Провадження №11-кп/772/819/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

потерпілої: ОСОБА_8

представника потерпілої: ОСОБА_9

розглянула 01 червня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0008122 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2017 року, яким

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

засуджено за ч.1 ст.286 КК до двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

За підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком один рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання з судовими витратами та речовими доказами.

За участю прокурора: ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі обвинувачений просив змінити вирок, визначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки суд першої інстанції не врахував особу винного.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що 08.10.2016 року біля 21:45год, керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ-217030», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вулиці Соборній в напрямку вулиці Театральної, зі сторони вулиці Хмельницьке шосе. В районі будинку №87 по вул. Соборній в м. Вінниці, ОСОБА_6 , не переконавшись, що перед передньою частиною автомобіля, що рухався в правій смузі руху в попутному напрямку та зменшив швидкість перед нерегульованим пішохідним переходом, немає пішоходів, продовжив свій рух та на вищевказаній розмітці нерегульованого пішохідного переходу з необережності допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину справа-наліво.

Внаслідок даної пригоди у ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1769/1854 від 19.12.2016 року, за ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження належать до середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №914а від 14.12.2016 року, в ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «ВАЗ-217030», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_11 вбачається невідповідність вимогам п. 18.4 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення обвинуваченого, його адвоката та їх виступи в судових дебатах в підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення проти її задоволення потерпілої та її представника; пояснення прокурора в підтримання законності вироку суду; дослідивши доводи апеляційної скарги, заперечення потерпілої на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про залишення скарги без задоволення із наступних підстав.

Пом`якшуючою обставиною, яка була врахована судом у вироку при призначенні покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, яку ОСОБА_11 знов просив врахувати в своїй апеляційній скарзі. Повторне врахування даної обставини законом не передбачено.

Крім того, не беруться до уваги посилання обвинуваченого, що він розрахувався з потерпілою, оскільки остання вказувала, що обвинувачений лише на перших порах в лікарні надавав їй матеріальну допомогу, а в теперішній час цього не робить.

Також, суд першої інстанції у вироку належно обґрунтував неможливість застосування штрафу, апеляційна скарга не містить аргументів на спростування зазначених доводів, а також обвинувачений не надав додаткових доказів, що змінилися обставини на які вказував у вироку місцевий суд.

Покарання визначене Вінницьким міським судом передбачає звільнення від відбування покарання обвинуваченого. Проте, він у своїй апеляційній сказі просить призначити йому реальне покарання. Призначення апеляційним судом такого покарання в даному випадку вимагає від суду проголошення вироку, про що апелянт не просив.

Зважаючи, що вирок суду в частині призначеного покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, на підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 414, 419 КПК України апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 місяців із дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: