АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Провадження: 11-cc/790/415/17 Головуючий І інстанції
Справа № 640/2239/17 ОСОБА_1
Категорія: В порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року судова колегія судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
предст. власника майна: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові матеріали даного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 14 лютого 2017 року,-
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2017 року частково задоволено клопотання слідчого Київського ВП ГУНП в Харківській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000424 від 08.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Накладено арешт без заборони та обмеження користування на належні ОСОБА_8 нежитлову будівлю літ. «Б-1» загальною площею 214.2 м2., за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2 ; транспортний засіб TOYOTA PRADO 2006р.в., номер кузову № НОМЕР_1 .
Відмовлено у задоволенні клопотання в частині арешту квартири АДРЕСА_3 .
14 лютого 2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Київського ВП ГУНП в Харківській області, погоджене із прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 про накладання арешту, шляхом заборони його відчуження, пошкодження, псування, знищення, перетворення, на належне ОСОБА_8 майно: нежитлову будівлю літ. «Б-1» загальною площею 214,2 м2 за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_3 .; житловий будинок АДРЕСА_2 ; транспортний засіб TOYOTA PRADO 2006 р.в., номер кузова № НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий послався на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000424 від 08.02.2017 року за ч.4 ст.190 КК України, за заявою ОСОБА_9 з приводу того, що 29.09.2014 року ОСОБА_8 шляхом обману та зловживання довірою заволодів грошами ОСОБА_10 у сумі 50.000 доларів США.

Задовольняючи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що арештоване майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а саме клопотання відповідає вимогам ст.170 КПК України.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2017 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого Київського ВП ГУНП в Харківській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000424 від 08.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України як і клопотання слідчого Київського ВП ГУНП в Харківській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000424 від 08.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України про арешт майна.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти заявлених апеляційних вимог, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У розумінні положень ст.131, ч.2 ст.170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Також п.2 ч.2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Згідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Захисник ОСОБА_8 пояснювала, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 не отримував за кримінальним провадженням №-90000424 від 08.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. Також не отримував цивільний позов заявлений у даному кримінальному провадженні. Прокурор в судовому засіданні підтвердив ті обставини, що повідомлення про підозру за вказаним кримінальним провадження ОСОБА_8 не вручалося. Послався на те, що вживалися заходи для його вручення, але не зазначив які саме.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення( цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. А відповідно до частини 6 зазначеної статті у випадку передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями( бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також до юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні…

З клопотанні слідчого не визначена чітко мета арешту майна ОСОБА_8 . Є посилання на п.1 ч.2 ст. 170 КПК України щодо накладення арешту з метою збереження речових доказів, але не конкретизовано, сому часте нежитлові будівлі та інша нерухомість визначені як речові докази. Слідчий посилається також на п.4 ч.2 ст. 170 КПК щодо мети арешту відшкодування шкоди ( цивільний позов), але як зазначено вище арешт повинен бути накладений на майно підозрюваного.

Слідчий суддя, розглядаючи зазначене клопотання також не розмежував ці норми і не встановив мету арешту майна накладеного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення.

Керуючись ст.ст.392, 404, ч.3 ст.407, ст.ст.418, 419, 422, 423, ч.4 ст.424 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2017 року щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000424 від 08.02.2017 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт майна повернути прокурору для виконання вимог ст.. 171 КПК, встановивши строк для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання даної ухвали.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч.4 ст. 424 КПК України.

Головуючий - ОСОБА_2
Судді - ОСОБА_3
ОСОБА_4