Провадження № 1-кс/761/9810/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту майна.

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.05.2016 (справа № 761/16649/16-к) накладений арешт на грошові кошти ОСОБА_4 , які вилучені у його робочому кабінеті під час проведення обшуку приміщення за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, на думку ініціатора клопотання, арешт накладений безпідставно, оскільки діяльність ФОП « ОСОБА_4 » не пов`язана з діяльністю ТОВ «СТМ+М» або ТОВ «Консорціум «НВО «Укргідроенергобуд», посадові особи яких причетні до вчинення кримінального за ч. 3 ст. 212 КК України.

Отже, власник грошових коштів відношення до обставин кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 320 161 001 000 000 25 не має.

У зв`язку з цим, заявник, посилаючись на ст. 174 КПК, просив скасувати арешт, накладений на грошові кошти, оскільки, на його думку, застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є протиправним.

У судовому засіданні з розгляду клопотання представник власника майна клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий 1-го відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 , який ініціював накладення арешту у вказаному вище кримінальному провадженні, до суду не прибув, про поважність причини неявки не повідомив.
Слідчий суддя, дослідивши надані заявником документи, дійшов висновку про таке.

У силу ст. 131, 132 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Факт того, що слідчий суддя, ухвалюючи 04.05.2016 рішення про задоволення клопотання слідчого, застосував ініційований стороною обвинувачення захід забезпечення (справа № 761/16649/16-к, провадження № 1-кс/761/10306/2016), свідчить про встановлення ним усіх складових, які дозволили прийняти позитивне для слідчого рішення.

У той же час, представник власника майна, звертаючись з клопотанням про скасування арешту, не спростував висновків слідчого судді, не довів відсутність обставин, з наявністю яких стаття 132 КПК напряму пов`язує можливість накладення арешту.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, з-поміж іншого, є доказом злочину, підлягає стягненню з юридичної особи як отримана неправомірна вигода.

Завданням арешту майна, зокрема, є запобігання можливості його приховування, зникнення, використання, передачі, відчуження.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, у такому випадку арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва, вирішуючи 22.03.2017 питання, чи має майно, щодо якого ініціювалося накладення арешту, речовим доказом, врахував, що воно містить ознаки, передбачені ст. 98 КПК, оскільки до речових доказів кримінально-процесуальний закон відносить, серед іншого, цінності, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

Водночас, заявником не наведено жодних доводів щодо законності походження вилучених у ОСОБА_4 грошових коштів, що спростувало б доводи сторони обвинувачення щодо наявності підстав вважати, що таке майно відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК

Таким чином, ініціатором клопотання не наведено жодних доводів стосовно того, який фактор є підставою для скасування арешту.

Слідчий суддя частково погоджується з аргументацією заявника щодо порушення рішенням про накладення арешту його права власності.

У той же час, право власності не є абсолютним, статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У цьому випадку обмеження права власності ОСОБА_4 відбулося на підставі судового рішення, тобто у спосіб, передбачений законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 132, 174, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 320 161 001 000 000 25 від 26.02.2016 за ч.3 ст. 212 КК України про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1