Справа № 349/591/17
Провадження № 1-кс/349/47/17
У Х В А Л А
07 квітня 2017 року м. Рогатин

Слідчий суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Рогатинського відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000089 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, в порядку ст.89 ККУкраїни, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в:

У клопотанні зазначено, що 05 квітня 2017 року біля 13 год. 10 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , пербуваючи в м.Рогатині на вул.Драгоманова з метою вчинення крадіжок чужого майна зайшли у під`їзд багатоквартирного чотирьохповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 . Виявили, що власник, інші члени сім`ї, що проживають в квартирі АДРЕСА_3 на четвертому поверсі відсутні за місцем проживання, переконалися, що за їх діями ніхто не спостерігає, використали заздалегідь принесені із собою інструменти та спеціально пристосовані пристрої для відкриття замків, пошкодили серцевину врізного замка, незаконно проникли усередину квартири. З квартири таємно викрали грошові кошти у сумі 200 грн. однією купюрою, жіночий наручний годинник вартістю 250 гривень. Всього викрали майна потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 450 грн. Біля вхідних дверей підозрювані були виявлені потерпілим. На зауваження та вимогу власника квартири зупинитись не відреагували, почали втікати. У той час, коли потерпілий на сходах будинку наздогнав ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , вони, діючи умисно, відкрито для потерпілого, який усвідомив факт вчинення щодо нього злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки умисно застосували відносно ОСОБА_8 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме розпилили сльозогінну речовину з газового балончика марки «Терен-4М». Внаслідок застосованого фізичного насильства ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вдалось втекти з місця скоєння злочину. Таким чином, дії, які були розпочаті як таємне викрадення майна, були дведені до кінця відкритим способом.

На підтвердження обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, слідчий долучив до клопотання, такі докази: витяг з ЄРДР;

протокол огляду місця події від 05 квітня 2017 року відповідно до якого на вхідних дверях до квартири було виявлено відсутність серцевини, яка лежала біля дверей, в квартирі була порушени звична обстановка, вкімнаті було виявлено чоловічий гаманець без будь-якого вмісту;
протокол огляду місця події в урочищі "Над ставами" в с.Залужжя, де були виявлені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у яких були виявлені саморобні пристрої для відкривання замків, наручний жіночий годинник жовтого кольору, грошові кошти різними купюрами, в тому числі і купюру номіналом 200 грн. мобільні телефони, шприци, голку від шприца;газовий балончик.
протоколи допиту потерпілого ОСОБА_11 , який підтвердив відкрите викрадення майна із застосуванням газового балончика, свідка ОСОБА_12 , який підтвердив, що бачив двох невідомих осіб чоловічої статі біля житлового будинку 05 квітня 2017 року біля 13 год.;
протоколи пред`явлення особи для візнання від 06 квітня 2017 року відповідно до яких потерпілий та свідок впізнали ОСОБА_4 як особу, яку було виявлено під час скоєння крадіжки;
повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 06 квітня 2017 року.
З метою запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, запобігання незаконному впливу на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який запобіжний захід з тих підстав, що відсутні будь-які ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України не є обґрунтованою, оскільки відсутні будь-які докази на вчинення злочину за попередньою змовою. Не визначена роль його підзахисного в інкримінованих діях. Крім того, ОСОБА_4 в порядку ст.89 КК України раніше не судимий, визнаний інвалідом ІІ групи загального захворювання, страждає психічними розладами та потребує постійного лікування.

Підозрюваний ОСОБА_4 , доставлений у судове засідання 07 квітня 2017 року після фактичного затримання о 14 год. 30 хв. 05 квітня 2017 року, не надав жодних пояснень з приводу причетності його до скоєного, щодо обрання запобіжного заходу підтримав позицію захисника.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, встановлено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши додані до клопотання докази, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри, на тяжкість покарання, у випадку визння підозрюваного винним у вчиненні злочину, з метою запобігти незаконному впливу на потерпілого, враховуючи ризик незаконно впливати на свідків, або продовження вчинення нових кримінальних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1600 грн.

При визначенні розміру застави враховую тяжкість злочину у якому обвинувачується підозрюваний, стан здоров`я підозрюваного, який визнаний інвалідом ІІ групи.

За таких обставин заставу слід визначити у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 000 грн. Така застава буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-179,182-184,186,187,193,194,196,205,395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, до 04 червня 2017 року.

Встановити заставу у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 000 грн.

Підозрюваний ОСОБА_4 , інші особи, як заставодавці, мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_4 такі зобов`язання:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Рогатинського Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України, прокурора та суду;

- не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання, або роботи;

- здати на зберігання слідчому СВ Рогатинського Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України ОСОБА_6 паспорт для виїзду за кордон при його наявності;

Ці зобов`язання застосовуються до ОСОБА_4 на строк з дати винесення цієї ухвали і до прийняття судом рішення по кримінальному провадженні за №0000089 і набрання вироком або ухвалою законної сили.

Попередити підозрюваного, що після внесення застави у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава може бути звернута в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_6 , у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1