Справа № 456/2294/17
Провадження № 1-кп/456/379/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию кримінальне провадження № 0001314 від 21.07.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, неодруженої, пенсіонерки, раніше не судимої, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
31 липня 2017 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001314 від 21.07.2017 року відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та угода про примирення, укладена 28 липня 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 .
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 18.07.2017 року близько 10 год. 05 хв. у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який перебуває в оренді ФОП ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переконавшись, що її дій ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, таємно викрала зі стелажу магазину жіночий гаманець « ІНФОРМАЦІЯ_3 » вартістю 250 грн., який заховала у свою сумку, після чого підійшла до іншого стелажу, звідки таємно викрала туш для вій «Miss Five Fux Cils Papillion» вартістю 40 грн., яку заховала у кишеню штанів, та з викраденим майном вийшла з приміщення магазину.
Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_6 завдано шкоду на загальну суму 290 грн.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
28.07.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України укладено угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_4 визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та сторони узгодили міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Підозрювана ОСОБА_4 зобов`язується вибачитися за вчинене правопорушення.
Прокурор просить відмовити в затвердженні угоди про примирення від 28.07.2017 року, укладеної між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 , та продовжити судовий розгляд у загальному порядку.
В підготовчому судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_5 заявила, що угоду про примирення з підозрюваною ОСОБА_4 підписано нею, його представником ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що потерпілий за станом здоров`я не міг підписати цю угоду, однак погоджується на призначення саме такого покарання ОСОБА_4 , яке визначене в угоді, та просить її затвердити.
Обвинувачена ОСОБА_4 просить затвердити угоду про примирення, укладену між нею та представником потерпілого, оскільки вона розуміє надані їй законом права на укладення угоди про примирення, наслідки її укладення та затвердження, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення.
Перевіривши зміст угоди про примирення, вислухавши думку представника потерпілого, обвинуваченої, прокурора, суд дійшов до висновку, що в затвердженні угоди про примирення слід відмовити, а справу повернути прокурору, з огляду на наступні обставини, встановлені в підготовчому судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути складена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.
Частиною 3 статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Стаття 471 КПК України встановлює вимоги, яким повинна відповідати угода про примирення.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчинені якого його обвинувачують, наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України, характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.
Частиною 7 ст. 474 КПК України визначено, що суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угоди» № 13 від 11.12.2015 року угода про примирення укладається між потерпілим та підозрюваним/обвинуваченим. Потерпілим у кримінальному провадженні згідно зі ст. 55 КПК може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Угода про примирення може бути укладеною з юридичною особою (потерпілим), незалежно від її організаційно-правової форми та форми власності, за умови заподіяння останній кримінальним правопорушенням майнової шкоди. Представляє інтереси останньої у разі заподіяння кримінальним правопорушенням такої шкоди, в тому числі під час укладення угоди, представник юридичної особи (керівник юридичної особи, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за дорученням керівника юридичної особи за довіреністю на представництво, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні, згідно з укладеною з нею угодою на представництво). До матеріалів кримінального провадження мають додаватися копії завірених належним чином документів, що підтверджують правомочність конкретної особи представляти інтереси першої, а в угоді, так само як і в судовому рішенні за результатами її розгляду, у вступній/резолютивній частині при посиланні на представника слід зазначати вид цих документів.
Згідно з п. 7 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угоди» № 13 від 11.12.2015 року ініціювати укладення угоди про примирення має право лише потерпілий чи підозрюваний/обвинувачений. Домовлятися стосовно укладення угоди про примирення можуть також захисник, представник потерпілого, законний представник або інша особа, погоджена сторонами, за винятком слідчого, прокурора або судді.
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угоди» № 13 від 11.12.2015 року після отримання обвинувального акта, угоди про примирення чи про визнання винуватості головуючий суддя не пізніше п`яти днів після дати передання (надходження) до його провадження відповідного матеріалу має постановити ухвалу про призначення підготовчого судового засідання, визначити дату, час та місце його проведення. Одночасно із прийняттям цього рішення суд, що здійснюватиме судове провадження, для реалізації покладених на нього обов`язків щодо з`ясування добровільності укладення угоди та перевірки її на відповідність вимогам КПК та/або кримінального закону (частини 6, 7 ст. 474 КПК), зважаючи на те, що під час підготовчого судового засідання може бути прийнято рішення, яке по своїй суті є завершальним для судового провадження у суді першої інстанції (ухвалити вирок), вправі витребувати документи, подані сторонами під час досудового розслідування, а також інші матеріали досудового розслідування.
Згідно з п. 18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угоди» № 13 від 11.12.2015 року з наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Відповідно до ч. 6 Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.11.2012 р. № 223-1679/0/4-12 «Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод» за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, повинен прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження); або продовжити судовий розгляд в загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення. Ухвала про відмову в затвердженні угоди про примирення чи визнання винуватості оскарженню не підлягає.
Як встановлено судом, в порушення вимог ч. 2 ст. 471 КПК України, потерпілий ОСОБА_6 не підписував угоди про примирення, в матеріалах кримінального провадження № 0001314 відсутні будь-які документи, які б уповноважували у законному порядку ОСОБА_5 на підписання угоди від імені ОСОБА_6 і такий порядок не передбачений нормами КПК. Крім цього, в матеріалах кримінального провадження відсутня згода потерпілого на укладення даної угоди.
Всупереч вищенаведеним нормам чинного законодавства, угода про примирення від 28.07.2017 року укладена між представником потерпілого та підозрюваною, хоча представник потерпілого наділений лише правом домовитися стосовно укладення такої угоди, а ініціювати укладення угоди міг лише потерпілий чи підозрювана, так як відповідно до ч. 4 ст. 58 КПК України представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.
Таким чином, перевіривши відповідність угоди про примирення вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що в затвердженні угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 і підозрюваною ОСОБА_4 від 28 липня 2017 року слід відмовити, а кримінальне провадження № 0001314 від 21.07.2017 року відносно ОСОБА_4 повернути прокурору для продовження досудового розслідування, відповідно до вимог ст.314 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 372, 468-469, 471, 473, 474 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити в затвердженні угоди про примирення від 28.07.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0001314 від 21.07.2017 року відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувальний акт та угоду про примирення повернути Стрийському місцевому прокурору для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1