Єдиний унікальний номер:343/2281/16-к
Номер провадження: 1-в/0343/535/16
У Х В А Л А
іменем України
про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання
22 грудня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Долинського ВЦ №118 ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області клопотання Долинського виправного центру № 118 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
Начальник Долинського виправного центру № 118 звернувся в суд з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .
У судовому засіданні представник адміністрації Долинського ВЦ № 118 Івано-Франківської області ОСОБА_4 підтримав клопотання та пояснив, що засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони. За час відбування покарання має 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, та 3 заохочення. У Долинському ВЦ засуджений перебуває з травня 2016 року. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я він в установі почав працювати тільки з вересня 2016 року. У довідці про працевлаштування засуденого відмітки відсутні, оскільки станом на час її видачі, не був закритий звітний місяць. ОСОБА_5 сумлінно виконує свої обов`язки, ввічливо та з повагою ставиться до персоналу адміністрації, врівноважений, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення. Виконавчих листів в установу не поступало, тому стягнення з засудженого не проводилися.
Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення даного клопотання, вказавши, що засуджений, відбуваючи покарання у Личаківській ВК не працював, а залучався тільки до суспільно-корисної праці, а у Долинському ВЦ він працював незначний проміжок часу. При цьому пільга у нього настала у зв`язку з зарахуванням строку попереднього ув`язнення. Він засуджений за вчинення тяжкого злочину, внаслідок якого було позбавлено життя людину, відбув незначний, порівняно з призначеним, строк покарання, тому просила відмовити в умовно-достроковому звільненні засудженого.
Представник спостережної комісії при Долинській РДА в судове засідання не з"явився, однак надав протокол засідання спостережної комісії, згідно якого комісія утрималася від спільного подання клопотання про УДЗ ОСОБА_5 у зв"язку з вчиненням ним тяжкого злочину.
Засуджений ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання та пояснив, що бажає, щоб його умовно-достроково звільнили, оскільки усвідомив протиправність своїх дій, став на шлях виправлення, щиро розкаюється у вчиненому. У Личаківській ВК він не був працевлаштований, але брав активну участь у благоустрої колонії. У Долинському ВЦ працював з вересня 2016 року. Цивільний позов та судові витрати не погасив, оскільки не знав на який рахунок їх сплачувати, хоча вживав всі можливі заходи для цього.
Заслухавши представника адміністрації виправного центру, пояснення засудженого, висновок прокурора, який просив відмовити у задоволенні клопотання, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, з усією повнотою оцінюючи особу засудженого, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 судом встановлено наступні обставини:
ОСОБА_5 востаннє засуджений вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2012 року (з врахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2013 року) за ст.ст. 190 ч. 2, 358 ч. 1, 358 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. Згідно ст. 70 ч. 4 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань вироком Івано-Франківського міського суду від 10 листопада 2010 року за ст.ст. 309 ч. 1, 307 ч. 2, 69 КК України до 1 року позбавлення волі, визначивши 1 рік 1 місяць позбавлення волі. Визначено остаточне покарання за ст. 121 ч. 2 КК України 7 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення у слідчому ізоляторі у період з 31.05.2012 р. по 26.11.2012 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 31 березня 2016 року засудженому ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на невідбутий термін 3 роки 2 місяці 4 дні. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк покарання за правилами ст. 72 КК України час його слідування під вартою до Долинського ВЦ № 114 з 31 березня 2016 року по 12 травня 2016 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання з 31 травня 2012 року за вчинення тяжкого злочину. У зв"язку з проведеними йому перерахунками на підставі ст. 72 КК України (час слідування під вартою до Долинського ВЦ та час його попереднього ув"язнення) 2/3 частини терміну покарання - 24 жовтня 2016 року, фактично невідбута частина терміну покарання засудженого ОСОБА_5 станом на 22 грудня 2016 року становить 2 роки 4 місяці 3 дні.
З характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній під час відбування покарання допускав порушення вимог режиму тримання під вартою, за що було накладено одне дисциплінарне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Йому оголошувались три заохочення за участь у суспільно-корисній праці, які вже послужили підставою заміни засудженому невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у вигляді обмеження волі.
На даний час ОСОБА_5 працевлаштований, однак відомості про місце його роботи, покладені на нього обов"язки та ставлення до праці в особовій справі відсутні, не долучені вони і до клопотання чи в судовому засіданні, а відповідно твердження представника Долинського ВЦ з цього приводу є голослівними. Самі по собі факти активної участі у суспільно-корисній праці у Личаківській ВК та відсутності у Личаківській ВК та Долинському ВЦ дисциплінарних стягнень не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Саме такої думки притримувалися і члени спостережної комісії при Долинській РДА, які згідно протоколу № 15 засідання спостережної комісії при районній державній адміністрації від 08.12.2016 р. утрималась від спільного подання клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 у зв`язку з вчиненням ним важкого злочину.
Крім того витрати, які були стягнуті з засудженого за вироком суду, він не погасив. Зі слів представника Долинського ВЦ, ОСОБА_5 працює з вересня 2016 року, хоча, як встановлено судом, відбуває покарання у місцях позбавлення, а згодом обмеження волі, з січня 2013 року. Тобто, період його роботи є незначним, а саме ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.
Таким чином, дані про особу засудженого та вищеописані обставини не дають суду достатніх підстав дійти до твердої переконаності в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком. Висновок суду про заміну йому невідбутої частини покарання на обмеження волі, на думку суду, в даний час є для засудженого достатньою преференцією в умовах утримання. Можливо він і став на шлях виправлення, проте його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним.
На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України та ст.ст.537-539 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Долинського виправного центру № 118 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.
Суддя: