Справа № 139/418/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Посухів, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
з участю сторін провадження:

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 близько 23-ої години 30 хвилин 01 травня 2017 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном та корисливий мотив, шляхом вільного доступу пройшов на територію непрацюючої школи в АДРЕСА_2 , яка перебуває на балансі Курашовецької сільської ради, звідки шляхом демонтажу, таємно викрав з даху будівлі 12 листків восьмихвильового будівельного шиферу. Своїми діями ОСОБА_2 завдав матеріального збитку Курашовецькій сільській раді на суму 720 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та пояснив, що він своїм власним автомобілем з причепом повертався від матері із с. Посухів додому в с. Дерешова. Проїжджаючи повз непрацюючу школу, знаючи, що вона уже розвалюється, вирішив викрасти для власних потреб кілька листів шиферу. Всього він викрав 12 листів, погрузив на причеп, який залишив у саду в с. Дерешова. Однак, наступного дня працівники поліції викрили його злочин. Викрадене він повернув до сільської ради. Кається у скоєному.

Представник потерпілого сільський голова Курашовецької сільської ради ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. 02 червня 2017 року подав суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутності через зайнятість на роботі. У цій же заяві зазначив, що не має претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого, просив суворо його не карати (а.п. 14).

З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також клопотання обвинуваченого, враховуючи думку прокурора, за відсутності заперечень та сумнівів, переконавшись у добровільності його позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дослідження доказів було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Розглянувши справу в судовому засіданні, з`ясувавши та оцінивши обставини справи в сукупності з дослідженими доказами, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_2 доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, зокрема, що відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, вчинене ним діяння є злочином середньої тяжкості; особу винного, який за місцем свого проживання характеризується виключно позитивно (а.п. 31).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття в скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Ні досудовим слідством, ні судом не встановлено обставин, які б обтяжували покарання для ОСОБА_2 .

Згідно абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинувачених. Відповідно до такої інформації щодо обвинуваченого ОСОБА_2 (а.п. 25-27), ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення визначено як середній та зроблено висновок про можливість його виправлення без ізоляції його від суспільства.
На підставі викладеного, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин, а також враховуючи що потерпілий не має до обвинуваченого матеріальних претензій, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_2 за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, буде призначення йому найменш тяжкого покарання, передбаченого санкцією інкримінованої частини статті у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому цією санкцією.

Визнані у кримінальному провадженні № 0000075 речовими доказами 12 листів будівельного шиферу підлягають поверненню законному володільцю Курашовецькій сільській раді.

Оскільки, запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно нього запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі вісімсот п`ятдесят гривень.

Речові докази 12 листів будівельного шиферу - повернути Курашовецькій сільській раді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ________________