Справа № 577/413/16-к
Провадження № 1-кп/577/13/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 та його
представника ОСОБА_7 ,
за ч.2 ст.125 КК України,
Встановив:
В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину, а ОСОБА_6 цього ж дня звернувся до працівників міліції Конотопського МВ УМВС України в Сумській області.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 123 від 02 квітня 2015 року у ОСОБА_6 на час обстеження малися марлева пов`язка на волосистій частині голови, синці проекції лівої та правої лопатки, в поперековій діляні зліва, в проекції тіла грудини, садна на тильній поверхні 1У п. правої кисті середньої фаланги, тильної поверхні правої кисті, а також лейкопластирні пов`язки на лівій та правій кисті. При госпіталізації у відділення мали місце: рана в тім`яній ділянці голови, садно та синець на тім`яно - потиличній ділянці, рани в ділянці лівої та правої кисті. ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні ВЛ ст. Конотоп з 01 березня 2015 року по 12 березня 2015 року з діагнозом: забійна рана волосистої ділянки голови. Рвані рани правої та лівої кисті.
По ступеню важкості синці, садна відносяться до легких тілесних ушкоджень. Рани, так як для загоєння їх необхідно час більше 6 , але менше 21 дня, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не визнав себе винним, цивільний позов потерпілого про стягнення моральної та матеріальної шкоди та позов прокурора не визнав. Від дачі показів відмовився.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість доводиться наступними доказами.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що є дружиною обвинуваченого. 01 березня 2015 року близько 15 години з чоловіком прибирала у дворі, почула гуркіт і побачила виламану хвіртку, біля якої стояв ОСОБА_6 з залізною палицею. Вони з чоловіком почали виштовхувати ОСОБА_6 і в цей час він вдарив її по голові залізякою, що тримав у руках. Вона ледь утрималася на ногах, думала, що впаде, голова боліла. В цей час сусід ОСОБА_10 стояв на вулиці і все бачив. Її чоловік прикрив калитку і вони зайшли у будинок, вона приклала лід , потім їй викликали швидку. Через незначний проміжок часу вони знову почули гуркіт, як виявилося, вже паркан був зламаний і впала повністю калитка. Потім ОСОБА_6 побив усі шибки і пішов звідти. У дворі було все побито. ОСОБА_6 чіпляється до багатьох сусідів. На ОСОБА_6 вона ушкоджень не помічала. Вона звернулася до міліції і на даний час мається кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , в якому вона визнана потерпілою. Раніше конфліктів у неї з ОСОБА_6 не було.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що 01.03.2015 року після 14 години, близько 15 вийшла з двору і побачила, що автомобіль Коноплі Леоніда стоїть на дорозі там, де люк, недалеко від двору ОСОБА_4 , видно, що застряг. В цей час ОСОБА_4 вибіг зі свого двору з вилами , наніс ними удар по голові , а потім у груди ОСОБА_6 , а, коли ОСОБА_6 вхопив вила руками за металеву частину, то спіткнувшись, впав на землю , а ОСОБА_12 потім ще наносив удари по спині вилами. ОСОБА_4 забрала його дружина. У ОСОБА_6 вона побачила закривавлене обличчя.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що приїхав з сином з лікарні 01.03.2015 року близько 15 години , але згадав, що забув ліки, вийшов на вулицю, побачив, що автомобіля сина нема, що той вже поїхав додому, тому він пішов за ним. На вулиці ОСОБА_14 побачив, що стоїть автомобіль сина , який застряг у багнюці, і в цей час вибіг зі свого двору ОСОБА_4 з вилами у руках, вдарив його сина ОСОБА_15 вилами по голові, другий раз металевою частиною вил у груди. Він почав кричати. В цей час син, намагаючись захиститись від ударів у груди , тримав руками вила за металеву частину, але не втримався на ногах і впав на землю, а ОСОБА_4 знову наніс йому удари вилами зверху по тулубу, по спині разів зо три чи більше. На його прохання ОСОБА_4 припинив побиття сина і пішов у двір. У сина були закривавлене обличчя та одяг. До нього підійшов сусід ОСОБА_16 , який також бачив побиття ОСОБА_17 . Вони виштовхали автомобіль з багнюки і син загнав його у свій двір. Через деякий час до сина приїхала швидка допомога.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 01.03.2015 року близько 15 години повертався додому , побачив, що автомобіль ОСОБА_17 застряг у багнюці і той прохав допомоги. Ушкоджень на ОСОБА_6 він не бачив. Він поїхав додому , перевдягнувся , прийшов, оглянув автомобіль, повернувся додому, взяв вдома домкрат і вийшов, однак побачив, що біля авто вже знаходиться ОСОБА_4 , який вдарив ОСОБА_6 вилами у груди, ОСОБА_6 вхопився руками за вила, але впав, а ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_6 по голові двічі та по тулубу ще більше разів , при цьому ОСОБА_4 лаявся нецензурно. Він побачив, що на обличчі у ОСОБА_6 була кров. В цей час він почув крики і побачив, що батько ОСОБА_6 . ОСОБА_13 кричав, щоб ОСОБА_4 припинив бити сина. Вийшла дружина ОСОБА_4 і забрала його у двір. Він допоміг витягти автомобіль з багнюки і пішов звідти. У ОСОБА_6 , крім обличчя , був закривавлений і одяг.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що коли все сталося - вже не пам`ятає. Це було весною, на вулиці було сиро та брудно. Він після обіду перебував на дачі у дружини. Почув звук удару, виглянувши побачив, що на вул. Пугачова , керуючи автомобілем ОСОБА_6 зачепив люк і автомобіль зупинився. Через деякий час ОСОБА_6 почав бити калитку та паркан ОСОБА_4 на протязі хвилин 5-10. Він вийшов і стояв біля огорожі. ОСОБА_6 вже стояв біля свого автомобіля, біля своєї калитки стояла ОСОБА_9 і щось говорила ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_6 її вдарив в область голови справа якимось металевим предметом, схожим на колісник, який закладають у грубку, а перед цим замахувався в область ключиці спереду, але чи вдарив, не може точно сказати. Раніше ці сусіди між собою спілкувалися дружньо. Коли побачив, як ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_18 , тоді і став підходити ближче, ОСОБА_4 біля них не було, той знаходився далі.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що 01 березня 2015 року поливала квіти і побачила, що біжить ОСОБА_13 з сином ОСОБА_20 , які кричали. Потім ОСОБА_21 бив вікна у будинку, де мешкають ОСОБА_22 , і кричав «Виходь, буду убивать!», при цьому лаявся нецензурно. На вулиці нікого не було і вона також пішла в будинок. Через деякий час почула як ОСОБА_21 кричав на лікаря карети швидкої допомоги. Лікар вказав, що в ОСОБА_6 кров. Пізніше її запросила слідча засвідчити те, що ОСОБА_21 побив вікна. У цей час зайшов ОСОБА_23 і запитав, що сталося . Вона відповіла, що ОСОБА_6 побив вікна у будинку Півнів. Потерпілий ОСОБА_6 не врівноважений, скандальний, їй особисто не дає спокою, обзиває всіляко. ОСОБА_4 ніколи не бився.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показав, що після обіду 01 березня 2015 року, між 14 та 15 годиною виносив воду з сараю і почув, що лаялися ОСОБА_4 і ОСОБА_6 . Бачив, як ОСОБА_4 вибіг з двору з вилами у руках та накинувся на ОСОБА_6 з вилами. ОСОБА_6 вхопився і впав. Як ОСОБА_6 лежав не бачив, бо заважав паркан, але бачив, що ОСОБА_4 замахувався і наносив вилами удари з розмахам туди , де саме лежав ОСОБА_6 . Він чітко бачив, коли ОСОБА_4 бив ОСОБА_6 вилами в груди, коли той стояв. Як ОСОБА_6 лежав, то він розумів, що ОСОБА_4 наносить удари не по землі, а по людині. Коли згодом вийшов з двору, машини ОСОБА_6 вже не було, а ОСОБА_6 був біля свого двору. В цей час біля своєї калитки стояла дружина ОСОБА_4 , а біля свого двору - ОСОБА_11 . Швидка приїхала трохи згодом . Він бачив , що у ОСОБА_6 поколоті руки.
Із висновку експерта № 123 від 02 квітня 2015 року вбачається, що у потерпілого ОСОБА_6 малися: рана в тім`яній ділянці голови, садно та синець тьмяно потиличній ділянці, рани в ділянці лівої та правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, рани, так як для їх загоєння необхідно час більше 6, але менше 21 дня, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.п. 9-12 т.2), згідно висновків експерта № 253 від 03 червня 2015 року, № 609 від 18 січня 2016 року, 608 від 18 січня 2016 року, № 610 від 18 січня 2016 року, (а.п. 39-41, 45-47, 50-52, 58-59 т. 2), проведених за результатами слідчих експериментів з ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , вбачається, що механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 співпадає з тим, який показали свідки та потерпілий.
Із протоколів проведення слідчих експериментів вбачається: від 28.05.2015 року - що потерпілий ОСОБА_6 показав, як йому наносилися удари обвинуваченим зверху по голові вилами та вилами в грудну клітину; від 26.12.2015 року, як свідок ОСОБА_13 показав, як його синові наносилися удари обвинуваченим ОСОБА_4 по голові, грудній клітині та спині вилами; від 26.12.2015 року що свідок ОСОБА_11 показала, як потерпілому наносилися удари обвинуваченим по голові, грудній клітині та спині вилами; від 26.12.2015 року що свідок ОСОБА_8 показав, як потерпілому наносилися удари обвинуваченим по голові, грудній клітині та спині вилами. (а.п. 35-37, 42, 43, 48-49, 54-56, т.2). З довідки Конотопської станції ШД вбачається, що швидка виїхала до ОСОБА_6 о 14 год 45 хв. (а.п. 48 т. 1).
На підтвердження вимог за цивільними позовами судом досліджено розрахунок вартості ліжкомісця (а.п. 6, т. 1), фіскальні, товарні чеки, витяг з медичної карти потерпілого ОСОБА_6 (а.п. 27-30 т. 1), а також за клопотанням захисту судом оголошені протоколи одночасного допиту осіб (ап.62-67).
Аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку, що вони в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у спричиненні потерпілому ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я. На винуватість обвинуваченого прямо вказують свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 і сам потерпілий у своїх поясненнях і їх пояснення узгоджуються між собою, з письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні: висновками СМЕ, протоколами слідчих експериментів, і ці докази логічно доповнюють один одного і підстав недовіряти показам свідків у суду немає. Не заслуговують на увагу твердження захисту, що органом обвинувачення не встановлено час вчинення злочину, оскільки, як вбачається з обвинувального акту, час зазначено близько 15 години, а не чітко о 15 чи після . Свідки, як очевидці події, так і інші свідки, всі показують , що конфлікт відбувався в проміжку часу 14-15 години, близько 15 години. Як вбачається з довідки станції швидкої допомоги, що їх автомобіль до ОСОБА_6 виїхав саме о 14-45 год, тому суд визначився, що події відбувалися в період часу з 14 год до 14 год 45 хв, і цей проміжок часу і є наближений до 15 години, як і зазначено у обвинувальному акті, що близько 15 години. Не заслуговують на увагу і твердження захисту, що свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 говорять неправду, оскільки їх покази різняться з показами на досудовому слідстві і що ОСОБА_6 побили в іншому місці і що до його побиття ОСОБА_4 не причетний, оскільки свідки, очевидці показали, що саме ОСОБА_4 наносив удари ОСОБА_6 , а до цього часу ні свідок ОСОБА_16 , ні ОСОБА_13 не бачили ОСОБА_6 побитим. При цьому суд, приймає до уваги саме покази свідків, які вони надавали під час судового розгляду безпосередньо в суді , і також, незважаючи на те, що свідок ОСОБА_13 , батько потерпілого і є зацікавленою особою, довіряє показам цього свідка, оскільки його покази узгоджуються з показами інших свідків, які не є зацікавленими особами.
Таким чином, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка помякшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає, що він є особою, раніше не судимою.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 не працює, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, обставини справи і наставші наслідки, відомості про особу ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про призначення йому покарання у виді громадських робіт, які полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, і що таке покарання буде необхідним і достатнім для його перевиховання та попередження скоєння ним нових злочинів.
Приймаючи до уваги, що винуватість ОСОБА_4 доведена і що його злочинними діями заподіяно шкоду потерпілому ОСОБА_6 , яка не відшкодована, підлягає задоволенню цивільний позов ОСОБА_6 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 1110 гривень 29 копійок в повному обсязі, яка доведена наданими суду чеками на придбання ліків і такі узгоджуються з відомостями про фактичне його перебування у лікарні в цей час та з призначеннями лікаря, і частково- про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, з урахуванням характеру вчиненого злочину, глибини фізичних і душевних страждань, ступеню вини обвинуваченого, а також з урахуванням вимоги розумності і справедливості і в цій частині позову суд визначає до відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 і стягнення її з ОСОБА_4 в сумі 2500 гривень.
Прокурором заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 . 1641 гривню 53 копійки витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 від злочину на користь Фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області, який суд визнає доведеним і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі в силу ст. 1206 ЦК України та ч. 3 ст. 128 КПК України і, враховуючи, що судом встановлено, що потерпілий в період з 01 березня 2015 року по 12 березня 2015 року лікувався від ушкоджень, спричинених саме обвинуваченим.
Керуючись ст.ст. 370,374 КПК України,
Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 220 годин .
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити повністю, а в частині заявленої моральної шкоди - частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1110 гривень(одну тисячу сто десять гривень) 29 копійок матеріальної шкоди і 2500 (дві тисячі п`ятсот ) гривень відшкодування моральної шкоди .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 1641 (одну тисячу шістсот сорок одну) гривню 53 копійки.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1