Справа № 199/3592/17
В И Р О К
іменем України
11 липня 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000459, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, холостого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 21 липня 2014 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «М-412», номерний знак НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , рухався по вул. Петрозаводській в м. Дніпро, зі сторони вул. Гуртової у напрямку вул. Донецьке шосе.

Під час руху по вищезазначеній ділянці дороги, водій автомобіля «М-412», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 не діяв таким чином щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_9 , який йшов по правому краю проїзної частини вул. Петрозаводської у попутному із ним напрямку, не вжив своєчасно заходів для зменшення швидкості або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, у результаті чого, в районі будинку № 482 по вул. Петрозаводській в м. Дніпро, допустив наїзд правою передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_9 , після чого не зупиняючись, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 2.10 (а), (в), (г), (д) (е), 12.3 Правил дорожнього руху України, за якими:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 (б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої пішоход ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: в тім`яній ділянці, ліворуч, забійна рана; в тім`яно-потиличній ділянці, ліворуч, синець; на задній поверхні лівого стегна, ближче до внутрішньої поверхні в верхній третині, синець; на внутрішній бічній поверхні лівої гомілки, у верхній третині, 4 садна; на задній поверхні лівої гомілки, в нижній третині, «аххіалова» сухожилля садно; на тильній поверхні правої кисті, у проекції між проксимальною та середньою фаланг 4-го та 5-го пальців правої кисті 2 садна; на тильній поверхні лівої кисті, у проекції проксимальних фаланг, у нижній їх третині, 2-5-го пальців садна; на передній поверхні правого колінного суглобу, в середній та нижній третинах, садно; на передній поверхні лівого колінного суглобу, в нижній третині садно; на зовнішній бічній поверхні лівої гомілки, у верхній та середній третинах, 2 садна; на тильній поверхні правої стопи, у проекції кісток предплюсни, плюсни та флангів пальців численні садна; на тильній поверхні лівої стопи садна; у проекції гомілково-ступневого суглобу на передній та незначно зовнішній поверхні, садна; скупчення нечисленних еритроцитів на поверхні твердої мозкової оболонки правої скронево-тім`яної ділянки; крововиливи під м`якими мозковими оболонками правої часточки мозочка верхньо-задньої поверхні, правої лобної частки, тім`яно-потиличної ділянки праворуч; тім`яно-потиличній частці, ліворуч; субарахноїдальні мікрогеморагії у лівій тім`яній частці, варолієвому мості, продовгуватому мозку, поодинокі периваскулярні мікрогеморагії у речовині варолієвого моста та декілька вогнищевих крововиливів у речовині продовгуватого мозку, набряк головного мозку; повнокров`я судин, виражений набряк, еритроцити в порожнині майже всіх альвеол у легенях; деякі морфологічні ознаки шокової реакції у печінці; масивний інфільтруючий крововилив, набряк у сполучній та жировій тканинах, що оточують наднирник; інфільтруючі крововиливи, виражений набряк у внутрішніх м`яких покровах голови з лобно-тім`яно-скроневої ділянки праворуч, м`яких тканинах з лівої підколінної ямки; в товщі м`яких тканин, які оточують лівий наднирник розташований крововилив; в черевній порожнині близько 450 мл. темно-червоної рідкої крові; у проекції воріт селезінки, на випуклій (діафрагмальній) поверхні, з поверхні та у товщі її, розташований дефект (надрив) її капсули та паренхіми; в товщі м`яких тканини задньої та бічної поверхні грудної клітини, ліворуч, у нижній третині, крововилив; у підколінній ямці та верхній третині, лівої гомілки 2 крововиливи; рідкий стан крові; нерівномірне забарвлення внутрішніх органів; крапкові крововиливи під плевру легень і епікард; дрібно вогнищеві крововиливи з поверхні та у товщі судино-нервового пучка селезінки, брижі; у порожнинах серця та великих судин темно-червона рідка кров.

