Справа № 512/655/16-к
В И Р О К ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2017 року смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Широківського району, Дніпропетровської області, громадяни України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має двох неповнолітніх дітей 2004 та 2010 р.н., не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 ч.2 КК України,
згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 13.10.2008 року Савранською районною адміністрацією Одеської області зареєстровано ТОВ «Південний Буг-ВВ», згідно з статутом якого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у рівних долях стали засновниками підприємства, основним видом діяльності якого є надання торгівельних послуг на Савранському торгівельному ринку.
З метою придбання частини Савранського ринку ОСОБА_7 , згідно договору позики, укладеному 03.11.2008 з ОСОБА_8 (сином потерпілого ОСОБА_5 ) отримав у борг 79,500 доларів США та 145,000 гривень, з зазначенням строку повернення до 03.11.2009.
Директором підприємства, згідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Південний БУТ-ВВ» був призначений ОСОБА_7 .
У зв`язку з відмовою ОСОБА_7 від виконання своїх зобов`язань у лютому 2010 року, по закінченню терміну повернення суми боргу, ОСОБА_5 звернувся до Савранського районного суду Одеської області, рішенням якого позовні вимоги заявника щодо стягнення з ОСОБА_7 боргу в сумі 780761 гривень задоволені.
Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 13.05.2010 року залишено без змін рішення Савранського районного суду Одеської області.
Ухвалою Верховного Суду України від 16.02.2011, за касаційною скаргою ОСОБА_7 , рішення Савранського районного суду Одеської області та ухвала Апеляційного суду Одеської області, в частині стягнення суми боргу з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , залишено без змін.
Усвідомлюючи наявність рішення суду, яким зобов`язано ОСОБА_7 виплатити борг, останній навпаки висунув відносно ОСОБА_9 протиправні вимоги вийти із складу засновників ТОВ «Південний Бут-ВВ» та сплати на його користь суму в розмірі 100,000 доларів США, яка була визначена ОСОБА_10 , як сума матеріальної та моральної шкоди за нібито витрати, пов`язані з вищевказаними судовими тяжбами.
Переслідуючи ціль невиконання вищевказаних боргових зобов`язань та корисливі мотиви щодо незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , ОСОБА_7 став вживати активні дії, які виражались в незаконній вимозі передачі на свою користь чужого майна, з погрозою заподіяння шкоди ОСОБА_5 , його близьким родичам, та обмеженням прав щодо трудової діяльності потерпілого. Окрім того, ОСОБА_7 виказував свою спроможність звернення до високопосадовців в м. Києві та зацікавлених осіб, які за допомогою фізичної сили, змусять ОСОБА_5 виконати його умови відносно виплати грошових коштів та виходу із складу засновників ТОВ «Південний Буг-ВВ».
Так, в серпні 2014 року ОСОБА_7 , при невстановлених слідством обставинах, переслідуючи корисні мотиви, з метою незаконного вимагання та отримання у ОСОБА_5 грошових коштів, шляхом його викрадення та застосування фізичного насилля, звернувся до свого знайомого ОСОБА_11 (брата цивільної дружини ОСОБА_12 ).
Отримавши від ОСОБА_11 згоду на вчинення злочину ОСОБА_7 , та по домовленості с ОСОБА_13 та ОСОБА_14 неодноразово прибували до смт. Саврань
Одеської області з метою розподілу між собою ролей, розробки єдиного плану дій, в ході вчинення злочину, та доведення його до безпосереднього замовника ОСОБА_7 .
При неодноразових особистих зустрічах, що відбувалися в смт. Саврань Одеської області, ОСОБА_7 , при невстановлених слідством обставинах, надав інформацію ОСОБА_11 про місце проживання, розпорядок дня потерпілого ОСОБА_9 , визначивши при цьому час скоєння злочину і місце, а саме: ранковий час та прилеглу територію до адміністративної будівлі ТДВ АПК «Саврань», за адресою: вул. Леніна, 103, с. Полянецьке Савранського району Одеської області, за місцем роботи ОСОБА_5 .
