Справа № 464/9067/14-к
пр.№ 1-кп/464/43/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.03.2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 0001787 від 18.07.2014 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новий Яричів Кам`янко-Бузького району Львівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, невійськовозобов`язаного, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , згідно вимог ст.89 КК України судимості немає,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 18 липня 2014 року о 19.40 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , розбив ліктем праве бокове вікно в автомобілі «Міцубіші L 200» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 і таємно викрав з салону даного автомобіля майно потерпілого чоловічу сумку, в якій знаходились: паспорт громадянина України з чохлом «Нері Карра» вартістю 800 грн., ідентифікаційний код на ім`я потерпілого, візитницю «Ріхау» вартістю 30 грн., гаманець «Нері Карра» вартістю 500 грн., візитницю «Нері Карра» вартістю 400 грн., гроші в сумі 14 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 162,96 грн., чіп до сигналізації вартістю 500 грн., візитницю «Медікал Клаб» вартістю 50 грн. та інші особисті речі потерпілого, які для нього матеріальної цінності не становлять, а всього майна потерпілого на загальну суму 2442,96 грн. Після цього, обвинувачений з викраденим почав втікати. Після того, як потерпілий став переслідувати обвинуваченого, останній викинув викрадену сумку та продовжив втікати. Потерпілий, наздогнавши ОСОБА_3 , намагався затримати його, під час шарпанини обвинувачений штовхнув потерпілого в плече, від чого той впав на землю, отримавши тілесне ушкодження садна на правій руці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) визнав повністю. Пояснив, що 18 липня 2014 року близько 19.40 год. проходив біля будинку № 57, що на проспекті Червоної Калини у м.Львові, побачив автомобіль «Міцубіші L 200» підійшовши до нього, побачив, що в салоні лежить сумка. Він вирішив її викрасти. Після цього, він розбив переднє вікно та викрав сумку, з місця скоєного побіг. Пробігши приблизно 150 200 метрів він почув крик невідомої особи, одразу викинув сумку та продовжив втікати. Згодом зупинився, після чого потерпілий намагався його затримати, між ним та потерпілим була шарпанина. Після цього, прибігли ще двоє товаришів потерпілого, які допомогли йому затримати його та викликали працівників міліції. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати враховуючи щире каяття та те, що повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий суду показав, що працює лікарем-стоматологом в ПП «Персона Люкс», що на просп.Ч.Калини, 59 в м.Львові. 18 липня 2014 року він приїхав на автомобілі «Міцубіші L 200» д.н.з. НОМЕР_1 на роботу. Автомобіль припаркував біля будинку № 57 на проспекті Ч.Калини в м.Львові. Він та його товариші по роботі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 святкували день народження. Близько 19.40 год. він почув звук сигналізації свого автомобіля. Після цього, він вибіг на вулицю, підбіг до автомобіля та побачив, що праве переднє вікно розбите, в машині відсутня сумка. Коли вибіг на вулицю, то нікого не бачив. Після цього, він побіг за кут будинку та побачив, як обвинувачений втікає з його сумкою. Він крикнув до нього: «Стій». Проте ОСОБА_3 продовжував втікати. Наздогнавши обвинуваченого біля магазину «Плиточка» між ними виникла шарпанина, в ході якої ОСОБА_3 , намагаючись втекти, штовхнув його в плече від чого він впав на землю та отримав тілесне ушкодження. Після цього, прибігли його товариші ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В цей час він викликав працівників міліції. Зазначив, що претензій будь-якого характеру до ОСОБА_3 не має, так як йому все відшкодовано в повному обсязі. Від цивільного позову відмовився. Щодо призначення покарання просить не позбавляти волі обвинуваченого.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні крадіжки, винуватість його у вчинені вказаного злочину повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході судового розгляду доказами.

Допитаний судом свідок ОСОБА_8 показав, що18 липня 2014 року він, його товариш ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_6 святкували день народження в приміщенні стоматологічного кабінету, що в будинку АДРЕСА_2 . Близько 19.40 год. почули звук сигналізації автомобіля потерпілого. ОСОБА_6 одразу вибіг на вулицю. Приблизно через 30 секунд вони вибігли за ним. Вони пробігли близько 400 м та біля магазину «Плиточка» побачили як ОСОБА_6 затримав обвинуваченого, після чого ОСОБА_6 викликав працівників міліції. Боротьби між потерпілим та ОСОБА_3 не бачив.

Винність обвинуваченого підтверджується також і іншими доказами, дослідженими судом, а саме:
Із протоколу огляду місця події, фототаблицею від 18.07.2014 вбачається, що оглядався автомобіль «Міцубіші L 200» у якому розбите праве бокове шкло ( а.с.6-13).

З висновку медичного огляду для встановлення стану сп`яніння вбачається, що ОСОБА_3 18 липня 2014 року перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.32).

З висновку судово-медичної експертизи №1238 від 19.07.2014 вбачається, що у потерпілого ОСОБА_6 виявлено садна на правій руці, які утворилися від дії тупих предметів, за 1-2 доби, могли виникнути 18 липня 2014 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження (а.с.55).

З протоколу проведення слідчого експерименту з участю обвинуваченого, вбачається як останній вказав на обставини вчинення ним 18.07.2014 злочину (а.с.137-152)

При оформленні цих доказів не було допущено істотного порушення прав та свобод обвинуваченого та інших осіб, а інформація, яка в них міститься не дає суду правових підстав для висновку сумніватися у її правдивості.
В ході судового розгляду обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України свого підтвердження не знайшло.

Так, з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» вбачається, що розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп`яніння).

П.4 вказаної вище постанови передбачає, що коли винна особа вже отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися протиправно вилученим майном, але застосовує насильство лише з метою уникнення затримання, її дії не можуть визнаватися грабежем, поєднаним з насильством. Залежно від способу вилучення майна вони можуть розцінюватись як крадіжка або грабіж.

Згідно з п.5 згаданої постанови під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння.

З показань потерпілого, даних в судовому засіданні вбачається, що почувши звук сигналізації автомобіля, вибіг на вулицю. Спочатку підбіг до автомобіля, де побачив розбите вікно та відсутність в салоні сумки. В цей момент нікого біля автомобіля не бачив. Вже коли вибіг за кут будинку, то побачив, як обвинувачений втікає з його сумкою. Наздогнавши обвинуваченого, намагався затримати його, проте в ході шарпанини він впав на землю, від чого отримав легке тілесне ушкодження.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що лише через деякий час вибіг в слід за потерпілим, очевидцем вчинення обвинуваченим злочину не був.

Обвинувачений суду ствердив, що підійшов до автомобіля потерпілого, розбив бокове вікно, від чого спрацювала сигналізація, після чого таємно викрав з салону чоловічу сумку. В цей момент його ніхто не бачив. Після цього, він з викраденим став втікати. Пробігши 150-200 метрів почув крик невідомої особи. Він одразу викинув сумку та продовжував бігти. Проте потерпілий його наздогнав та намагався затримати, при його затриманні між ними була шарпанина. Ствердив, що фактично мав можливість розпорядитися майном, оскільки між викраденням сумки та викриттям його у її викраденні пройшов певний період часу. Крім цього, під час втечі він викинув викрадену сумку з надією про те, що потерпілий перестане його переслідувати. Зазначив, що штовхнув потерпілого не умисно, а лише з метою уникнення затримання.

Ці об`єктивні дані спростовують обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні грабежу, поєднаного з насильством. Відтак, з врахуванням належної оцінки здобутих під час судового розгляду доказів, дії ОСОБА_3 з ч.2 ст.186 КК України слід перекваліфікувати на ч.1 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення ним злочину середньої тяжкості в стані алкогольного сп`яніння, особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України судимості немає, позитивно характеризується, незадовільний стан здоров`я, не працює, добровільне відшкодування завданого збитку, думку потерпілого, який просить суворо не карати та не позбавляти його волі, щире каяття, та суд вважає необхідним призначити йому покарання в межах санкції статті за який кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.

Одночасно, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість злочину, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, позитивну характеристику з місця проживання, незадовільний стан здоров`я, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та призначенням йому іспитового строку, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

У зв`язку із відмовою потерпілого ОСОБА_6 від цивільного позову, суд на підставі ст.205 ЦПК України вважає за необхідне закрити провадження в частині цивільного позову.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним за ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном на один рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1.періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органі з питань пробації;

2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3.не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_6 від позову, закривши провадження в частині цивільного позову.

Речові докази: паспорт громадянина України з чохлом « ОСОБА_9 », ідентифікаційний код на ім`я потерпілого, візитницю « ОСОБА_10 », гаманець « ОСОБА_9 », візитницю « ОСОБА_9 », гроші в сумі 14 доларів США, чіп до сигналізації, візитницю «Медікал Клаб», дві кулькові ручки, гігієнічну помаду, металевий ключ, флеш карту з шнуром, коронки зуба, кредитні та дисконтні картки, 70 візиток та технічний паспорт на автомобіль, які повернуті потерпілому під розписку - залишити потерпілому ОСОБА_6 ; паспорт громадянина України, свідоцтво про народження, облікову картку, квиток читача, ІПН, два металеві ключі, магнітний ключ, пульт управління, грошв сумі 13 грн., блейзер, мобільний телефон «Самсунг» з сім-картою «Астеліт», мобільний телефон «Самсунг» з сім-картою «МТС», які повернуті ОСОБА_3 під розписку - залишити ОСОБА_3 ; магнітний носій, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1