Від отриманої під час ДТП внутрішньо-черепної травми: крововиливів під тверду та м`які оболонки головного мозку, яка ускладнилася набряком головного мозку, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, визнав повністю і суду показав, що на той час він мешкав зі своєю дівчиною і її родичі у 2012 році надали йому в користування автомобіль «М-412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 , та що він має право керування транспортними засобами категорії «В». 21 липня 2014 року близько 23 год. 30 хв. він керував зазначеним технічно справним автомобілем і по своїй смузі руху їхав по вул. Петрозаводській з боку вул. Гуртової в напрямку вул. Донецьке шосе у м. Дніпро зі швидкістю приблизно 50 км/год. Автомобілів, які рухались в попутному та зустрічному напрямку не було, пішоходів також він не бачив і був зосереджений на дорожній обстановці. Будь-яких перешкод, які б обмежували йому оглядовість з місця водія, не було. В автомобілі він був сам. Під час руху він відчув сильний удар у передню частину автомобіля та зрозумів, що скоїв наїзд на пішохода. До зіткнення він пішохода не бачив, оскільки на якусь мить відволікся від керування автомобілем. Після цього, злякавшись відповідальності, на місці не зупинився та продовжив свій рух. Далі він відігнав автомобіль за місцем мешкання свого вітчима, а саме АДРЕСА_3 . Бачив, що його автомобіль має пошкодження. На ранок він дізнався, що хлопчик, на якого він здійснив наїзд, загинув, і, злякавшись відповідальності, почав переховуватися. Спочатку він поїхав до м. Севастополя, а потім поїхав на заробітки до Російської Федерації. У вчиненому щиросердно розкаявся.
Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що загиблий ОСОБА_11 був її рідним братом. Очевидцем події ДТП вона не була. ОСОБА_11 мешкав окремо від неї з бабусею, але вони з ним постійно спілкувалися та підтримували гарні відносини.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що станом на 21 липня 2014 року вона зустрічалася з ОСОБА_11 21 липня 2014 року вони разом з ОСОБА_13 йшли по правому краю проїзної частини вул. Петрозаводської в напрямку Донецького шосе. Вона йшла по узбіччю, а ОСОБА_14 зліва від неї, ближче до асфальту. В якийсь момент вона втратила свідомість, а коли прийшла до тями, то лежала на дорозі. Удару не пам`ятає. Автомобіль, який скоїв на них наїзд, вона не бачила. Згодом вона довідалася, що ОСОБА_14 помер.
За протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з додатками (т. 2 а.с. 12-23), 22 липня 2014 року в період часу з 01:20 години до 02:20 години слідчим міліції оглянуто ділянку автодороги поблизу будинку № 242 по вул. Петрозаводській у м. Дніпро. Встановлено, що дорожнє покриття асфальтобетонне, вологе, чисте. Дорога має по одній смузі для руху в кожному напрямку. Об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія в напрямку руху відсутні. На момент огляду транспортний засіб на місці події відсутній. Сліди гальмування відсутні. На узбіччі виявлено та оглянуто труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з тілесними ушкодженнями. Під час огляду місця події були виявлені та вилучені фрагменти лакофарбового покриття та бокове дзеркало заднього виду невстановленого автомобіля.
Згідно протоколу огляду домоволодіння (т. 2 а.с. 37-38), 22 липня 2014 року в період часу з 12:50 години до 13:40 години слідчим міліції оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_3 . Під час огляду по центру двору виявлено і оглянуто автомобіль «ИЖ-412» (Москвич), державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . На момент огляду транспортний засіб має механічні пошкодження, а саме: розбите лобове скло, деформовано передній капот, відсутнє праве бокове дзеркало заднього виду. За результатами огляду було виявлено та вилучено:
- з місця пошкодження капоту фрагмент лакофарбового покриття;
- на корпусі правого склоочисника (в місці кріплення склоочисника до корпусу автомобіля), на лінії кузова між капотом та ущільнювачем лобового скла - об`єкти схожі на волосся;
- з ущільнювача лобового скла фрагменти скла;
- чохол з водійського сидіння, пластикова накладка з важеля перемикання передач та рульове колесо.
Сам автомобіль за результатами огляду домоволодіння також вилучений і постановою слідчого від 22 липня 2014 року (т. 2 а.с. 40-41) разом з іншими предметами, вилученими під час огляду домоволодіння, долучені до матеріалів кримінального провадження якості речових доказів.
З витягу із реєстру транспортних засобів (т. 2 а.с. 156) вбачається, що зареєстрованим власником автомобіля «М-412», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 станом на 21 липня 2014 року була ОСОБА_8 .

За висновком експертизи лакофарбових матеріалів і покрить № 70/18-1764 від 12 вересня 2014 року, фрагменти лакофарбового покриття, вилучені в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди мають спільну групову належність із зразками лакофарбового покриття, вилученого в ході проведення огляду автомобіля «М-412», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме з фрагментами максимального розміру з числа зразків, вилучених з переднього капоту та могли складати одну лакофарбову поверхню (т. 2 а.с. 75-83).
Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи № 712 від 11 серпня 2014 року (т. 2 а.с. 88-91), при порівнянні волосся вилученого з капоту автомобіля та очисника переднього лобового скла з зразками волосся з голови трупа ОСОБА_9 виявлена схожість по більшості основних морфологічних ознак. Крім цього, при серологічному дослідженні як в волоссі, доставленому на дослідження так і в зразках волосся з голови трупа ОСОБА_9 виявлений антиген А. Одержані результати морфологічного та серологічного дослідження волосся не виключають можливість походження його від потерпілого ОСОБА_9 .
Згідно висновку судової трасологічної експертизи № 70/02-509 від 21 серпня 2014 року, праве дзеркало заднього виду, вилучене 22 липня 2014 року в ході проведення огляду місця ДТП по вул. Петрозаводській м. Дніпропетровська, раніше було встановлене на кронштейні для кріплення правого дзеркала заднього виду автомобіля «Москвич-412», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 2 а.с 96-101).
За висновком судової авто-технічної експертизи № 70/28-560 від 10 серпня 2014 року (т. 2 а.с. 169-172), робоча гальмівна система, рульове керування та підвіска автомобіля «М-412», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент експертного огляду, знаходяться в працездатному стані.
Висновком судової авто-технічної експертизи № 70/27-597 від 20 серпня 2014 року встановлено, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «М-412» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. В умовах місця події, водій автомобіля «М-412» ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішоходів своєчасним застосуванням екстреного гальмування зі зменшенням швидкості до швидкості пішоходів. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «М-412» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП (т. 2 а.с. 210-211).
У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 1299/218-Е від 07 серпня 2014 року (т. 2 а.с. 51-52), при експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено: в тім`яній ділянці, ліворуч, забійна рана; в тім`яно-потиличній ділянці, ліворуч, синець. На задній поверхні лівого стегна, ближче до внутрішньої поверхні в верхній третині, синець. На внутрішній бічній поверхні лівої гомілки, у верхній третині, 4 садна; на задній поверхні лівої гомілки, в нижній третині, «аххіалова» сухожилля садно. На тильній поверхні правої кисті, у проекції між проксимальною та середньою фаланг 4-го та 5-го пальців правої кисті 2 садна. На тильній поверхні лівої кисті, у проекції проксимальних фаланг, у нижній їх третині, 2-5-го пальців садна. На передній поверхні правого колінного суглобу, в середній та нижній третинах, садно. На передній поверхні лівого колінного суглобу, в нижній третині садно. На зовнішній бічній поверхні лівої гомілки, у верхній та середній третинах, 2 садна. На тильній поверхні правої стопи, у проекції кісток предплюсни, плюсни та флангів пальців численні садна. На тильній поверхні лівої стопи садна. У проекції гомілково-ступневого суглобу на передній та незначно зовнішній поверхні, садна. Скупчення нечисленних еритроцитів на поверхні твердої мозкової оболонки правої скронево-тім`яної ділянки. Крововиливи під м`якими мозковими оболонками правої часточки мозочка верхньо-задньої поверхні, правої лобної частки, тім`яно-потиличної ділянки праворуч; тім`яно-потиличній частці, ліворуч; субарахноїдальні мікрогеморагії у лівій тім`яній частці, варолієвому мості, продовгуватому мозку, поодинокі периваскулярні мікрогеморагії у речовині варолієвого моста та декілька вогнищевих крововиливів у речовині продовгуватого мозку, набряк головного мозку. Повнокров`я судин, виражений набряк, еритроцити в порожнині майже всіх альвеол у легенях (не виключено деякі з морфологічних ознак шокової реакції). Деякі морфологічні ознаки шокової реакції у печінці. Масивний інфільтруючий крововилив, набряк у сполучній та жировій тканинах, що оточують наднирник. Інфільтруючі крововиливи, виражений набряк у внутрішніх м`яких покровах голови з лобно-тім`яно-скроневої ділянки праворуч, м`яких тканинах з лівої підколінної ямки. В товщі м`яких тканин, які оточують лівий наднирник розташований крововилив. В черевній порожнині близько 450 мл. темно-червоної рідкої крові. У проекції воріт селезінки, на випуклій (діафрагмальній) поверхні, з поверхні та у товщі її, розташований дефект (надрив) її капсули та паренхіми. В товщі м`яких тканин задньої та бічної поверхні грудної клітини, ліворуч, у нижній третині, крововилив. У підколінній ямці та верхній третині, лівої гомілки 2 крововиливи. Рідкий стан крові; нерівномірне забарвлення внутрішніх органів. Крапкові крововиливи під плевру легень і епікард; дрібно вогнищеві крововиливи з поверхні та у товщі судино-нервового пучка селезінки, брижі. У порожнинах серця та великих судин темно-червона рідка кров.
Виявлені при експертизі трупа вищеописані ушкодження прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті і можливо за обставин та у часовий проміжок зазначених у письмовому відношенні слідчого, тобто за умов дорожньо-транспортної події. Виявлені тілесні ушкодження у ділянці голови розділенню не підлягають, у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню. Виявлене тілесне ушкодження у вигляді ушкодження селезінки з послідуючою кровотечею у черевну порожнину відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню. Виявлене тілесне ушкодження у вигляді синців та саден на шкіряних покровах тулуба відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню.
Враховуючи локалізацію та характер тілесних ушкоджень, механізм їх утворення, не виключено утворення виявлених тілесних ушкоджень за обставин та у часовий проміжок зазначених у зазначеній постанові слідчого, тобто за умов дорожньо-транспортної події.
Смерть ОСОБА_9 настала від внутрішньочерепної травми: крововиливів під тверду та м`які оболонки головного мозку і ускладнилася набряком головного мозку, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупу та даними судово-гістологічного дослідження.
В даному випадку смерть потерпілого настала після спричинення тілесних ушкоджень у короткий проміжок часу, який вираховується хвилинами, що підтверджується даними експертизи трупа.
Враховуючи локалізацію та характеристику тілесних ушкоджень, механізм їх утворення, не виключено, що первинний контакт автомобіля з тілом потерпілого відбувся у ділянці задньої поверхні лівої гомілки з послідуючим закиданням тіла на капот чи кришку багажника автомобіля і ковзання тіла по них та подальшим відкиданням тіла з падінням його на шляхове покриття чи ґрунт.
Оцінюючи наявні докази, суд виходить з того, що учасниками судового провадження не оспорюються сам факт ДТП, її час, місце, учасники, наслідки та наявність вини обвинуваченого в ДТП. Зазначені фактичні обставини повністю узгоджуються і з дослідженими судом в їх сукупності та взаємозв`язку доказами, які узгоджуються між собою, отримані в порядку, встановленому КПК України, і поза всяким розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки останній, діючи зі злочинною необережністю, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є тяжким необережним злочином, вищезазначені обставини вчинення кримінального правопорушення, той факт, що ОСОБА_6 залишив місце ДТП, характер та ступінь тяжкості непоправних наслідків правопорушення у вигляді смерті потерпілого, відомості про особу обвинуваченого.

Останній притягується до кримінальної відповідальності вперше (т. 3 а.с. 89), має зареєстроване місце проживання (т. 3 а.с. 87-88), де не мешкає (т. 3 а.с. 93), на час розгляду справи в суді не працює, за останнім місце роботи характеризується позитивно (т. 3 а.с. 91, 92), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться (т. 3 а.с. 105, 107), перебував у розшуку. Добровільне з`явлення ОСОБА_6 до органу досудового розслідування пом`якшує, але не скасовує той факт, що обвинувачений переховувався від органу досудового розслідування протягом майже трьох років.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щиросердне каяття, активне сприяння встановленню фактичних обставин кримінального правопорушення та добровільне відшкодування потерпілій витрат на поховання ОСОБА_9 .
При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, з урахуванням відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи. За цих же обставин суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом або звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, керування транспортними засобами не є для нього джерелом засобів до існування, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, оскільки тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування дають підстави вважати можливими ухилення від суду.
На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 5113,24 грн.

Згідно вимог ст. 100 КПК України, речові докази:
-рульове колесо, накладка з важеля перемикання передач, слід долоні руки та слід пальця руки, які скопійовані на липку стрічку, чохол з сидіння водія, об`єкти схожі на волосся, фрагменти скла, фрагменти лакофарбового покриття та бокове дзеркало заднього виду підлягають знищенню;
-автомобіль, переданий на зберігання ТОВ «Династія - Дніпро» підлягає поверненню власнику.
До розгляду у межах кримінального провадження прийнято цивільний позов ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 15-16), за яким остання просить суд стягнути з ОСОБА_6 на її користь відшкодування завданої їй смертю брата ОСОБА_9 моральної шкоди у розмірі 300000 грн.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.
У відповідності до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Суд вважає доведеним поза всяким розумними сумнівом факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_4 , яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо близького родича, котра потягла за собою смерть її неповнолітнього брата.
ОСОБА_4 на підставі приписів ч. 1 ст. 23 ЦК України має право на відшкодування такої моральної шкоди.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала … якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
За ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Суд також враховує правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

ОСОБА_6 як особа, яка на відповідній правовій підставі керувала транспортним засобом та внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки спричинила смерть ОСОБА_9 , на підставі вимог п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України зобов`язаний відшкодувати спричинену його діями моральну шкоду ОСОБА_4 і є належним відповідачем за вказаними позовними вимогами.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує роз`яснення, викладені у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, за якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З врахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розміром грошового відшкодування моральної шкоди, необхідним та достатнім за вказаних обставин є 50000 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 374 КПК України,
ПРИСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Дніпропетровській установі виконання покарань (№ 4) Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ України.

Строк відбування ОСОБА_6 основного покарання у виді позбавлення волі обраховувати з 17 травня 2017 року при цьому, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року), строк попереднього ув`язнення з 17 травня 2017 року по 20 червня 2017 року включно зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 5113 (п`ять тисяч сто тринадцять) гривень 24 (двадцять чотири) копійки.

Речові докази:
-рульове колесо, накладку з важеля перемикання передач, слід долоні руки та слід пальця руки, які скопійовані на липку стрічку, чохол з сидіння водія, об`єкти схожі на волосся, фрагменти скла, фрагменти лакофарбового покриття та бокове дзеркало заднього виду, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ГУНП України в Дніпропетровській області за квитанцією № 413 знищити;
-автомобіль «М-412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ТОВ «Династія Дніпро» - повернути власнику.
Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково стягнути з ОСОБА_6 на її користь грошове відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в іншій частині відмовити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.
Головуючий:

11.07.2017