Справа № 466/9313/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/124/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
Головуючого-судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 08 листопада 2017 року про накладення арешту на майно,
з участю прокурора - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а :
цією ухвалою клопотання старшого слідчого СВ СУ військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_8 задоволено та накладено арешт на майно, вилучене у службовому кабінеті ОСОБА_6 (розташованому у будівлі ГУНП у Чернівецькій області за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 24), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернівці, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: записник (блокнот) зеленого кольору, записник чорного кольору з рукописними записами, записник жовто-синього кольору з рукописними записами та 6 аркушів паперу формату А4 з рукописними записами, мобільний телефон марки «САМСУНГ» ІМЕІ НОМЕР_1 із двома сім-картами операторів мобільного зв`язку Київстар та Vodafone, 2 флеш-накопичувачі Micro-SD, об`ємом 2Gb кожний, флеш-накопичувач Kingston сірого кольору, ноутбук марки ASUS К53Е, грошові кошти в загальній сумі 8500 доларів США, з яких 80 купюр номіналом 100 доларів кожна та 10 купюр номіналом 50 доларів кожна, та в загальній сумі 4600 грн., з яких 5 купюр номіналом 500 грн., 8 купюр номіналом 200 грн., 5 купюр номіналом 100 грн., шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном.
Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що суд першої інстанції здійснив розгляд клопотання слідчого військової прокуратури без повідомлення підозрюваного та його захисника, а також жодним чином не повідомив їх про те, що 08.11.2016 року була постановлена ухвала про арешт майна, а про таку він дізнався 27.01.2017 року.

А також просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 08 листопада 2016 року про накладення арешту на майно. В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з суттєвим порушенням норм кримінального процесуального закону, зокрема, суд першої інстанції здійснив розгляд клопотання без повідомлення підозрюваного та його захисника, не повідомив останніх про те, що 08.11.2016 року було прийнято рішення про накладення арешту на майно.

