Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8557/17
Провадження № 1-кп/758/561/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.07.2017 року Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0007664, внесеного до ЄРДР 01.12.2016 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, вдови, освіта середня, маючої на утриманні доньку ОСОБА_6 , 2004 року народження, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації, раніше неодноразово судима, 28.01.2011 року вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, вироком Луцького міського суду Волинської області від 07.02.2012 року за ч. 1 ст. 186, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнилася 16.07.2014 року по ЗУ «Про амністію»,
обвинувачену у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
01.06.2017 приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи на ярмарці розташованої за адресою: місто Київ, вулиця Оболонська, 23/48 побачила ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з кишені якого виглядав мобільний телефон марки «Nokia 101» чорного кольру, ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № НОМЕР_2 . В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за її діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_5 , витягнула з кишені ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Nokia 101» чорного кольору, ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № НОМЕР_2 вартістю 269,67 грн. згідно висновку експертизи, який належить ОСОБА_7 , спричинивши останньому матеріальну шкоду, на вказану суму. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.
Крім цього, 01.06.2017 приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи на ярмарці розташованої за адресою: місто Київ, вулиця Оболонська, 23/48 побачила ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з кишені якого виглядав мобільний телефон марки «Nomi 4510» білого кольору ІМЕІ № НОМЕР_3 , ІМЕІ № НОМЕР_4 . В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за її діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_5 , витягнула з кишені ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Nomi 4510» білого кольору, ІМЕІ № НОМЕР_3 , ІМЕІ № НОМЕР_4 , вартістю 1071,00 грн. згідно висновку експертизи, який належить ОСОБА_8 , чим могла завдати останньому матеріальної шкоди на вказану суму.
Проте, через обставини, які не залежали від волі ОСОБА_5 , злочин не було закінчено, хоча остання виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, а саме повторного таємного викрадення у потерпілого мобільного телефону, так як була затримана потерпілим ОСОБА_8 .
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих їй злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України визнала повністю, визнала всі фактичні обставини вчинення злочинів, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дала показання, що 01.06.2017 приблизно об 11 годині 00 хвилин вона перебувала на ярмарці на вулиці Оболонська, 23/48 де побачила потерпілого ОСОБА_7 , з кишені якого виглядав мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольру, і вона впевнившись, що за її діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, витягнула з його кишені цей мобільний телефон та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, а о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи на ярмарці, побачила потерпілого ОСОБА_8 з кишені якого виглядав мобільний телефон марки «Nomi» білого кольору, і вона впевнившись, що за її діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, витягнула з кишені ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Nomi», однак була затримана потерпілим ОСОБА_8 та не змогла довести свій злочин до кінця.
ОСОБА_5 повністю погоджується з обвинуваченням, кається у вчиненому, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде.
Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185КК України.
Крім цього, своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, коли особа вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, що дані злочини відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винної, яка раніше неодноразово судима, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, має на утриманні доньку ОСОБА_6 , 2004 року народження, вдова, тяжко хвора на гепатит.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючою покарання обставиною в діях ОСОБА_5 , є рецедив злочину, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення волі.
При призначенні міри покарання обвинуваченій суд, враховуючи особу винної, що вона раніше судима, перебуває на обліку у лікаря нарколога, наявність пом`якшуючих покарання обставин, те що на обліку у лікаря психіатра не перебуває, вдова, має на утриманні доньку ОСОБА_6 , 2004 року народження, не працює, характеризується посередньо, хворіє на хронічний гепатит з переходом в цироз печінки, вину свою визнала, тяжких наслідків не настало, має постійне місце проживання, потерпілі не мають претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої, не наполягали на призначенні покарання обвинуваченій пов`язане з реальним позбавленням волі, суд прийшов до висновку, що вона може бути виправлена та перевихована без ізоляції від суспільства. Суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на неї обов`язки згідно ст.76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення нею нових злочинів.
Цивільні позови не заявлялись.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі,
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
Згідно ч 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання (п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України).
До вступу вироку в законну силу обраний обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.
Цивільні позови не заявлялися.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 296 грн. 61 коп.
Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia 101» чорного кольору, ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № НОМЕР_2 залишити у потерпілого ОСОБА_7 , як законному власнику, мобільний телефон марки «Nomi 4510» білого кольору ІМЕІ № НОМЕР_3 , ІМЕІ № НОМЕР_4 залишити потерпілому ОСОБА_8 , як законному власнику.
Скасувати накладений Ухвало Подільського районного суду м. Києва від 02.06.2017 року арешт на мобільний телефон марки «Nokia 101» чорного кольору, ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «Nomi 4510» білого кольору ІМЕІ № НОМЕР_3 , ІМЕІ № НОМЕР_4 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_1