ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/3291/17
Провадження № 1-кс/201/2441,/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпро скаргу засновника ГО «Захист підприємців та бізнесу України» ОСОБА_3 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , засновника товариства з обмеженою відповідальністю «Табакко-Шоп» ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженою особи прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України у кримінальному провадженні № 0000765 від 31.08.2016р.,

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 02.03.2017р. надійшла скарга засновника ГО «Захист підприємців та бізнесу України» ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , засновника ТОВ «Табакко-Шоп» ОСОБА_5 , в якій вони просили визнати незаконною бездіяльність уповноваженою особи прокуратури Дніпропетровської області щодо неповернення їм тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України у кримінальному провадженні № 0000765 від 31.08.2016р. В обґрунтування своїх вимог, скаржники зазначили, що 15.02.2017р. в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000765 від 31.08.2016р., слідчим на підставі ухвали слідчого судді Дзержинсього районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.01.2017р., було проведено обшук у приміщенні розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого, органом досудового розслідування було виявлено та вилучене майно, речі та документи, які належать скаржникам та не мають відношення до обставин кримінального провадження. Оскільки зазначене майно, на думку скаржників, не підлягало арешту у передбачені КПК України строки, останнє вважається тимчасово вилученим майном та повинно бути негайно повернуто його власнику, однак, на даний час, майно незаконно утримується слідчим прокуратури Дніпропетровської області, чим порушується право власника на розпорядження майном.
Скарга передана в провадження слідчого судді ОСОБА_1 03.03.2017р.
Розгляд скарги, який було призначено на 06.03.2017р., 13.03.2017р., 17.03.2017р., не відбувався з різних підстав (заява про відкладення, ненадання прокуратурою для огляду матеріалів кримінального провадження, лікарняний судді).
Представник скаржників адвокат ОСОБА_6 (діє за договором від 17.03.2017р.) надала заяву, в якій просила скаргу задовольнити та розглядати її га її відсутності, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржників та їх представника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.
Представник прокуратури Дніпропетровської області також 29.03.2017р. на е/пошту суду надіслав заяву, в якій просив розглянути скаргу за його відсутності та відмовити у її задоволенні з огляду на те, що частина майна була арештована ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2017р. (під головуванням слідчого судді ОСОБА_1 ), а щодо решти вилученого під час обшуку майна вирішується питання щодо їх використання для підтвердження обставин у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка представника прокуратури не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку про те, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна гідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені під час обшуку речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, яке, на підставі ст. 169 КПК України, повертається особі у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Положеннями абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України закріплено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

В ході розгляду даної скарги встановлено, що 15.02.2017р. в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000765 від 31.08.2016р., слідчим на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.01.2017р., було проведено обшук у приміщенні розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого, органом досудового розслідування було виявлено та вилучене майно, речі та документи.
Згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2017р. (під головуванням слідчого судді ОСОБА_1 ) було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено у кримінальному провадженні № 0000765 від 31.08.2016р. арешт на частину майна, речей та документів, які були вилучені 15.02.2017р. за адресою: м. Дніпро, вул. Філософська, 8, які мають відношення до обставин кримінального провадження.
В той же час, інша частина майна, про повернення якого просять скаржники у своїй скарзі, після його вилучення не відносилась до обставин кримінального провадження, що також підтвердив представник прокуратури Дніпропетровської області у своїх письмових поясненнях, пославшись про вирішенні на даний час питання щодо їх віднесення до речових доказів, а отже, зазначене майно, речі та документи мали ознаки тимчасово вилученого майна, яке згідно з вищезазначеними вимогами кримінального процесуального закону підлягало поверненню його володільцям або арешту у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим, утримання органом досудового розслідування майна, речей та документів, які були вилучені під час обшуку за адресою: м. Дніпро, вул. Філософська, 8, є неправомірною, а їх бездіяльність щодо неповернення такого майна за зверненням володільця є незаконною.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення скарги та вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність органу досудового розслідування щодо неповернення тимчасово вилученого майна, на яке не було накладено арешт у встановлений КПК України строк, а щодо вимог скарги про повернення майна, на яке було накладено арешт, то в цій частині вона задоволенню не підлягає.
Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 303-307, 318-380 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Скаргу засновника ГО «Захист підприємців та бізнесу України» ОСОБА_3 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , засновника товариства з обмеженою відповідальністю «Табакко-Шоп» ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженою особи прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України у кримінальному провадженні № 0000765 від 31.08.2016р. задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області, яка здійснює досудове розслідування кримінальне провадження № 0000765 від 31.08.2016р., повернути засновнику ГО «Захист підприємців та бізнесу України» ОСОБА_3 , засновнику ТОВ «Тобакко-Шоп» ОСОБА_5 та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 вилучені майно, речі та документи згідно протоколу обшуку від 15.02.2017р. під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000765 від 31.08.2016р., а саме: вилучені з робочих місць всі системні блоки та комп`ютерну техніку; грошові кошти у кількості купюр: номіналом 1 гривня 258 купюр, номіналом 2 гривні 73 купюри, номіналом 5 гривень 69 купюр, номіналом 10 гривень 204 купюри, номіналом 20 гривень 153 купюри; номіналом 100 гривень 143 купюри, номіналом 50 гривень 1206 купюр, номіналом 200 гривень 6 купюр, номіналом 500 гривень 104 купюри, в всього на загальну суму 133649 гривень, а також інше майно, речі та документи, за винятком майна, на яке було накладено арешт ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2017р. (під головуванням слідчого судді ОСОБА_1 ) по справі № 201/2583/17 (провадження № 1-кс/201/1971/2017).
У задоволенні вимог скарги в іншій частині відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1