Окрім того, на переконання апелянта, у клопотанні слідчого не доведено достатніх підстав вважати, що майно, яке належить арештувати, набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, не вказано підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а також слідчим не встановлено право власності вилученого майна.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає подану апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали клопотання, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що судове засідання 08.11.2016 року, на якому було постановлено оскаржувану ухвалу про накладення арешту на майно, проводилося за відсутності ОСОБА_6 , а в матеріалах судового провадження відсутні будь-які відомості про повідомлення його про час та місце судового засідання та вручення останньому копії рішення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання старшого слідчого СВ СУ військової прокуратури Західного регіону України, слідчий суддя районного суду прийшов до переконання про необхідність накладення арешту на майно з огляду на те, що ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України, які караються позбавленням волі з конфіскацією майна, а вищезазначені речі вилучені у службовому кабінеті підозрюваного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також в силу п.3 ч.2 ст.170 КПК України, забезпечення конфіскації майна.
Як встановлено апеляційним судом,слідчим відділом слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000116 від 11.10.2016 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчими військової прокуратури Чернівецького гарнізону проводиться досудове у кримінальному провадженні №0000084 від 27.08.2016 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
З матеріалів указаного кримінального провадження вбачається, що 16.09.2016 в одному із закладів громадського харчування смт. Глибока Чернівецької області співробітниками УВБ в Чернівецькій області ДВБ Національної поліції України затримано ОСОБА_10 за підозрою в одержанні неправомірної вигоди у розмірі 1 тис. євро.
06 жовтня 2016 року до військового прокурора Чернівецького гарнізону майора юстиції ОСОБА_11 звернулися начальник Управління внутрішньої безпеки в Чернівецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України полковник поліції ОСОБА_6 та його заступник ОСОБА_9 з метою отримання інформації про стан досудового розслідування вказаного кримінального провадження.
У подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, отримавши інформацію щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з метою протиправного особистого збагачення, вирішили використати для вимагання та одержання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди. З метою вимагання та отримання неправомірної вигоди у ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вступили у злочинний зговір між собою. Відповідно до попередньо розробленого ОСОБА_6 та ОСОБА_9 детального плану вчинення указаного злочину та розподілу ролей між його співучасниками, з метою не бути викритими правоохоронними органами, вирішили використати у вчиненні указаного кримінального правопорушення адвоката ОСОБА_12 .
Дійшовши між собою згоди про дії кожного співучасника вчинення злочину, згідно попередньо розробленого плану вчинення указаного тяжкого злочину, на початку жовтня 2016 року ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , під час особистої зустрічі із батьком ОСОБА_10 ОСОБА_13 , повідомив останньому про необхідність надання неправомірної вигоди у розмірі 11000 доларів США за вплив на прийняття службовими особами військової прокуратури Чернівецького гарнізону рішення щодо перекваліфікації дій ОСОБА_10 з ст. 368 КК України на ст. 369-2 КК України. Разом з цим, ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_13 , що у разі не надання указаної неправомірної вигоди дії ОСОБА_10 не будуть перекваліфіковані і останній понесене реальне покарання у вигляді позбавлення волі та конфіскації всього майна. У свою чергу ОСОБА_13 будучи поставлений в умови при яких відмова у наданні ОСОБА_12 неправомірної вигоди у розмірі 11000 доларів США зашкодить законним правам та інтересам його сина ОСОБА_10 вимушений був погодитися на незаконні вимоги ОСОБА_12 .
У подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , отримавши згоду від ОСОБА_13 щодо надання неправомірної вигоди, згідно попередньо розробленого плану вчинення указаних злочинів та розподілу ролей між його учасниками, 06.10.2016, а в подальшому неодноразово до 03.11.2016 зверталися до військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_11 з пропозицією надати йому неправомірної вигоди у розмірі 5000 доларів США за прийняття рішення про зміну правової кваліфікації у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 з ч. 3 ст. 368 КК України на ст. 369-2 КК України.
Отримавши указану незаконну пропозицію, військовий прокурор Чернівецького гарнізону майор юстиції ОСОБА_11 звернувся до військового прокурора Західного регіону України із відповідним рапортом про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, начальником управління внутрішньої безпеки в Чернівецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_6 та його заступником ОСОБА_9 .
У подальшому, 03.11.2016 близько 13.00 год. ОСОБА_14 , перебуваючи в ресторані «Пікнік», що розташований за адресою: м. Чернівці, вул. Буковинська, 41, під час особистої зустрічі з адвокатом ОСОБА_12 , згідно попередніх вказівок останнього, передав йому неправомірну вигоду в розмірі 11 000 доларів США.
Того ж дня, близько 13.30 год. адвокат ОСОБА_12 діючи згідно попередньо розробленого плату вчинення указаного тяжкого злочину передав частину грошових коштів у розмірі 10 000 доларів США ОСОБА_9 , який в свою чергу передав їх ОСОБА_6 для подальшої передачі частини неправомірної вигоди у розмірі 5 000 доларів США військовому прокурору Чернівецького гарнізону ОСОБА_11
03 листопада 2016 року, близько 17.00 год. ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , згідно попередньо розробленого детального плану вчинення указаного злочину, прибув до військової прокуратури Чернівецького гарнізону, що розташована за адресою: м. Чернівці, вул. В. Аксеніна, 2А та знаходячись в кімнаті відпочинку кабінету військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_11 , передав останньому неправомірну вигоду у розмірі 5 000 доларів США за зміну правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_10 з ч. 3 ст. 368 на ст. 369-2 КК України, що надало б можливість останньому отримати вирок не пов`язаний із позбавленням волі.
Надана ОСОБА_6 неправомірна вигода ОСОБА_11 у розмірі 5000 доларів США виявлена та вилучена під час огляду місця події службового кабінету військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_11 у повному обсязі, а ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
Того ж дня проведено обшук у службовому кабінеті ОСОБА_6 , розташованому у будівлі ГУНП у Чернівецькій області за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 24, у ході якого виявлено та вилучено наступне майно: записник (блокнот) зеленого кольору, записник чорного кольору з рукописними записами, записник жовто-синього кольору з рукописними записамита 6 аркушів паперу формату А4 з рукописними записами, мобільний телефон марки «САМСУНГ» ІМЕІ НОМЕР_1 із двома сім-картами операторів мобільного зв`язку Київстар та Vodafone, 2 флеш-накопичувачі Micro-SD, об`ємом 2Gb кожний,флеш-накопичувач Kingston сірого кольору, ноутбук марки ASUS К53Е, грошові кошти в загальній сумі 8500 доларів США, з яких 80 купюр номіналом 100 доларів кожна та 10 купюр номіналом 50 доларів кожна, та в загальній сумі 4600 грн., з яких 5 купюр номіналом 500 грн., 8 купюр номіналом 200 грн., 5 купюр номіналом 100 грн.
04 листопада 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369, ч.3 ст.369-2 КК України.
Перевіривши наявні матеріали клопотання та кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що слідчим суддею місцевого суду з дотриманням вимог ст.173 КПК України було враховано правову підставу для арешту майна, можливість використання вказаного майна як доказу у данному кримінальному провадженні, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369-2 КК України та ч.3 ст.369 КК України, санкція статті якої передбачає конфіскацію як вид покарання, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного.
Слідчим в повній мірі доведено достатність підстав вважати, що майно, яке належить арештувати, може бути таким, що отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, могло використовуватися як засіб вчинення кримінального правопорушення та може містити інформацію щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яка має значення для досудового слідства, а надані суду матеріали провадження свідчать, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права й інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. А з огляду на це, покликання апелянта про безпідставність накладення арешту не заслуговують на увагу.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Хоч підозрюваний ОСОБА_6 не брав участь у судовому засіданні під час розгляду клопотання про арешт майна, вилученого під час обшуку, однак права останнього були поновлені у суді апеляційної інстанції, зокрема, такому надано можливість висловити свої міркування щодо клопотання старшого слідчого про арешт майна, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині як на підставу скасування ухвали слідчого судді не підлягають до задоволення.

Окрім цього, колегія суддів апеляційного суду не бере до уваги покликання апелянта про те, що слідчим не встановлено право власності вилученого майна з огляду на те, що в силу завдання накладення арешту, яке носить тимчасовий характер, може бути застосоване до майна, яким як володіє, так і користується чи розпоряджається підозрюваний, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала є законною й обґрунтованою. Апеляційним судом не встановлено фактів порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, що мали б своїм наслідком скасування рішення, відтак доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :

поновити ОСОБА_6 строк на подачу апеляційної скарги.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 08 листопада 2017 року, якою накладено арешт на майно, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4