Справа № 136/1345/16-к
Провадження №11-кп/772/812/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду кримінальне провадження № 0000039 від 15.06.2016р. за апеляційною скаргою зі змінами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 22.03.2017року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Липовець Липовецького району Вінницької області, проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше засудженого 05.08.2015 року Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 21.09.2016 року іспитовий строк скасовано,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_6 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 05.08.2015 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.
Відповідно до ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.08.2016 року по 28.11.2016 року та з 02.02.2017 року до моменту набрання вироком законної сили.
Вирішено питання з речовими доказами.
За участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що він, будучи засуджений 05.08.2015 року Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, 06.02.2016 року о 18 год 30 хв за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), таємно, шляхом вільного доступу, зайшли на територію Липовецької загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 2, що розташована по вул. Леніна, 79, в м. Липовець Вінницької області, де, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, вилізли на дах гаражного приміщення. ОСОБА_6 зняв один лист шиферу та таємно проник всередину, звідки вони викрали 11 металевих стовпчиків загальною масою 123 кг.
Згідно із довідкою вартості, виданою ПЗО «Заготоб`єднання» Іллінецької райспоживспілки, вартість одного кілограма металобрухту станом на 06.02.2016 року становить 2 грн 20 коп.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_9 завдали Липовецькій ЗОШ 1-3 ступенів № 2 матеріальної шкоди на загальну суму 270 грн 60 коп.
В апеляційній скарзі зі змінами прокурор просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання із невідбутою частиною покарання за вироком Липовецького райсуду від 05.08.2015р. призначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі, зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11.08.2016 по 27.11.2016 та з 02.02.2017 до моменту набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Встановити, що строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховувати із 11.08.2016р., з дати його затримання.
В решті прокурор просить вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить скасувати вирок із-за м`ягкості покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання визначити у вигляді 4 років позбавлення волі, а також застосувати ст. 72 КК України, зазначивши періоди перебування під вартою та дату затримання ОСОБА_6 та пояснила, що ОСОБА_6 вже засуджувався до умовного покарання, в період якого скоїв новий злочин, а тому ОСОБА_6 має бути призначене більш суворе покарання, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 заперечують проти скасування вироку в частині призначення покарання, оскільки судом враховані не тільки дані про особу, але й обставини, що сприяли вчиненню злочину, зокрема ОСОБА_6 пояснив, що він дуже шкодує з приводу скоєного, оскільки його мати хворіє на онкологічне захворювання, а тому він потребував кошти, перебуваючи під вартою на даний час він зробив висновки та обіцяє стати на шлях виправлення, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.
Розгляд кримінального провадження відбувся на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, учасники кримінального провадження не оспорюють кваліфікацію та винність ОСОБА_6 .
Вирішуючи питання щодо призначення мінімального покарання за ч. 3 ст. 185 КК України суд першої інстанції врахував обставини справи та розмір викраденого на 270 грн., дана сума відшкодована, обставин, які б обтяжували покарання не встановлено, разом з тим є декілька обставин, що значно пом`якшують покарання не тільки визнання вини, але й сприяння слідству в установленні істини, щире каяття та скоєння злочину в неповнолітньому віці.
Саме дана обставина, на думку апеляційного суду є такою, що робить недоцільним посилення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 раніше засуджувалися до умовного покарання, з випробуванням, тобто до цього не відбував покарання у вигляді реального позбавлення волі, порушення умов іспитового строку викликано зокрема й тим, що обвинувачений не мав належного догляду та впливу, оскільки він проживає в неповній сім`ї, мати тривалий час тяжко хворіє, а службою у справах дітей Липовецької райдержадміністрації не приймалось мір щодо перевиховання неповнолітнього, лише зазначено, що проводились профілактичні бесіди щодо перебування на обліку під час випробувального терміну.
Обвинувачений ОСОБА_6 має відбувати покарання за вироком строком 3 роки 2 місяці і апеляційний суд вважає, що перебування в місцях позбавлення волі на даний термін є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Разом з тим є обґрунтованими апеляційні вимоги щодо уточнення дат перебування ОСОБА_6 під вартою та необхідності зазначення дати з якої ОСОБА_6 є затриманим по даному кримінальному провадженню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора зі змінами задовільнити частково.
Вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 22.03.2017 року відносно ОСОБА_6 змінити в частині застосування ст. 72 КК України.
Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11.08.2016р. по 27.11.2016р. та з 02.02.2017р. до моменту набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховувати із 11.08.2016р.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена на протязі 3 місяців в касаційному порядку.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
З оригіналом вірно: