Справа № 531/565/16-к
Провадження № 1-кп/545/55/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.02.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представник потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Федорівка Карлівського району Полтавської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одружений, працюючого стропальником ПАТ «Карлівський машинобудівний завод», проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

11 квітня 2016 року близько 21.00 години знаходячись неподалік домогосподарства ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , помітивши останню поряд із ОСОБА_4 , з яким мав неприязні відносини, на ґрунті ревнощів, умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_4 три удари ступнею правої ноги в обличчя. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді забитої рани лівої надбрівної дуги та синця біля лівого ока, забою носу, забою третього пальця лівої кісті з розтягненням зв`язок дистального міжфалангового суглоба, які відповідно до висновку експерта №59 від 23 квітня 2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_6 свою винуватість визнав у повному обсязі та дав пояснення стосовно скоєного ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Позовну заяву про відшкодування матеріальної шкоди визнав частково, заперечив проти позову про відшкодування моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав показання, дані в ході досудового розслідування, просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу та просив стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду за лікування в розмірі 1372 грн. 60 коп., за пошкодження автомобілю в розмірі 1200 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Згідно ст.349 КПК України, зі згоди учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів обставин вини обвинуваченого, у зв`язку з повним визнанням ним своєї вини.

При цьому суд з`ясував, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не виявив, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд дійшов до висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доказано під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєного злочину, дані про особистість обвинуваченого, а також ті обставини, що ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, - щире каяття, та вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства.

Суд вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України, а саме у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду потерпілим ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди за лікування в розмірі 1372 грн. 60 коп.; за пошкодження автомобіля в розмірі 1200 грн., моральної шкоди в розмірі 10000 грн., судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. В обґрунтування позовних вимог, зазначив, що своїми протиправними діями обвинуваченим ОСОБА_6 йому завдано матеріальну шкоду, яка полягає в нанесенні йому умисного легкого тілесного ушкодження, у зв`язку з чим він лікувався та вимушений був купувати ліки, медичні препарати, проводити медичні обстеження за власні кошти. Також обвинуваченим внаслідок протиправних дій пошкоджено належний йому автомобіль, який він вимушений був ремонтувати за власні кошти. Крім того злочинними діями обвинуваченого йому заподіяна моральна шкода, оскільки він втратив душевний спокій, багато часу витрачав на своє лікування, позбавився можливості експлуатувати свій автомобіль.

Суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судовим розглядом не доведено, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 спричинено матеріальну шкоду у зв`язку лікуванням на загальну суму 1372 грн. 60 коп.

Разом із тим, встановлені під час судового провадження обставини дають підстави суду для задоволення вимоги потерпілого щодо відшкодування завданої йому обвинуваченим майнової шкоди у зв`язку з витратами на лікування в розмірі 372 грн. 60 коп., оскільки саме вказана сума визнана обвинуваченим, тому ця сума підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Заявляючи вимоги про відшкодування заподіяної шкоди пошкодженням автомобіля, потерпілим не зазначено, який саме автомобіль, належний йому на праві власності був пошкоджений обвинуваченим внаслідок протиправних дій та не надано докази, що понесені ним витрати на ремонт автомобіля пов`язані саме з діями обвинуваченого. Таких доказів ним не надано і під час судового розгляду справи, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з обвинувачено відшкодування за пошкодження автомобіля в розмірі 1200 грн. слід відмовити.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то згідно з п.1 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, викладеними у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України

№4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд, врахувавши обсяг фізичних та душевних страждань потерпілого, яких він зазнав від завдання йому тілесних ушкоджень, його перебування на лікуванні в Карлівській центральні районній лікарні з 15 квітня 2016 року по 18 квітня 2016 року, протиправну поведінку обвинуваченого щодо нього, вважає необхідним визначити розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 1500 грн.

Також, враховуючи положення ст.124 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 при пред`явленні цивільного позову було сплачено судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, що є процесуальними витратами, тому суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 551 грн. 20 коп.

Підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого суд не встановив.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 заподіяну кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду, в розмірі 372 грн. 60 коп., моральну шкоду у розмірі 1500 грн., сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., а всього 2423 (дві тисячі чотириста двадцять три) гривні 80 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1