справа № 462/4086/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше судженого, покарання повністю не відбув, -

за ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_4 06 червня 2016 року о 15.40 год. перебуваючи на АДРЕСА_2 , з метою відкритого викрадення чужого майна, підбігши до потерпілої ОСОБА_5 , шляхом ривка зірвав з її шиї золотий ланцюжок, вагою 04,00 грами, вартістю 4000,00 грн., після чого з місця вчинення злочину втік.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винність у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що викладені в обвинувальному акті обставини повністю відповідають дійсності. Просить суворо не карати.

На підставі повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_4 та доказів вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, які ніким не оспорюються, суд вважає повністю доведеними факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він повторно відкрито викрав чуже майно.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки - протягом тривалого часу заподіяну потерпілій шкоду обвинуваченим не відшкодовано, обставини та мотиви скоєння злочину, думку потерпілої, яка наполягала на призначенні покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, особу обвинуваченого, який на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, обвинувачений визнав свою винність у скоєному злочині, щиро розкаявся, що є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які обтяжують покарання відсутні, тому покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкцій статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів, та виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

Так як обвинувачений ОСОБА_4 , засуджений 03 квітня 2015 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч.1 ст.186 КК України на строк 1 рік 3 місяці позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 3 місяці, покарання повністю не відбув, суд вважає, що невідбуте покарання за попереднім вироком слід приєднати. Принцип обрання остаточного покарання обвинуваченому відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, слід обрати часткове приєднання.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід рахувати з часу фактичного звернення вироку до виконання.

Керуючись ст.ст. 369 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та обрати йому покарання 4 /чотири/ роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, засудженому ОСОБА_4 частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 03 квітня 2015 року, остаточно, за сукупністю вироків, обрати йому покарання 4 /чотири/ роки 1 /один/ місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного звернення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1