Справа № 502/1540/17
УХВАЛА

31 серпня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні

обвинувального акта у кримінальному провадженні,

внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000185 від 19.03.2017 р. відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В підготовчому судовому засіданні з розгляду відповідного обвинувального акту прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , яке мотивоване тим, що: - обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки в ході досудового розслідування оголошувався у розшук; - може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачується у кримінальних правопорушеннях, які вчинив до погашення строку судимості за попередні злочини та під час розгляду судом іншого кримінального провадження відносно нього; - може здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні і яких ще не допитано у судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просив суд задовольнити клопотання прокурора частково, застосувавши до його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що не погоджується з пред`явленим обвинуваченням, за весь час тримання його під вартою з ним не проводились слідчі дії та він не переховувався від слідства і не буде вчиняти нові злочини, в зв`язку з чим просив суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши заявлене прокурором клопотання, думку інших учасників судового провадження, судом встановлено наступне:

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до відповідного обвинувального акта, ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 04.07.2017 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.09.2017 року.

Відповідно до п-п. «с» п. 1 ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави для продовження тримання під вартою. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.

Статтею 177 КПК України передбачено, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з цим ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 є раніше судимим та обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, санкціями яки передбачена можливість призначення максимального покарання у виді позбавлення волі понад три роки. При цьому два з них згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів

Враховуючи тяжкість, кількість та суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, наявність обґрунтованої підозри у їх вчиненні обвинуваченим, для запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що вбачається з даних, які характеризують особу обвинуваченого та того факту, що відповідне кримінальне провадження надійшло до суду, який вже розглядає інше кримінальне провадження стосовно вчинення обвинуваченим низки тяжких злочинів, беручи до уваги те, що судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершено до спливу строку дії запобіжного заходу, суд приходить до висновку про існування зазначених ризиків та обґрунтованість клопотання прокурора, і в зв`язку з цим про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 315, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, продовжити на 60 днів, а саме до 30.10.2017 року включно.

Ухвала про продовження строків тримання під вартою припиняє свою дію після 30.10.2017 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити до відповідної установи місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1