Крім того, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , прибуваючи до смт. Саврань Одеської області, самостійно, діючи за вказівкою ОСОБА_7 , проводили огляд визначеного місці події, прилеглої території, встановлювали маршрут прямування після викрадення ОСОБА_5 , та шляхи відходу та виїзду на автошлях Одеса-Київ в напрямку м. Києва.
В подальшому, ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_11 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що реалізація злочинного плану, спрямованого на вимагання грошових коштів та протиправне позбавлення волі ОСОБА_5 , пов`язана із вчиненням множинних протиправних діянь, які б вимагали значних людських і матеріальних ресурсів, приблизно 25-26 жовтня 2014 року звернулися до невстановленої особи координатора офісу громадської організації «Правий сектор», який розташований по вул. Прорізна, 10 у м. Києві, з метою залучення активістів вказаної організації, в якості посібників та безпосередніх виконавців запланованих злочинів.
З метою реалізації злочинного плану, направленого на незаконне викрадення людини, вимагання чужого майна, діючи на замовлення ОСОБА_7 , приблизно 27.10.2014, при невстановлених слідством обставинах, в якості безпосередніх виконавців запланованих злочинів відносно ОСОБА_5 , серед кола активістів громадської організації «Правий сектор», була визначена група осіб у складі: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 та невстановленої особи на прізвисько « ОСОБА_17 ».
Керування підготовкою злочинів, що полягало в об`єднанні та підборі всіх учасників, координації та визначенні послідовності дій співучасників на місці злочину, місця та часу їх скоєння, було покладено на старшого групи громадської організації «Правий сектор» ОСОБА_18 .
Крім того, організаційна діяльність, щодо планування злочинів відносно ОСОБА_5 , яка виразилась у сприянні вчиненню злочинів порадами вказівками, наданні інформації щодо найбільш прийнятих способів, прийомів і засобів учинення злочинів була покладена на координатора громадської організації «Правий сектор» ОСОБА_19 .
В подальшому, при скоєнні злочинів, старший групи ОСОБА_18 підтримував постійний зв`язок, в телефонному режимі, з організатором злочинів ОСОБА_20 , якій був обізнаний про всі заплановані дії відносно потерпілого ОСОБА_5 .. Не будучі присутнім на місці скоєння злочину ОСОБА_19 контролював всі дії учасників групи, надав вказівки, щодо переміщення потерпілого до різних автомобілів в ході руху, маршруту пересування, підтримання запобіжних заходів та приховування слідів злочину, а саме зміну табличок номерних знаків транспортних засобів, використанні рукавичок з метою уникнення залишення відбитків пальців на місці пригоди, тощо.
Учасників групи відзначають та відзначались та відрізнялись стійким характером, високим рівнем організації, розподілом ролей та застосуванням конспірації, високою мобільністю, постійною взаємодію та інформуванням один одного про необхідність зборів з метою планування та підготовки злочинів, підпорядкованістю всіх членів угрупування безпосередньо її керівнику.
Кожен з учасників групи усвідомлював, що його дії є невід`ємною складовою частиною всього обсягу дій групи при вчиненні злочинів.
Готуючись до виконання злочинів, з метою подальшого використання, учасники групи, при невстановлених слідством обставинах заздалегідь набули трикотажні рукавички, що б не залишати на місці скоєння злочину відбитків своїх пальців рук, та маски, з метою приховування рис обличчя, що були розподілені мж всіма учасниками.
Всі учасники групи були проінформовані про наявність зброї та боєприпасів, які були набуті при невстановлених слідством обставинах, носили їх при собі, перевозили в транспортних засобах, з метою можливого застосування у випадку вчинення опору потерпілим, або необхідності їх застосування при здійсненні пересування по маршруту відходу від місця скоєння злочину.
Отримавши від ОСОБА_7 інформацію про те, що в найближчий час, ймовірно 29.10.2014, ОСОБА_5 має намір вихати за кордон, та вказівку від ОСОБА_7 , виконати злочинні наміри в найкоротший термін, учасники групи під керуванням ОСОБА_18 , визначавши дату скоєння злочину 29.10.2014, та погодивши її з ОСОБА_7 заздалегідь, 28.10.2014, для того, щоб мати можливість підготуватись до планових злочинів, виїхали до смт. Саврань Одеської області.
