у вчиненні злочину, що на момент вчинення відносився до категорії злочинів середньої тяжкості, а тому строк давності відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено 5 роки.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що з моменту вчинення ОСОБА_17 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, пройшло більше 5 років, підсудний не ухилявся від слідства, тобто перебіг давності не зупинявся, суд приходить до висновку про те, що він може бути звільнений від кримінальної відповідальності і кримінальна справа відносно нього підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строку давності.

В цивільному позові відповідно до ч. 2 ст. 328 КК України слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 332-335 Кримінального процесуального кодексу України, ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_14 визнати невинним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289 КК України і по суду виправдати.

ОСОБА_16 визнати невинним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч.2 ст. 146 КК України і по суду виправдати.

ОСОБА_15 визнати невинним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч.2 ст. 146 КК України і по суду виправдати.

ОСОБА_17 визнати невинним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч.2 ст. 146 КК, ч. 3 ст. 358 України і по суду виправдати.

ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Звільнити ОСОБА_17 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 263 КК України на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 Кримінального кодексу України, а кримінальну справу в цій частині закрити в зв`язку із закінченням строків давності..

Стягнути з ОСОБА_17 на користь НДЕКЦ при ГУ НП в Чернігівські області 567 грн. 60 коп.

Зняти арешт на грошові кошти в сумі 4720 грн., які поміщені до фінансової частини Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві, мобільний телефон Самсунг C5212 з акумуляторною батареєю та двома сім картами «Лайф» та «Джинс», мобільний телефон Нокіа 1112 з акумуляторною батареєю та двома сім картами «Лайф», які знаходяться на зберіганні у Солом`янському УП ГУНП в м. Києві, відповідно до постанови слідчого Солом`янського РУ МВС України в м. Києві та повернути ОСОБА_20 .

Зняти арешт з особистого майна, яке було вилучено у обвинуваченого ОСОБА_14 , а саме мобільного телефону марки «Самсунг GT E 1080» з сім карткою мобільного оператора «Лайф»; мобільного телефону марки «Нокіа Е 50» з сім карткою мобільного оператора «МТС»; наручного годинника «ТІМЕХ»; грошових коштів в сумі 423 грн.; запечатаної картки поповнення рахунку «МТС» на 90 грн.; ланцюжку з жовтого металу із хрестиком з жовтого металу та кулону з жовтого металу, квартири АДРЕСА_16 , транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_10 , свідоцтво НОМЕР_11 , дата видачі 09.12.2005 року, марки BMW, модель 520І, 2000 р., синього кольору, № кузова НОМЕР_12 , № шасі НОМЕР_13 ; транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_14 , свідоцтво НОМЕР_15 , дата видачі 04.11.2006 року, марки DAEWOO, модель LANOS 1,5, 2006 р., чорного кольору, № кузова НОМЕР_16 , № шасі НОМЕР_13 .

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_13 до ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Речові докази:
- внутрішня обшивка правих задніх дверей авто марки «Daewoo Lanos» - знищити.

- посвідчення водія серії НОМЕР_7 , видане на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 08.09.2004 року на якому знаходиться фото Плескачевського - знищити

- шкіряна куртка чорного кольору; штани джинси синього кольору; ремінь до чоловічих штанів чорного кольору; ремінь до чоловічих штанів чорного кольору, який має незначні пошкодження і області отворів для пряжки; ремінь для буксирування автомобілів жовтого кольору; футболка-теніска чорного кольору; шматки липкої стрічки «Скотч» сірого кольору із зовнішнього боку та білого кольору з внутрішнього боку знищити

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_20 ; довіреність на автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_5 ; талон попереджень НОМЕР_17 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Daewoo Lanos»; візитка ОСОБА_148 ; навушники; паспорт гр.-на України на ім`я ОСОБА_20 , довідка про склад сім`ї; вилучені копії договорів з банком; дві спортивні кофти, реглан, спортивні штани, спортивна кофта; блайзер,шапка . повернути ОСОБА_20

- пістолет з чохлом «srarter»; печатка ТОВ «WM Україна повернути потерпілому ОСОБА_13

- пристрій подавлення сигналу «GSM» - знищити

- мобільний телефон «Нокіа 6303», ІМЕІ: НОМЕР_18 , з сім-картою оператора «Лайф» з абонентським номером НОМЕР_8 повернути ОСОБА_149

- мобільний телефон «Нокіа 1202» ІМЕІ: НОМЕР_19 з батареєю та сім-картою оператора «Лайф» повернути ОСОБА_16

- запальничка білого кольору; мобільний телефон «Самсунг С5212» з акумуляторною батареєю та двома сім-картками «Лайф» та «Джинс»; мобільний телефон «Нокіа 1112» з акумуляторною батареєю та двома сім-картами оператора «Лайф» - повернути ОСОБА_20

- фрагмент аркуша паперу із надписом « ОСОБА_150 » - знищити

- диктофон марки «Самсунг» повернути ОСОБА_151

- револьвер зразка 1895 року системи «Наган» 7,62 мм, № НОМЕР_9 та 3 патрони - конфіскувати.

- обгортка від сім картки МТС з номером НОМЕР_20 ; копія позовної заяви до районного суду м. Чернігів з кодом 1141041; відкритий конверт з адресою відправлення Макарівського РС Київської обл. з листом на ім`я ОСОБА_20 від судді ОСОБА_152 ; телефонна картка з кодом; дів сім карти оператора «Київстар»; 3 довіреності зареєстровані в реєстрі за номером 6519, 5-455, 6574 та дві копії довіреності, зареєстровані в реєстрі за номером №1190 та 2648; техпаспорт на автомобіль марки «Daewoo Lanos» НОМЕР_21 ; три витяги про реєстрацію в Державному реєстрі за номером НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , 8828007; сім картка МТС з номером НОМЕР_24 ; 2 пластикові картки з написами «Субару»; телефонна картка «Укртелеком» на 9 грн. з номером НОМЕР_25 та телефонна картка «Белтелеком» з номером № НОМЕР_26 ; картка пред`явлення продавцю до початку виписки накладної зі штрих-кодом 447; картка «приватбанку» з номером НОМЕР_27 на ім`я ОСОБА_153 ; білий папір з надписом; 3 білих паперу з надписами; 11 аркушів паперу з технічною інформацію; пластикова картка червоного кольору від сім картки з номером НОМЕР_28 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_20 ; пульт дистанційного керування «Самсунг» сірого кольору; механічна корпусна деталь; 4 заготовки ключів з чорними ручками та надписами «ТОУ 47 ВР»; 1 ключ з чорною ручкою; металева деталь з керамічною вставкою зеленого кольору; мікросхема прямокутної форми; чорна пластикова панель; квитанція від 25.11.2009 р. на загальну суму 2500 грн. повернути ОСОБА_20

- автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_5 сірого кольору повернути ОСОБА_20

- автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору повернути ОСОБА_154

- таблиця з координатами мобільного об`єкта автомобіля марки «BMW-Х5», д.н.з. НОМЕР_2 та план-схему руху мобільного об`єкта автомобіля марки автомобіля «BMW-Х5», д.н.з. НОМЕР_2 , цифровий носій із записаною інформацією із відео, зробленого в ході ВООП та допиту в якості обвинуваченого ОСОБА_17 та із записом розмови від 09.01.2011 р. залишити зберігати в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб з моменту його проголошення через Солом`янський районний суд м. Києва

Суддя ОСОБА_1