АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/241/17 Справа № 209/2343/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали кримінального провадження № 00006321 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 жовтня 2016 року щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

21 листопада 2005 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

11 березня 2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень

за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України.

Учасники судового провадження :

прокурор - ОСОБА_7 ,

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 жовтня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на 3 (три) року з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 425 (чотириста двадцять п`ять) грн., на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 362 (триста шістдесят дві) грн. 50 коп., на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 525 (п`ятьсот двадцять п`ять) грн., на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 1595 ( одну тисячу п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 94 коп., на користь ОСОБА_12 - 53184 (п`ятдесят три тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 46 коп., на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 25 коп.

Не погодившись з вироком перший заступник прокурора Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати в частині призначеного покарання вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 жовтня 2016 року та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; за ч. 2 ст. 190 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні злочинів і правильність кваліфікації його дій, посилається неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність, а саме неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення. Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно було застосовано до обвинуваченого положення ст. 75 КК України.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним за те, що він,

В період часу з 20.06.2016 року по 16.03.2016 року діючи з єдиним злочинним умислом на таємне викрадення чужого майна, 20.02.2016 року в невстановлений час перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , умисно, таємно, повторно викрав золотий комплект з ланцюжка та хрестика 585 проби, загальною вагою 10,76 грам, вартістю 11340,83 грн., що належав ОСОБА_12

23.02.2016 року у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_6 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , умисно, таємно, повторно викрав золоту обручку 585 проби, загальною вагою 3,84 грам, вартістю 4134,84 грн., що належала ОСОБА_12

28.02.2016 року у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_6 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , умисно, таємно, повторно викрав ноутбук марки «НР NХ9420». вартістю 3250,00 грн., що належав ОСОБА_12

01.03.2016 року у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_6 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , умисно, таємно, повторно викрав хлібопічку марки «Delfa DB-104708» вартістю 1380,00 грн., що належала ОСОБА_12 ..

02.03.2016 року у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_6 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , умисно, таємно, повторно викрав монітор марки «Philips 220ВIs», вартістю 3250,00 гри. та системний блок марки «AMD Phenom», вартістю 2250 грн., що належали ОСОБА_12

04.03.2016 року у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_6 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , умисно, таємно, повторно викрав фотоапарат марки «Nikon D3 1 10», вартістю 7509,75 грн., згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1029 від 20.05.2016 року, що лежав ОСОБА_12 ..

09.03.2016 року у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_6 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , умисно, таємно, повторно викрав посилювач марки «Marants SR 4001», вартістю 5050,00 грн., належав ОСОБА_12

11.03.2016 року у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_6 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , умисно, таємно, повторно викрав телевізор марки «Samsung UE40EH500W», вартістю 6400,00 грн., що належав ОСОБА_12

12.03.2016 року у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_6 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , умисно, таємно, повторно викрав домашній кінотеатр марки «Magnat Monitor 880», вартістю 4602,00 грн., що належав ОСОБА_12

13.03.2016 року у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_6 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , умисно, таємно, повторно викрав музичний центр марки «AIWA NSX-R21», вартістю 1750,00 грн., що належав ОСОБА_12

15.03.2016 року у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_6 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , умисно, таємно, повторно викрав годинник марки «Orient Avtomatic 21 Jewels», вартістю 3092,04 грн., що належав ОСОБА_12 , а також гаманець з грошовими коштами в сумі 2500 грн., що належав ОСОБА_14

16.03.2016 року у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_6 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , умисно, таємно, повторно викрав мікрохвильову піч марки «LG MS-2322A», вартістю 875,00 тон., що належала ОСОБА_12 ..

У подальшому ОСОБА_6 заволодівши таємно, шляхом вільного доступу майном ОСОБА_12 та майном ОСОБА_14 , розпорядився на власний розсуд.

22 березня 2016 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , зустрів ОСОБА_15 , у якого при собі знаходився мобільний телефон марки «Gigabyte smart F240».

