Справа № 344/500/17
Провадження № 1-кс/344/128/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000151, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що ОСОБА_5 , переслідуючи особистий корисливий мотив на безпідставне збагачення, попередньо вступивши у злочинну змову із ОСОБА_7 та з метою викрадення чужого майна, направились до внутрішнього двору будинку АДРЕСА_1 .

В подальшому 12.01.2017р., близько 22год. 40хв., ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_1 підійшли до приміщення кафе-піцерія «Райончик», яке належить приватному підприємцю ОСОБА_8 де у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Цього ж дня, близько 22год. 45хв., ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомглюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи тяжкі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливим мотивом, за допомогою металевої викрутки пошкодили зовнішні металеві грати та металопластикове вікно, через яке проникли в середину зазначеного приміщення.

Перебуваючи у приміщенні кафе-піцерія « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 таємно викрали грошові кошти на загальну суму 8000 грн., однак свої протиправні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, так як були затримані в середині вказаного кафе працівниками поліції та служби охорони ТОВ «Явір-2000».

13 січня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, обґрунтована підозра у вчиненні якого на думку слідчого повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до шести років та усвідомлює про неминучість покарання за вчинення даного злочину; незаконно впливати на потерпілого, свідка враховуючи характер вчиненого злочину та те, що ОСОБА_5 відоме місце проживання та анкетні дані останніх; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працює, постійного джерела доходів не має, не має міцних соціальних зв`язків, тому, з метою запобігання вказаним ризикам, на думку слідчого є необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечила, оскільки вважає наведені прокурором ризики недоведеними, просила відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

З матеріалів клопотання вбачається, що 13 січня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколами огляду місця події, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність постійного місця проживання, не працюючого, одружений, має на утриманні малолітню дитину та раніше не судимий.

В той же час прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Відтак, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, вважаю, щодо останнього достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло, з покладенням на нього додаткових обов`язків, і саме такий запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з м. Івано-Франківська, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватись від спілкування з потерпілим та усіма свідками в даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

5) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

6) носити електронний засіб контролю.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 12 березня 2017 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення в порядку, передбаченому п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити Івано-Франківському ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16 січня 2017 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1