З метою конспірації та можливості, в подальшому, після викрадання, переміщувати
потерпілого в різні транспортні засоби, старшим групи ОСОБА_18 , було визначено, що виїзд до місця вчинення злочину буде виконуватися на двох автомобілях. При цьому, для зручності, особи що раніше виїздили до см. Саврань Одеської області: ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , які повинні були вказувати маршрут руху, пересувались в автомобілі «BMW» НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_21 , який був залучений в якості водія, та не обізнаний про злочинні наміри групи. Інші учасники групи; ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та невстановлена особа на прізвисько « ОСОБА_17 », використовували автомобіль «Mitsubishi Outlander» прихованими державними номерами з надписом на них «ПТН ПНХ».
Приблизно о 23:00 годині 28.10.2014 по ранній домовленості, з метою координування дій учасників групи та орієнтування їх на місцевості, ОСОБА_7 зустрів автомобілі в яких рухались активісти громадської організації «Прави сектор» в населеному пункті с. Дубіново Сарванського району Одеської області, та провів до смт. Саврань.
29.10.2014, приблизно о 07:45 годині, учасники групи: ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та невстановлена особа на прізвисько « ОСОБА_17 », діючи за вказівкою ОСОБА_7 , за попередньою домовленістю, та розподіливши між собою ролі, прибули до території розташування адміністративної будівлі АПК «Саврань» по вул. Леніна, 103 в с. Полянецьке Савранського району Одеської області, встановивши автомобіль «Mitsubishi Outlander» біля входу на території двору АПК «Саврань» по вул. Леніна, 103 в с. Полянецьке Савранського району Одеської області, Автомобіль «BMW», в якому знаходились ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та необізнаний в злочинних намірах групи ОСОБА_21 , з метою забезпечення найскорішого шляху відходу після викрадення потерпілого, було встановлено на узбіччі дороги за автомобілем «Mitsubishi Outlander».
Згідно розробленого раніше плану, та розподілених ролей, після прибуття потерпілого ОСОБА_5 за місцем роботи, та виходу його з транспортного засобу, учасники групи, а саме пасажири, які знаходились в автомобілі «Mitsubishi Outlander»: ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , та невстановлена особа на прізвисько « ОСОБА_17 », пасажири автомобілю «BMW»: ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 будуть виконувати захоплення та безпосереднє викрадення потерпілого. При цьому інші учасники групи, а саме: ОСОБА_21 та ОСОБА_15 , згідно запланований дій, повинні знаходитись за кермом транспортних засобів, а ОСОБА_16 на задньому сидінні автомобілю «Mitsubishi Outlander», куди після захоплення планувалось перемістити потерпілого, а також для нагляду за навколишнім оточенням, та у разі необхідності для попередження інших учасників про можливу небезпеку для їх запланованих дій.
Приблизно о 08:00 годині 29.10.2014 ОСОБА_5 , прибувши за місцем своєї роботи та припарковавши власний автомобіль «Volkswagen Touareg», державний номер НОМЕР_2 , лицевою частиною до будівлі АПК «Саврань» по вул. Леніна, 103 в с. Полянецьке Савранського району Одеської області, вийшов з салону автомобілю, рухаючись в напрямку адміністративного будинку.
У цей час, діючи злагоджено, ОСОБА_18 ОСОБА_4 , невстановлена особа на прізвисько « ОСОБА_17 », ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 , маючи на меті умисне викрадення потерпілого ОСОБА_5 , з метою залякування та вимагання грошових коштів, використовуючи в`язані шапки, надівши їх на лице в якості масок, дочекались поки ОСОБА_5 пройде на територію двору підприємства, після чого відкрито здійснили на нього напад.
Заздалегідь, визначивши ролі кожного, учасники групи, діючи спільно, збивши з ніг потерпілого ОСОБА_5 та поваливши його на землю нанесли останньому множинні удари руками та ногами по різним частинам голови та тулуба, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Після чого, вказані особи, діючи відкрито, проти волі ОСОБА_5 , застосувавши до нього активні дії, що супроводжувались фізичним та психічним насиллям з погрозою застосування зброї пістолету барабанного типу (виробник та модель слідством не встановлені), перемістили останнього до автомобілю «Mitsubishi Outlander» і в подальшому, утримуючи ОСОБА_5 в салоні вказаного автомобілю, виїхали в напрямку Кіровоградської області, з метою виїзду на автодорогу Київ-Одеса та подальшого руху до м. Києва в супроводі автомобілів «BMW» та належному ОСОБА_5 автомобілю «Volkswagen Touareg».
Утримуючи в салоні автомобілю ОСОБА_5 , проти його волі, та фактично обмеживши свободу переміщення потерпілого, діючи спільно учасники групи: ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , невстановлена особа на прізвисько « ОСОБА_17 », ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 , з погрозою застосування зброї, оказували постійний психологічний тиск на потерпілого ОСОБА_5 , продовжуючи виказувати погрози застосування фізичного насилля та вимагаючи у потерпілого грошові кошти в сумі 100,00 доларів США для вирішення нібито виниклого конфлікту з ОСОБА_22
Рухаючись по визначеному заздалегідь маршруту учасники групи у складі: ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , невстановленої особи на прізвисько « ОСОБА_17 ».
ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , та ОСОБА_13 , які перемішщлись на автомобілях «Mitsubishi Outlander» та «BMW» неодноразово зупинялись в нелюдних місцях за територією населених пунктів, та виходячи з салонів з салонів автомобілю спілкувались між собою та телефонували невстановленим особам з метою координування своїх дій та отримання подальших вказівок щодо потерпілого ОСОБА_5 .
Так, приблизно 09:00 годині 29.10.2014, зробивши зупинку транспортних засобів, за вказівкою старшого групи ОСОБА_18 , знаходячись на відкритій місцевості біля с. Хащувате Гайворонського району Кіровоградської області, з невстановлених на даний час слідством обставин, діючи спільно, учасники групи, звільнили потерпілого ОСОБА_5 , надавши йому вказівку вийти з салону автомобілю, попередивши про недопустимість звернення за фактом викрадення до правоохоронних органів, після чого на двох автомобілях виїхали в невстановленому напрямку.
Умисні дії ОСОБА_4 слідством кваліфіковані за ч.2 ст. 146 КК України за ознакою незаконне викрадення людини, з кваліфікуючими ознаками: вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням зброї.
Згідно даної угоди обвинувачений з однієї сторони та потерпілий, з другої сторони, дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 146 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, активно сприяв у розкритті даного злочину, розкаявся у скоєному кримінальному правопорушенні, відшкодував збитки потерпілому, який не має до обвинуваченого матеріальних та моральних претензій, раніше не судимий.
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинене кримінальне правопорушення у вигляді трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України та покладенням обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
В угоді про примирення передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені сторонам кримінального провадження.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення. Шляхом опитування він повідомив суду про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 , також, не заперечував проти укладення угоди про примирення з обвинуваченим, і розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердила суду, що не має до обвинуваченого матеріальних та моральних претензій.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у формі приватного обвинуваченням може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим, між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим - про визнання винуватості.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Узгоджена угодою про примирення міра покарання для ОСОБА_4 , з урахуванням його характеризуючих даних, відповідає чинному законодавству.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди про примирення та наслідки її невиконання.
Оскільки умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим ОСОБА_4 , повністю відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому, узгодженої сторонами міри покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
засудив:
затвердити угоду про примирення від 20 січня 2017 року, укладену між
потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України і призначити йому
узгоджене сторонами покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України , та покладенням, відповідно до ст.. 76 КК України, обов`язку повідомляти Глибоцький районний відділ Чернівецької області з питань пробації ( кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 393 грн. 12 коп. судових витрат - за проведення експертизи.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду на протязі 30
днів з дня його оголошення через Любашівський районний суд Одеської області.
Суддя ОСОБА_1