Провадження 1-кс/127/8/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого Вінницького відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності клопотання про застосування технічних засобів фіксації судового процесу, -

ВСТАНОВИВ:
26.12.2016, до суду надійшло вищевказане клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009567 від 05.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 2 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що гральні заклади розташовані у м. Вінниці під виглядом розповсюдження державних лотерей надають послуги у сфері грального бізнесу, а саме: використовуючи комп`ютерну техніку та доступ до мережі Інтернет, надають клієнтам доступ до азартних ігор у вигляді комп`ютерних стимуляторів та електронному (віртуальному) казино.

З метою припинення функціонування грального бізнесу, притягнення до відповідальності осіб, які його організували та надають послуги у їх проведенню, а також здобуття фактичних даних, які дадуть можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей, в тому числі комп`ютерної техніки, документів, грошових коштів, які використовуються при надані незаконних послуг у сфері грального бізнесу, що передбачено ч. 1 ст. 203-2 КК України слідчим проведено обшук у нежитловому приміщені грального закладу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведення обшуку виявлено та вилучено 14 системних блоків, 15 моніторів, 1 флеш-накопичувач, 1 розрахунково-касовий термінал, 1 Wi-Fi роутер, 6 відеокамер спостереження, 1 детектор банкнот, 12 клавіатури, 12 оптичних маніпуляторів, З мережевих комутатори. Також, вилучено документи щодо діяльності грального закладу та 1 одиницю рекламної продукції.

Вилучена під час обшуку вищевказана техніка в своїй сукупності являється засобом вчинення злочину, а саме техніка, за допомогою якої провадиться гральний бізнес, що є порушенням Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

Крім того, під час обшуку встановлено, що даний гральний бізнес організовано в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке спеціально обладнано для обмеженого візуального огляду протиправної діяльності з надання доступу до азартний ігор, зовні приміщення наявні рекламні плакати. Крім того, в приміщення спеціально обладнанні гральні місця, до яких з центрального комп`ютера через розгалужену електронну мережу, за допомогою маршрутизаторів та виходу в мережу Інтернет надаються послуги в сфері азартних ігор. Таким чином, приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є пристосованим для заняття гральним бізнесом та є засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40, 100, 170, 171 КПК України, слідчий просив суд клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали за обставин викладених у ньому.

Слідчий суддя вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Судом встановлено, що в матеріалах клопотання відсутні обґрунтовані докази в підтвердження того, що приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , має відношення до кримінального провадження. Також в судовому засіданні та з матеріалів клопотання встановлено, що органом досудового розслідування не встановлено хто є власником вказаного приміщення, орендарем чи користувачем. Крім того, дане приміщення не є речовим доказом по кримінальному провадженню та слідчим дане приміщення не визнавалося речовим доказом.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що слідчим не доведено необхідності такого арешту з посиланням на належні, допустимі докази, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого Вінницького відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131,132,170,171,172,174,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Вінницького відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя