13 червня 2017 року сел. Підволочиськ
Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козярі та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, який працює неофіційно, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,
ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про необхідність прибуття 13 липня 2015 року в ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження військової служби за мобілізацією та не маючи передбачених у ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав, які б звільняли його від призову за мобілізацією, всупереч ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», з метою ухилення від призову за мобілізацією, умисно, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не з`явився без поважних причин до призовного пункту, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_2 , 13.07.2015 року для подальшого проходження служби в Збройних силах України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову за мобілізацією.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, визнав повнісю та щиро розкаявся.
Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши ОСОБА_4 положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням показань обвинуваченого та документів, які характеризують його особу, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України.
При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 336 КК України.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, досудову доповідь органу пробації, особу обвинуваченого, конкретні обставини справи, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, а також вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 336 КК України, робить висновки про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі,
Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, допомагає утримувати тещу-інваліда, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, шляхом звільнення його від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст. 75 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальни витрати відсутні.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовано.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
В силу ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:
1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3.не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1