№ 336/8329/17
Пр. № 1-кс/336/402/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 , слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, батька п`яти дітей, з неповною середньою освітою (8 класів), непрацюючого, що мешкає в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , несудимого, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 31.03.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 31 березня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 внесено відомості про досудове розслідування за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 115 КК України за фактом замаху на вбивство потерпілого ОСОБА_7 із застосуванням вогнепальної зброї, що використовувалась для здійснення чотирьох пострілів, яке мало місце близько 02-00 години 14 жовтня 2007 року поряд з будинком АДРЕСА_3 .

О 01-00 годині 15 травня 2017 року ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.08.2011 року про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

15 травня 2017 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні замаху на вбивство за ознаками ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 115 КК України за вказаним епізодом.

Слідчий просить про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 до його затримання переховувався від слідчого і суду, до чого у відсутність заходів забезпечення кримінального провадження може вдатися і в подальшому; а також можливістю впливу на потерпілого.

В судовому засіданні слідчий підтримала доводи клопотання, просить про його задоволення.

Прокурор вважає, що клопотання підлягає задоволенню з тих самих мотивів, на які посилається слідчий.

Підозрюваний заперечує проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, зазначених слідчим, так як він має постійне місце проживання, усталені соціальні зв`язки, проживаючи з жінкою, з якою перебуває у фактичних шлюбних стосунках, є батьком п`ятьох дітей, наміру ухилятися від слідства він не має, постійно працює хоча й у відсутність офіційного працевлаштування.

Що стосується підозри, повідомлення про яку він отримав, зазначає, що в час, до якого відноситься подія інкримінованого йому злочину, він знаходився в готелі «Верховина» в м. Києві, до вчинення злочинного посягання не причетний, особу, щодо якої здійснено замах, бачив один раз в житті, але не за обставин, що вказані в повідомленні про підозру, а задовго до цього періоду часу в м. Миколаїві.

Про те, що відносно нього порушено кримінальну справу в м. Запоріжжі, він не знав, хоча й припускав, що правоохоронні органи цього населеного пункту мають до нього певний інтерес, як повідомив йому двоюрідний брат за спливом певного часу після того, як ОСОБА_8 зазнав насильства. Між тим офіційних повідомлень, викликів для участі в здійсненні процесуальних дій він жодного разу не отримував. Тому непроведення слідчих дій з його участю зумовлено відсутністю у нього інформації про наявне розслідування, а не його ухиленням від слідства.

Що стосується його затримання, фактично він був позбавлений свободи вільного пересування в просторі не 15 травня 2017 року, як зазначено в протоколі його затримання, який був складний в м. Харкові, а о 19-00 годині 13 травня 2017 року в Києві. Точний час цих подій він повідомляє, оскільки саме на цю годину був записаний до майстра перукарні, біля якої і сталося його затримання. Після цього в салоні легкового автомобіля він у супроводі чоловіків, які лише на півдороги назвалися співробітниками поліції, він прибув до Харкова, де і був складений протокол про його затримання.

Просить про відмову у задоволенні клопотання, зазначивши, що в інтересах встановлення обставин кримінально караного діяння, про підозру в якому повідомлено йому, буде неодмінно з`являтися за кожним викликом до слідчого і в суд, та надавати усі наявні у нього фактичні дані для правильного вирішення кримінального провадження.

Захисник підтримав доводи свого підзахисного, заявивши, що у відсутність будь-яких ризиків, названих стороною обвинувачення, підозрюваний здатний забезпечити ефективність досудового розслідування і належну процесуальну поведінку, яку адвокат має намір тримати під постійним контролем, супроводжуючи ОСОБА_5 до місця проведення слідчих дій.

Зокрема, на відсутність ризику ухилення від слідства, зазначає адвокат, вказує та обставина, що ані його підзахисний, ані сам захисник не були обізнані про факт існування кримінальної справи. Більш того, він особисто після отримання неофіційної інформації від родичів ОСОБА_5 про можливе переслідування його підзахисного в м. Запоріжжі з боку правоохоронних органів за умови того, що сам ОСОБА_5 повністю спростовував вчинення будь-яких протиправних дій в цьому населеному пункті, після укладення договору про надання правової допомоги звернувся з запитом до Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в області, проте отримав офіційну відповідь начальника слідчого відділення про відсутність в провадженні у слідчих кримінальної справи відносно ОСОБА_5 , 1972 року народження.

Ризик незаконного впливу на потерпілого також є невиправданим, зазначає адвокат, оскільки його підзахисний не лише не підтримує будь-яких стосунків з цією особою, а навіть не знає, де вона проживає.