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, ОСОБА_6 знаходячись біля будинку № 22 по пр. Перемоги в м. Дніпродзержинську, умисно, повторно, шляхом зловживання довірою, попрохав ОСОБА_15 надати йому мобільний телефон марки «Gigabyte smart F240», що належить дружині ОСОБА_15 - ОСОБА_13 нібито для здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_15 будучи введений в оману ОСОБА_6 , передав останньому мобільний телефон марки «Gigabyte smart F240» вартістю 496,25 гривень, після чого, ОСОБА_6 тримаючи його при собі, та не маючи наміру повертати його власнику, з місце події зник, заподіявши потерплому матеріальну шкоду на вказану суму.

08 квітня 2016 року приблизно о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_6 зустрів ОСОБА_16 , у якого при собі знаходився мобільний телефон марки «Nokia 1209».

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, ОСОБА_6 , перебуваючи біля ресторану «Лагуна» по бул. Героїв, в м. Дніпродзержинську, діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою, попрохав ОСОБА_17 , надати йому мобільний телефон марки «Nokia 1209», нібито для здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_17 будучи введений в оману ОСОБА_6 , передав останньому мобільний телефон марки «Nokia 1209» вартістю 155 гривень, після чого, ОСОБА_6 тримаючи його при собі, та не маючи наміру повертати його власнику, з місце події зник, заподіявши потерплому матеріальну шкоду на вказану суму.

09 квітня 2016 року приблизно о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_6 зустрів ОСОБА_18 , у якого при собі знаходився мобільний телефон марки «Nokia Asha 305».

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, ОСОБА_6 знаходячись біля магазину ТОВ «АТБ-маркет» по пр. Металургів, 74г в м. Дніпродзержинську, діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою, попрохав ОСОБА_18 , надати йому мобільний телефон марки «Nokia Asha 305», нібито для здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_18 будучи введений в оману ОСОБА_6 , передав останньому мобільний телефон марки «Nokia Asha 305» вартістю 425 гривень, після чого, ОСОБА_6 тримаючи його при собі, та не маючи наміру повертати його власнику, з місце події зник, заподіявши потерплому матеріальну шкоду на вказану суму.

11 квітня 2016 року приблизно о 16 годині 24 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «Єва-51» ТОВ «Руш», умисно, таємно, повторно викрав жіночу туалетну воду «Ля Рів Фореве» об`ємом 90 мл, вартістю 170 гривень.

21 квітня 2016 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , зустрів ОСОБА_19 , у якого при собі знаходився мобільний телефон марки «PRESTIGIO WIZE C3».

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, ОСОБА_6 знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_5 , діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою, попрохав ОСОБА_19 , надати йому мобільний телефон марки «PRESTIGIO WIZE C3», нібито для здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_19 будучи введений в оману ОСОБА_6 , передав останньому мобільний телефон марки «PRESTIGIO WIZE C3» вартістю 1595,94 гривень, після чого, ОСОБА_6 тримаючи його при собі, та не маючи наміру повертати його власнику, з місце події зник, заподіявши потерплому матеріальну шкоду на вказану суму.

23.04.2016 року приблизно о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи біля ринку «Пасаж» по бул. Будівельників, у м. Дніпродзержинську, у невстановленої в ході досудового розслідування особи незаконно без мети збуту придбав приблизно 15 г. наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «канабіс», та незаконно зберігаючи його при собі, став переміщатись по вулицям м. Дніпродзержинська.

В цей же день тобто 23.04.2016 року об 11 годині 50 хвилин, біля магазину «Крокодил» по бул. Героїв у м. Дніпродзержинську, ОСОБА_6 , був затриманий працівниками поліції, які в ході його особистого огляду виявили та вилучили раніше незаконно придбаний особливо небезпечний наркотичний засобі, обіг якого заборонено - канабіс маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 8,354 г., який ОСОБА_6 незаконно зберігав при собі без мети збуту.

23 квітня 2016 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_6 зустрів ОСОБА_10 , у якого при собі знаходився мобільний телефон марки «Samsung -С3322».

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, ОСОБА_6 знаходячись біля ринку «Пасаж» по бул. Будівельників в м. Дніпродзержинську, діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою, попрохав ОСОБА_10 , надати йому мобільний телефон марки «Samsung -С3322», нібито для здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_10 будучи введений в оману ОСОБА_6 , передав останньому мобільний телефон марки «Samsung -С3322» вартістю 525 гривень, після чого, ОСОБА_6 тримаючи його при собі, та не маючи наміру повертати його власнику, з місце події зник, заподіявши потерплому матеріальну шкоду на вказану суму.

26 квітня 2016 року приблизно о 11 годині 50 хвилин ОСОБА_6 зустрів ОСОБА_9 , у якого при собі знаходився мобільний телефон марки «Samsung D780».

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, ОСОБА_6 знаходячись біля поліклініки № 1 по бул. Будівельників, в м. Дніпродзержинську, діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою, попрохав ОСОБА_9 , надати йому мобільний телефон марки «Samsung D780»., нібито для здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_9 будучи введений в оману ОСОБА_6 , передав останньому мобільний телефон марки «Samsung D780».вартістю 362,50 гривень, після чого, ОСОБА_6 тримаючи його при собі, та не маючи наміру повертати його власнику, з місце події зник, заподіявши потерплому матеріальну шкоду на вказану суму.

В ході апеляційного розгляду прокурор, підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити у повному обсязі.

Обвинувачений заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора і просив її задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та постановити свій вирок, пояснення засудженого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просив вирок суду залишити без змін, їх виступи в судових дебатах та з останнім словом обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_6 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність то вони, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом; ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Виходячи з положень статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням вважається неправильним, якщо при цьому судом першої інстанції порушено вимоги статті 75 КК України.

Згідно до положень частини першої статті 75 КК, суд, звільняє винного від відбування покарання з випробуванням, якщо, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

Так, суд першої інстанції, у порушення вимог ч. 1 ст. 75 КК України, не належним чином врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який, маючи п`ять не знятих і непогашених судимостей за вчинення злочинів проти власності, відбувши реальне покарання у місцях позбавлення волі, знову вчинив аналогічний корисливий злочин.

Дані про особу свідчать про підвищений рівень суспільної небезпеки обвинуваченого та унеможливлюють застосування до нього положень статей 75 і 76 КК України, а також вказують на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи роз`яснення, які містяться в п. п.1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Згідно зі ст. 75 КК України, при призначенні покарання з іспитовим строком необхідно враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Як зазначено у вироку, місцевий суд, при призначенні ОСОБА_6 у виді позбавлення волі зі звільненням від покарання з випробуванням послався на характер та ступень тяжкості вчинених злочинів, посередню характеристику обвинуваченого, а також його щире каяття.

Однак з таким рішенням колегія суддів погодиться не може та вважає, що воно прийнято без належного урахування усіх обставин кримінального провадження, зокрема: ступеня тяжкості вчинених злочинів, кількості їх епізодів, способу та суб`єктивного ставлення засудженого до скоєного. Крім того, в достатній мірі залишилися не враховані дані про особу ОСОБА_6 , який характеризується посередньо, неодноразово раніше засуджувався, у тому числі за злочини проти власності, не відшкодував потерпілим завданих збитків. Усе наведене у своїй сукупності свідчить про значну суспільну небезпечність обвинуваченого та його стійку протиправну поведінку і небажання ставати на шлях виправлення.

Більш того рішення місцевого суду про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України взагалі не мотивовано.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового вироку.

Ухвалюючи новий вирок та вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, колегія суддів, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно зі статтею 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, кількість епізодів вчинених злочинів, що свідчить про стійку протиправну поведінку, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, раніше неодноразово судимий в тому числі і за злочини проти власності, за місцем проживання характеризується посередньо, не відшкодував потерпілим завданих збитків, відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання і вважає за можливе призначити покарання у межах санкцій передбачених ст. ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 309 ч. 1 КК У країни, у виді позбавлення волі з реальним відбуттям покарання.

Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, є відповідним вчиненому кримінальному правопорушенню, а також за своїм видом та розміром необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області -задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 жовтня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України, в частині призначення їй покарання скасувати.

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, за ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

В решті вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4