Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
27 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000110 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого - ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно із вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_5 12 квітня 2015 року близько 13 год. 40 хв, керуючи автомобілем марки ВАЗ-21011 р. н. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю приблизно 70 км/год по вул. Гагаріна в с. Сновидовичі Рокитнівського району Рівненської області зі сторони с. Остки в напрямку с. Лісове, у порушення вимог пунктів 10.1, 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, перевищив допустиме значення швидкості руху на даній ділянці дороги, проявив неуважність до дорожньої обстановки і з моменту виникнення небезпеки для нього у вигляді невстановленого малолітнього пішохода, який перетинав проїжджу частину з права на ліво по ходу руху транспортного засобу, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкоди іншим учасникам руху, не впорався з керуванням та виїхав на ліве узбіччя з подальшим наїздом на металеве огородження мосту.

В результаті ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких у лікарні помер.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі і постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 11717 грн. 33 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 90000 грн. моральної шкоди та 551 грн. 20 коп.- витрат по сплаті судового збору; в дохід держави витрати на залучення експертів в сумі 3070 грн. 80 коп. та 1065 грн. 97 коп. судового збору.

Прийнято рішення рахувати строк відбуття покарання ОСОБА_5 з моменту приведення вироку до виконання.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи доведеності своєї вини в скоєному кримінальному правопорушенні та правильності кваліфікації дій, покликається на призначення йому невідповідного ступеню тяжкості і особі винного покарання, яке, з врахуванням вчинення злочину вперше, з необережності, щирого розкаяння, активного сприяння в розкритті злочину, позитивних характеристик та часткового відшкодування заподіяної шкоди, є надто суворим.

Просить вирок суду змінити, призначивши йому більш м`яке покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Іншими учасниками судового провадження вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора щодо залишення вироку без змін, потерпілу ОСОБА_8 , яка просить задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_5 , помякшити призначене покарання і не позбавляти його волі, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено, за обставин, вказаних у вироку, підтверджена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка, що не заперечується в апеляційній скарзі і не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд першої інстанції, як видно з вироку, дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання і призначив ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, пов`язане з позбавленням волі.

Поряд з цим, при апеляційному розгляді кримінального провадження потерпіла ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого і заявила клопотання про пом`якшення призначеного ОСОБА_5 покарання без позбавлення волі останнього.

При цьому зазначила, що ОСОБА_5 дійсно щиро розкаявся у вчиненому злочині, неодноразово просив вибачення, офіційно працевлаштований і робить реальні кроки для відшкодування заподіяної злочином шкоди, сплативши в добровільному порядку 18000 грн в рахунок відшкодування заподіяної злочином шкоди, що для неї на даний час є основним чинником.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше не притягувався ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності, на обліку з приводу наркоманії чи алкоголізму не перебуває, за місцем проживання порядку не порушує, виховується і проживає в багатодітній роботящій і доброзичливій сім`ї, скарг на його поведінку від мешканців села в сільську Раду не надходило, у зв`язку з чим голова Уланівської сільської ради Хмільницького районну Вінницької області ОСОБА_10 від імені мешканців села Уланів та з врахуванням думки членів виконкому сільської Ради подав письмове клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України. Обтяжуючих покарання обставин у даному кримінальному провадженні не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи, що ОСОБА_5 скоїв даний злочин з необережності, вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, характеризується за місцем проживання виключно позитивно, як особа, що не порушує громадський порядок, веде належний спосіб життя, після дорожньо-транспортної пригоди на грунті психологічних переживань наслідків скоєного виявляє ознаки розладу адаптації у формі легковираженої депресивної реакції ( т. 2 а.с. 13-18), пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної шкоди, клопотання потерпілої ОСОБА_8 , яка на підтримання апеляційної скарги ОСОБА_5 , просить помякшити призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому і не позбавляти його волі, колегія суддів вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з встановленням іспитового строку, передбаченого законом, та покладенням певних обов`язків, згідно вимог ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Рокитнівського районного суду від 19 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання, призначеного судом першої інстанції, - три роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням іспитовим строком в два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту проголошення повного тексту ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3