Зауважуючи на невиправданості побоювань сторони обвинувачення, захисник, крім того, виразив сумніви в тому, що оголошена ОСОБА_5 підозра є обгрунтованою, так як сторона захисту має фактичні дані на спростування причетності підозрюваного до інкримінованого йому діяння і про алібі ОСОБА_5 , який в день вчинення злочину проживав в готелі в іншому населеному пункті.

Що стосується обставин фактичного затримання свого підзахисного, яке сталося ще в Києві 13 травня 2017 року, захисник підтвердив інформацію підозрюваного, пояснивши, що дізнався про факт затримання і перевезення ОСОБА_5 в невідомому напрямку від його родичів і одразу на автомобілі таксі поїхав до м. Запоріжжя, прибувши куди у неділю 14 травня 2017 року, отримав від поліцейських інформацію про відсутність у відділенні ОСОБА_5 та необізнаність співробітників поліції про місце його фактичного перебування.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступних міркувань.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Що стосується обґрунтованої підозри, яка є однією з складових, лише сукупність яких може обумовити застосування до особи запобіжного заходу взагалі, тим більш такого суворого як тримання під вартою, органу досудового розслідування належить виконати низку процесуальних дій щодо перевірки доводів підозрюваного і наданих ним під час цього судового розгляду даних (а. с. 61), які свідчать на користь алібі ОСОБА_5 .

Зазначаючи про необхідність перевірки цих даних слідчий суддя враховує, що в рахунку № 2198 зазначено, що в кімнаті № 510 готелю «Верховина» за адресою: м. Київ, вул. Петропавловська, 24, з 22 годин 47 хвилин 13 жовтня 2007 року по 12-00 годину 15 жовтня 2007 року проживав ОСОБА_9 , тоді як ім`я підозрюваного в процесуальних документах справи зазначено як ОСОБА_10 , проте виходить із встановлених судом даних про наявність у підозрюваного двох паспортів громадянина України: на ім`я ОСОБА_5 і на ім`я ОСОБА_11 , а за висновком проведеної слідством криміналістичної експертизи, на фотографічних зображеннях в двох вказаних паспортах утілена одна й та сам особа.

У відсутність можливості за таких обставин констатувати безумовну обґрунтованість підозри суддя враховує, що навіть її наявність може бути підставою для обрання запобіжного заходу лише у сукупності з ризиками, передбаченими ч. 1 ст. 177 КПУ України, і вважає що ані прокурор, ані слідчий не довели наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи.

Твердження сторони обвинувачення про ризик ухилення від слідства спростовується поясненнями підозрюваного, а також його захисника, який надає правову допомогу ОСОБА_5 з 2010 року (а. с. 60), про те, що підозрюваний постійно проживає з сім`єю в м. Київ, за певною адресою хоча й у відсутність реєстрації.

Твердження про ухилення підозрюваного від слідства в минулому спростовує відповідь начальника слідчого відділення Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 08.04.2010 року про відсутність в провадженні відділення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 (а. с. 59), що підтверджує доводи захисту про відсутність інформації про його переслідування за законом про кримінальну відповідальність.

Таким чином, у відсутність інших доказів про настання цього ризику за умови незастосування тримання під вартою щодо ОСОБА_5 суддя не погоджується з обґрунтованістю цього побоювання.

Побоювання слідчого і прокурора, що підозрюваний зможе впливати на потерпілого також не мають під собою жодних фактичних даних, а всі заявлені стороною обвинувачення ризики, як зазначено, мають бути підкріплені належними та достовірними доказами.

Крім наведених міркувань, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує зміст обов`язку слідчого судді з захисту прав особи, тому, отримавши від сторони захисту інформацію, піддавати сумніву яку не вбачає підстав, про фактичне позбавлення особи можливості вільно пересуватися у просторі з певного часу у відсутність процесуальних рішень судів з цього приводу, вважає, що ці дані є самостійною підставою для негайного звільнення особи з-під варти.

Разом з тим підозрюваний є суб`єктом кримінального переслідування, тому слідчий суддя в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження, вважає за необхідне накласти на нього певні обмеження у зв`язку з застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Виходячи з викладеного суддя вважає за можливе, відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом, повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну місця проживання та роботи.

Як випливає із змісту ч. 1 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, звільняється з-під варти негайно.

Наведені положення кримінального процесуального законодавства свідчать про необхідність звільнення підозрюваного одразу після проголошення цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 184, 193-196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього такі обов`язки:
1)прибувати до слідчого, прокурора, в суд за першим викликом;
2)повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну свого місця проживання;
Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання, передбачені ч. 2 ст. 179 КПК України.
Звільнити підозрюваного з-під варти в залі суду.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1