Справа № 495/9660/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі слідчого судді: ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у закритому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області клопотання старшого слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Миколаїв, з повною середньою освітою, раніше не судимого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , номер обслуги 2 розрахунку 1 артилерійського взводу 3 гарматної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , матрос,

,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
07.12.2016 року старший слідчий військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим військоим прокурором Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону Україниклопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом ВО Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації, тобто з вказаного часу в державі настав особливий період.
16 березня 2016 року ОСОБА_5 призваний на військову службу за контрактом та призначений на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти військової частини НОМЕР_2 .

25 квітня 2016 року солдат ОСОБА_5 прибув з військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 та наказом командира військової частини НОМЕР_3 №90 від 25 квітня 2016 року його зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та призначено на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони.

17 червня 2016 року матрос ОСОБА_5 прибув з військової частини НОМЕР_3 для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №8 від 17 червня 2016 року матроса ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та призначено на посаду номера обслуги 2 розрахунку 1 гарматного артилерійського взводу 3 гарматної артилерійської батареї.

Матрос ОСОБА_5 , проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст.ст. 1, 3, п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний:
?свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
?беззастережно виконувати накази командирів (начальників);
?виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
?виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями;
?неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові;
?сумлінно вивчати військову справу , зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники);
?бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України;
?вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
?дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
11 липня 2016 року під час ранкового шикування у військовій частині НОМЕР_1 було виявлено відсутність матроса ОСОБА_5 .
Відповідно до копій медичних довідок з військової частини НОМЕР_4 та Миколаївської лікарні швидкої медичної допомоги, ОСОБА_5 звернувся до Миколаївської лікарні швидкої медичної допомоги зі скаргами на болі в паховій області. 18 липня 2016 року ОСОБА_5 був прооперований та йому було надано звільнення від виконання службових обов`язків до 21 серпня 2016 року.
Проте, 22 серпня 2016 року матрос ОСОБА_5 до місця проходження військової служби, тобто до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , вчасно не з`явився з лікувального закладу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Враховуючи викладене, досудовим розслідуванням встановлено достатньо підстав для підозри матроса ОСОБА_5 у нез`явленні 22 серпня 2016 року вчасно на службу з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 , без поважних причин понад один місяць в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Дії матроса ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладутривалістю понад один місяць, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

07 грудня 2016 року стосовно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 матроса ОСОБА_5 складено та направлено за його місцем реєстрації повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Окрім того, 07 грудня 2016 року у зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження військовослужбовця А4217 матроса ОСОБА_5 було оголошено у розшук.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з метою запобігання ризику скоєння підозрюваним ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень.
Вина підозрюваного ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами та у їх сукупності.

07 грудня 2016 року військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону Україниза вказаним кримінальним провадженням до Білгород-Дністровського міжрайонного суду Одеської області подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий стверджує, що з 22 серпня 2016 року по теперішній час підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, переховується від органу досудового розслідування та суду, перешкоджає проведенню слідчих дій, що унеможливлює прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні, то наразі необхідно отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.176 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З урахуванням викладеного та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, за місцем реєстрації відсутній, відомостей про його місцезнаходження не відомо, у лікарняному закладі не перебуває, суд вважає, що клопотання слідчого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 131-132, 176-178, 188-189, 190 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1