Справа № 446/536/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.06.2017 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Донецьк, азербайджанець, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, не депутат
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , 20 лютого 2017 року близько 22 год., маючи умисел на вчинення хуліганських дій, умисно грубо порушив громадський порядок, який виразився у тому, що ОСОБА_4 висловлюючи зневагу до існуючих норм поведінки у суспільстві та моралі, з метою самоутвердження за рахунок інших осіб, протиставляючи себе іншим громадянам, під час руху в автомобілі марки «Renault» моделі «Laguna» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , знаходячись на автодорозі сполучення смт. Добротвір с.Гайок, а саме в селі Руда Кам`янка-Бузького району Львівської області, перебуваючи в салоні вище вказаного автомобіля на задньому сидінні, за допомогою колюче-ріжучого предмету безпричинно наніс водію ОСОБА_5 один в область нижньої щелепи справа та в ході активної оборони потерпілого наніс численні удари даним колюче-ріжучим предметом по кистях обох рук ОСОБА_5 . Внаслідок чого потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді садна-подряпини в ділянці нижньої щелепи справа, поверхневі рани і подряпини на обох кистях, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 237 від 21.02.2017 року відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Тобто, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.4 ст. 296 КК України визнав повністю. Просив суд суворо не карати, не позбавляти волі.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання подав заяву в який зазначив, що претензій до ОСОБА_4 він немає, Цивільний позов просить задоволити повністю, щодо міри покарання поклався на розсуд суду.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що 20 лютого 2017 року вона була на роботі. До неї зателефонував ОСОБА_4 та просив, щоб вона вийшла з бару, в якому вона працює та зачекала на нього, так він хоче з нею поговорити. ОСОБА_4 пояснив їй, що приїхав на таксі. З ОСОБА_4 вони розмовляли про особисті стосунки, він був знервований, через те, що вони припинили стосунки. В ході розмови вона бачила, що у ОСОБА_4 з кишені куртки стирчить ніж, тоді вона запитала, навіщо йому ніж. Він відповів, що це для нарізки їжі. Розмовляли вони недовго. Потім ОСОБА_4 пішов до таксі, а вона повернулась на роботу. Через деякий час до неї знов зателефонував ОСОБА_4 та попросив, щоб вона його зустріла. Вона пішла йому на зустріч. Коли вони зустрілись, вона побачила, що у ОСОБА_7 з рук тече кров. На її запитання, що сталося, він відповід, що потрапив в ДТП. Вони разом пішли до неї на квартиру, її брат викликав швидку медичну допомогу. Коли приїхала карета швидкої допомоги, фельдшер надав ОСОБА_4 медичну допомогу, після чого він залишився в квартирі. Ще за кілька хвилин до неї додому приїхали працівники поліції та попросили ОСОБА_4 поїхати з ними для з`ясування обставин.
Відповідно до висновку експерта № 237 від 21 лютого 2017 року у ОСОБА_5 виявлено садно-подряпину в ділянці нижньої щелепи справа, поверхневі рани і подряпини на обох кистях, які утворились від дії гострого колючо-ріжучого предмета, могли виникнути 20 лютого 2017 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень та їх характер, не слід вважати можливим їх виникнення внаслідок одноразового падіння на площину з висоти власного росту. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень у гр.. ОСОБА_5 відмічено не менше, ніж 7 місць прикладання сили.
Відповідно до висновку експерта № 99 від 27.02.2017 року ОСОБА_4 також хронічним психічною хворобою не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих дій ОСОБА_4 також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового або будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, вважає їх достатніми для прийняття рішення по справі.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень - є вірною.
При обранні міри покарання ОСОБА_4 судом враховано, що він раніше не судимий.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , передбаченою ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , передбаченою ст. 67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_4 суд вважає призначити покарання у вигляді позбавлення волі. Проте на думку суду, зважаючи на особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин, суд вважає за можливе проведення виправлення і перевиховання підсудного без ізоляції останнього від суспільства та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи.
Відповідно до ст. 75 КК України суд вважає за можливе прийняти рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на останнього обов`язків, передбачених п. п. 3, 4, 5 ст. 76 КК України.
Вирішуючи цивільний позов, суд керується статтями 28, 328 КПК України, статтями 23 та 1166 ЦК України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна»(далі - Постанова). При цьому суд виходить з установленого законом правила про те, що майнова шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
В силу ст. 128 КПК України цивільний позивач має право на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Обвинувачений цивільний позов визнав.
В добровільному порядку обвинуваченим не були відшкодовані збитки.
Виходячи із доведеності вини обвинуваченого у вчиненні злочину, суд задовольняє цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на заявлену суму та підлягає стягненню в сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн.
Речові доказ ніж, знищити.
Цивільний позов ОСОБА_5 задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 30 000 (тридцять тисяч) грн. моральної шкоди. .
Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд -
з а с у д и в :
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 винним звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та призначити йому іспитовий строк терміном на 3 (три) роки.
Відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покласти обов`язки не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_5 задоволити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 30 000 (тридцять тисяч) грн. моральної шкоди.
Речовий доказ ніж, знищити.
Судові витрати по справі відсутні.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Суддя :