УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
21 лютого 2002 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
11 квітня 2002 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 11 квітня 2003 року по відбуттю строку покарання;
25 лютого 2005 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, звільненому 18 листопада 2010 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 21 день;
17 січня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільненому 3 лютого 2014 року по відбуттю строку покарання;
2 жовтня 2014 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 70 КК України до арешту строком на 4 місяці, звільнений 1 грудня 2014 року по відбуттю строку покарання;
4 червня 2015 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України запобіжний захід примусове лікування в зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
встановив:
ОСОБА_6 5 січня 2017 року близько 12 год. 35 хв. перебуваючи на привокзальній площі ст. ім. Т.Шевченка в м. Сміла Черкаської області, умисно, таємно, з корисливих мотивів скоїв крадіжку сумки чорного кольору в якій знаходились грошові кошти у сумі 150 грн., мобільний телефон чорного кольору «Nokia X-2» вартістю 550 гривень з карткою мобільного оператора «life» вартістю 35 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 735 гривень.
В судовому засіданні прокурор зазначив про необхідність застосування примусових заходів медичного характеру.
Захисник та законний представник не заперечували проти застосування у відношенні ОСОБА_6 .
Потерпілий направив до суду заяву, згідно якої просив розглядати вказані матеріали без його участі.
Вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 5 січня 2017 року від потерпілого ОСОБА_7 про те, що 5 січня 2017 року близько 12 год. 35 хв. на привокзальній площі ст. ім. Т.Шевченка в м. Сміла Черкаської області у нього було викрадено сумку в якій знаходились грошові кошти у сумі 150 грн. мобільний телефон чорного кольору «Nokia X-2» з карткою мобільного оператора «life»;
- протоколом огляду місця події від 5 січня 2017 року про те, в якому зафіксовано, що у ОСОБА_6 вилучено поліетиленовий пакет чорного кольору в якому знаходилися грошові кошти в сумі 150 грн. та мобільний телефон чорного кольору «Nokia X-2» з карткою мобільного оператора «life».
Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру та якщо слід, то які саме.
Виходячи з наявних доказів що містяться в даних матеріалах, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Окрім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №20 від 20 січня 2017 року ОСОБА_6 на момент вчинення злочину виявляв та виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді органічного психічного розладу, що виник внаслідок токсичної енцефалопатії, викликаної тривалим зловживанням алкогольними напоями з вираженими, некомпенсованими когнітивними та грубими, тривало існуючими психопатоподібними розладами емоційно-нестійкого, збудливого типу, грубими порушеннями критичних і прогностичних функцій та розладами психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності, судомними нападами на висоті абстиненції, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати власні дії та керувати ними та унеможливлює його участь у слідчих діях та в судовому засіданні.
Таким чином, встановлена неосудність ОСОБА_6 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, так як він не міг керувати своїми діями в період вчинення інкримінованого діяння та на даний час також не може усвідомлювати власні дії та керувати ними.
У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
Згідно п.3 наказу МОЗ України №397 від 08 жовтня 2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.
Згідно п.2 ч.1 ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосовано поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
В зв`язку із наявністю у ОСОБА_6 психічних розладів, відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Витрати по кримінальному провадженні відсутні.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 503, 512, 513 КПК України, -
ухвалив:
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 1 ст. 185 КК України в стані неосудності примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду.
Речові докази: грошові кошти в сумі 150 гривень, мобільний телефон чорного кольору «Nokia X-2» з карткою мобільного оператора «life» повернути потерпілому ОСОБА_7 звільнивши його від зобов`язань по зберігальній розписці.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1