Провадження №1-кс/760/3340/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю представника Скаржника ОСОБА_3

детектива НАБУ ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_5 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України від 31.01.2017 про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звернувся в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді зі скаргою на постанову від 31.01.2017 року детектива НАБУ ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0003061 від 01.11.2016, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, на підставі заяви про вчинення кримінальних правопорушень службовими особами Шевченківського районного суду м. Києва.

Свої вимоги щодо необхідності скасування постанови від 31.01.2017 Скаржник мотивує тим, що детектив не в повній мірі дослідив обставини, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, формально поставився до своїх обов`язків щодо організації досудового розслідування, оскаржувана постанова прийнята ним передчасно, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник Скаржника скаргу підтримав і просив задовольнити її.

Детектив ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував, наполягаючи на тому, що зібрані ним матеріали під час досудового розслідування були достатніми для висновку про відсутність в діях службових осіб Шевченківського районного суду м. Києва складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення представника Скаржника та детектива, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №0003061 від 01.11.2016, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, як рішення про закриття кримінального провадження.

Встановлено, що 26.10.2016 ОСОБА_5 подав до Генеральної прокуратури України заяву про вчинення кримінального правопорушення суддею Шевченківського районного суду міста Києва, відомості за якою були внесені до ЄРДР 01 листопада 2016 року під №0003061 та попередньо кваліфіковані за ч.1 ст. 364 КК України.

У заяві Скаржник вказував, що внаслідок неналежного виконання суддею ОСОБА_6 своїх обов`язків щодо належного, своєчасного та планомірного призначення засідань в справі №761/19203/13-к по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка слухалась під його головуванням в складі суду присяжних, не було вчасно вирішене питання про продовження відносно обвинувачених запобіжних заходів. Крім того, як зазначав Скаржник, 30 вересня 2016 року обвинувачений ОСОБА_7 залишив межі України, попередньо отримавши, як вважає Скаржник - з дозволу судді ОСОБА_6 , свій закордонний паспорт, який повинен був зберігатись в матеріалах кримінальної справи.

31.01.2017 року детективом НАБУ ОСОБА_4 за результатом розгляду матеріалів кримінального провадження було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні службових осіб Шевченківського районного суду м. Києва складу кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення, поданої ОСОБА_5 , вбачається, що на його погляд кримінальне правопорушення було вчинене службовими особами Шевченківського районного суду м. Києва внаслідок неналежної організації судового розгляду судом присяжних під головуванням судді ОСОБА_6 кримінальної справи №761/19203/13-к по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Таким чином, необхідним, на думку суду, для забезпечення повного та об`єктивного досудового розслідування в даному провадження у всякому разі є проведення такої слідчої дії як тимчасовий доступ до матеріалів зазначеної справи з метою їх вивчення та оцінки з огляду на зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів наданого на огляд суду кримінального провадження вбачається, що детектив звертався до суду із клопотанням про надання йому дозволу на такий тимчасовий доступ до кримінальної справи, проте у його задоволенні було відмовлено лише з підстав неявки детектива у судове засідання.

Обгрунтовуючи зазначене клопотання детектив вказував, що інформація та документи, які містяться в кримінальній справі № 761/19203/13-к має значення для розслідування, може бути використана як докази винності осіб у вчиненні злочину, в частині вчинення документально зафіксованих дій та рішень, спрямованих на вчинення злочину та його приховування, а також на підтвердження правдивості показань свідків у справі.

Не зважаючи на можливість повторно звернутись до суду з відповідним клопотанням, забезпечивши свою присутність у судовому засіданні під час його розгляду, детектив постановою від 31.01.2017 закрив кримінальне провадження

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, передбачених частиною першою цієї статті, які підлягають доказуванню, адже мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком деяких випадків, покладається на слідчого, прокурора.

Відтак, у зв`язку з недотриманням вимог закону про вжиття усіх необхідних заходів для всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, прийняте детективом рішення про закриття цього кримінального провадження, слід визнати передчасним.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

За таких обставин, за результатами перевірки законності прийнятого рішення, зважаючи на те, що скарга є обґрунтованою, слідчий суддя вбачає підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 303- 309, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 31.01.2017 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0003061 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: