справа №176/841/17
провадження №1-кп/176/96/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, такого, що має малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.03.2014 року за ч.1 ст.313, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців з конфіскацією всього особистого майна, звільненого 12.11.2014 року на підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04.11.2014 року від подальшого відбування основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.2 Закону України "Про амністію у 2014 році",

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 березня 2017 року за № 0000362,

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
25.02.2017 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживав у літній кухні, яку винаймав у громадянки ОСОБА_7 і помітив раніше йому знайомого ОСОБА_6 . Будучи незадоволеним присутністю ОСОБА_6 , у ОСОБА_3 , раптово виник умисел, направлений на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , цього ж дня, тобто 25.02.2017 приблизно о 17 годині 05 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи обличчям до ОСОБА_6 , раптово для потерпілого, умисно наніс йому один удар правою рукою стиснутою в кулак у перенісся від чого потерпілий втратив рівновагу та обперся руками об паркан. Після чого, ОСОБА_3 скориставшись тим, що ОСОБА_6 перебуває в такому положенні, наніс йому ще не менше двох ударів правою та лівою ногами по обличчю, та не менше восьми ударів обома руками стиснутими в кулак в область обличчя та передню і потиличну частину голови, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носу, синьців на шкірі верхніх та нижніх повік обох очей та внутрішньо-шкіряний крововилив на шкірі нижньої повіки правого ока, рубця на шкірі лівої лобно-тім`яної частини голови, який є наслідком загоєння забитої (за даними медичних документів) рани, рубця на шкірі лівої щоки по центру носо-губної складки, який є наслідком загоєння садна (за даними медичних документів),зливного синця на шкірі лівої щоки з розповсюдженням на шкіру шиї, синця на шкірі потиличної частини голови, синця на шкірі нижньої третини передньо-зовнішньої поверхні лівого плеча, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 52 «Е»/07 від 28.04.2017 тілесні ушкодження - закритий перелом кісток носу, синьці на шкірі верхніх та нижніх повік обох очей, внутрішньо-шкіряний крововилив на шкірі нижньої повіки правого ока та забита рана на шкірі лівої лобно-тім`яної частини голови, виявлені у ОСОБА_6 , потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день), і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.1. «а» 2.3.2. «а» та 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження - садно на шкірі лівої щоки по центру носо-губної складки, зливний синець на шкірі лівої щоки з розповсюдженням на шкіру шиї, синьці потиличної частини голови та синець на шкірі нижньої третини передньо-зовнішньої поверхні лівого плеча, виявлені у ОСОБА_6 , мають незначні, скороминучі наслідки тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.2 «б» та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до категорії легких.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся. Суду пояснив, що 25.02.2017 приблизно о 17 годині 00 хвилин, він знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживав у літній кухні, яку винаймав у громадянки ОСОБА_7 і помітив раніше йому знайомого ОСОБА_6 . Будучи незадоволеним присутністю ОСОБА_6 , у нього раптово виник умисел, направлений на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень останньому.Тоді він, перебуваючи обличчям до ОСОБА_6 , умисно наніс йому один удар кулаком правої руки у перенісся від чого потерпілий втратив рівновагу та обперся руками об паркан. Після чого, він, скориставшись тим, що ОСОБА_6 перебуває в такому положенні, наніс йому ще не менше двох ударів правою та лівою ногами по обличчю, та не менше восьми ударів кулаком обох рук в область обличчя та передню і потиличну частину голови потерпілого. При цьому зазначив, що повністю погоджується з фактичними обставинами кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, погоджується з правовою кваліфікацією вчиненого кримінального правопорушення. Звернувся до суду із заявою про розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Докази вини, здобуті досудовим розслідуванням, обвинувачений визнає повністю і не оспорює їх. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Дана позиція обвинуваченого є добровільною. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального правопорушення.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання та реєстрації характеризується таким чином, що скарг від сусідів та мешканців будинку на поведінку обвинуваченого не надходило, на обліку у лікаря - психіатра в ДЗ «СМСЧ-9» обвинувачений не перебуває. Згідно довідки поліклініки ДЗ "СМСЧ-9" слідує, що обвинувачений перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 1999 року з приводу наркотичної опійної залежності. Станом на 27.04.2017 року на обліку у Жовтоводському міському центрі зайнятості обвинувачений не перебуває.

Згідно складеної уповноваженою особою органу пробації П`ятихатським міськрайонним відділом з питань пробації, досудової доповіді від 26.06.2017 року слідує, що уповноважений орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства та він може становити високу незбезпеку для суспільства, у тому числі і для окремих осіб. /а.с.49-51/.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щире каяття, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують останньому покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції частини та статті, за якими кваліфіковано його дії, у виді громадських робіт.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження по справі також не застосовувалися.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 /двісті/ годин.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя