Провадження №11-кп/772/787/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 8 лютого 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України,
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про зарахування йому в строк відбуття покарання часу попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року.
Ухвалою Вінницького міського суду від 8 лютого 2017 року у задоволенні клопотання засудженого було відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 . Судове рішення вважає незаконним та вказує, що кримінальний закон не містить обмежень щодо застосування норм ч. 5 ст. 72 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, виступ адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, заперечення прокурора ОСОБА_6 проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Апеляційного суду Вінницької області від 8.12.2009 року за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.
Ухвалою Верховного Суду України від 22.04.2010 року вирок апеляційного суду залишено без змін.
Відповідно до особової справи засудженого, ОСОБА_8 на даний час відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі у Державній установі «Вінницька УВП (№1)».
Ухвалою суду першої інстанції відмовлено у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання ОСОБА_8 у зв`язку з тим, що вимоги вказаного закону не поширюються на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі.
В обґрунтування своїх доводів, суд послався на те, що правила, закріплені у ст. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до таких покарань не відноситься.
На думку колегії суддів суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_8
24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст. 72 КК України, якою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст. 72 КК України.
Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Довічне позбавлення волі не є строковим видом покарання в розумінні норм Кримінального кодексу України.
Стаття 51 КК України визначає вичерпний перелік покарань, які поділяються на: строкові, тобто такі, які мають визначений строк застосування, та безстрокові, а саме покарання, які не мають визначеного строку застосування, в тому числі це довічне позбавлення волі.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правила, закріплені у ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акту про помилування.
Доводи захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду даного провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 405, 407 КПК України,
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 8 лютого 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення її копії.
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом. Суддя: