Справа № 716/302/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.03.2017 слідчий суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить зобов"язати заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 розглянути його клопотання від 21.01.2017 про проведення слідчих дій, а саме надіслати йому виклик на допит у кримінальному провадженні № 000007 від 15.04.2013 та повідомити його про результат розгляду в порядку передбаченому ст.220 КПК України, винісши та надіславши йому у випадку відмови вмотивовану постанову.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 13.01.2017 першим заступником керівника Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 було направлено на його адресу листа, в якому повідомлялося про необхідність з"явитися йому для допиту в СВ Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області. Оскільки в листі прокурора від 13.01.2017, передбачених законом даних, відповідно до ст. 137 КПК України зазначено не було, то 21.01.2017 він звернувся із заявою до заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про надіслання йому повістки для участі у процесуальній дії - допиті, на яку він його викликав у своєму листі.

Згідно листа від 25.01.2017, прокурор ОСОБА_6 повідомив його, що оскільки він, ніби-то відмовився добровільно прибути до органу досудового розслідування для проведення допиту, в даний час відсутні підстави для вручення йому повістки про виклик у спосіб передбачений КПК України.

Скаржник вважає, що відмовивши йому в клопотанні надіслати виклик на допит у спосіб, передбачений законом, листом від 25.01.2017 та не винісши передбачену ст. 220 КПК України постанову, першим заступником керівника Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 було порушено порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування, у зв`язку з чим оскаржує дану бездіяльність прокурора.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав повністю, обґрунтував вищенаведеним, просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначив що розглянувши заяву ОСОБА_5 від 21.01.2017, перший заступник керівника Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 25.01.2017, надав заявнику відповідь в загальному порядку про відсутність підстав для вручення йому повістки про виклик у спосіб, передбачений КПК України. Вмотивовану постанову у відповідності до ст.220 КПК України прокурор не виносив, оскільки вважає, що направлення повістки на допит не є процесуальною дією, отже заява ОСОБА_5 не розглядалася, як клопотання про проведення процесуальних дій, подане стороною захисту під час досудового розслідування в порядку ст.220 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно із правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про :1) скасування рішення слідчого; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4 ) відмову у задоволенні скарги.

Встановлено, що відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України внесено 15.04.2013 року в ЄРДР за №000007.

Підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , якому адвокатом ОСОБА_4 надається правова допомога, згідно договору про надання правової допомоги від 30.12.2016 року, укладеного між ним та підозрюваним ОСОБА_5 .

Встановлено, що листом від 13.01.2017 за №89-198-15 першим заступником керівника Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 . ОСОБА_5 повідомлено про необхідність з"явитися йому для допиту в СВ Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області.

21.01.2017 ОСОБА_5 звернувся із клопотанням про проведення процесуальної дії до заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про надіслання йому повістки для участі у процесуальній дії - допиті, на яку він його викликав у своєму листі, оскільки в ньому не було зазначено відомостей, передбачених ст. 137 КПК України.

Листом від 25.01.2017 за №89-198-15, прокурор ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що у зв`язку із відмовою добровільно прибути до органу досудового розслідування та розглядом клопотання про екстрадицію, відсутні підстави для вручення йому повістки про виклик у спосіб, передбачений КПК України.

В подальшому ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просив зобов`язати заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 надіслати йому виклик на допит у кримінальному провадженні № 000007 від 15.04.2013, відповідно до його листа від 25.01.2017 на клопотання від 21.01.2017.

Ухвалою слідчого судді Заставнівського районного суду від 02.02.2017 в задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовлено, оскільки вимога скаржника про зобов`язання прокурора надіслати йому виклик на допит у даному кримінальному провадженні є передчасною та безпідставною у зв`язку з тим, що відповідь прокурора від 25.01.2017 за №89-198-15, всупереч до вимог ч.2 ст. 220 КПК України, не оформлена у вигляді постанови.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Як вбачається із змісту клопотання ОСОБА_5 про проведення процесуальної дії від 21.01.2017 він зазначає, що оскільки прокурор у своєму листі від 13.01.2017 вказує на необхідність його прибуття на допит, скаржник просить вказати коли саме та до кого йому необхідно прибути для проведення даної процесуальної дії, а також додати копію передбаченої нормами КПК України повістки на допит. Отже підозрюваний ОСОБА_5 у своєму клопотанні просить прокурора викликати його на допит.

Приписами ст.220 КПК України встановлений порядок розгляду клопотань про виконання будь-яких процесуальних дій під час досудового розслідування.

Визначення поняття «процесуальна дія» відсутнє в Кримінальному процесуальному Кодексі України. Проте, системне тлумачення статтей КПК України дозволяє дійти висновку, що «процесуальні дії» це цілий комплекс заходів, дозволених в рамках кримінального процесу, які здійснюють уповноважені на це особи органів досудового розслідування та суду.

Заходи забезпечення кримінального провадження - це передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановлених законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпечення його дієвості. Ці заходи мають процесуальний характер, а тому є складовою кримінальної процесуальної форми; підстави, межі та порядок їх застосування регулюються кримінальним процесуальним законом; спрямовані на досягнення єдиної мети - забезпечити належний порядок кримінального провадження, його дієвість.

Згідно п.1 ч.2 ст. 131 КПК України виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід належать до заходів забезпечення кримінального провадження, які можна віднести до процесуальних дій, що в тому числі, виконуються на стадії досудового розслідування.

Прийняття рішення про застосування виклику під час досудового розслідування належить до компетенції слідчого, прокурора, які у відповідності до ч.1 ст.133 КПК України мають право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Способи здійснення виклику в кримінальному провадженні передбачені приписами ст.135 КПК України.

Відповідно до ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Частиною 2 ст. 36 КПК України визначаються повноваження прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Під час кримінального провадження прокурор уповноважений відповідно до п.9 ч.2 ст. 36 КПК України приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

Із змісту ч.3 ст. 110 КПК України вбачається, що рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Враховуючи вищенаведені вимоги КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність розгляду прокурором, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 000007 від 15.04.2013 клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про виклик у відповідності до вимог ст.220 КПК України та прийняття відповідного процесуального рішення у передбаченій цією статтею формі.

За таких обставин вимога скаржника ОСОБА_5 в частині зобов`язання прокурора розглянути його клопотання про виклик у відповідності до вимог ст. 220 КПК України підлягає задоволенню.

При цьому вимога скаржника про зобов`язання направити йому виклик на допит у даному кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, оскільки вирішення цього питання у відповідності до вимог ст.133, 135 КПК України належить виключно до компетенції прокурора, який має право (а не зобов`язаний) викликати підозрюваного у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :

Скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Зобов`язати першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 розглянути клопотання ОСОБА_5 від 21.01.2017 про його виклик у відповідності до вимог ст.220 КПК України.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7