Провадження № 1-кп/537/48/2017
Справа № 537/5766/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.02.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області українця, громадянина України, освіта середня , не одруженого, офіційно не працює, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 18 жовтня 1993 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.140 КК України ( 1960 року ) до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.46-1 Кк України звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 09 лютого 1996 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.1 ст.226-1 КК України ( 1960 року ) до 2 років виправних робіт;

- 15 квітня 1997 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.1 ст.142, ч.3 ст.143, ч.2 ст.141, 42 КК України ( 1960 року) до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.43 КК України ( 1960 року ) приєднати 6 місяців за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 09 лютого 1996 року . Остаточно рахувати засудженим до 5 років 6 місяців позбавлення волі. 13 лютого 2001 року звільнений умовно - достроково з не відбутим строком 1 рік 1 місяць 24 дні;

- 06 вересня 2001 року Апеляційним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.86, п.»в» ст.93 КК України ( 1960 року ) до 14 років позбавлення волі. На підставі ст.43 КК України ( 1960 року ) приєднати 1 рік за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 15 квітня 1997 року . Остаточно рахувати засудженим до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна . 26.03.2014 року звільнений умовно - достроково з не відбутим строком 2 роки 1 місяць 22 дні,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України за таких обставин:

На початку листопада 2016 року,точної дати в ході судового розгляду не встановлено, перебуваючи на законних підставах в квартирі її власника ОСОБА_5 за адресою : АДРЕСА_2 таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку електричного чайнику марки «А-PLUS», вартістю 270 грн. та трансформатора 220/12, 100 Вт зарядного пристрою для акумуляторів автомобілів радянських часі, вартістю 50 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 320 грн. З місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна ( крадіжка), вчиненим повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю і заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням.

Прокурор не заперечував проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно скоїв злочин як вказано в обвинувальному акті, а саме на початку листопада 2016 року, коли точно сказати не може, перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 за адресою : АДРЕСА_2 таємно, умисно, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку електричного чайнику марки та трансформатора 220/12, 100 Вт зарядного пристрою для акумуляторів автомобілів радянських часі. Викрадені речі продав невідомій особі за 100 грн., гроші витратив на алкоголь та продукти харчування, які вживав разом з потерпілим. Щиро розкаюється в скоєному і прохає його суворо не карати, частково відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду в сумі 210 грн., залишок суми зобов`язався відшкодувати в стислі строки.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, але надав суду заяву, згідно якої прохає розглядати справу без його участі, прохав примусити обвинуваченого відшкодувати завдану матеріальну шкоду, стосовно призначення покарання покладається на розсуд суду.

Судом встановлено, що на час судового розгляду справи завдана матеріальна шкода відшкодована частково, а саме в сумі 210 грн., що підтверджується квитанцією про здійснення обвинуваченим поштового перекладу потерпілому 210 грн.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України вірна, так як він вчинив крадіжку чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 згідно вимоги ДІТ МВС України раніше судимий; на обліку в Кременчуцькому обласному психоневрологічному та Кременчуцькому обласному наркологічному диспансерах не перебуває, вину визнав повністю, щиро кається в скоєному, частково відшкодував завдану шкоду, по місцю проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставинами, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, суд визнає на підставі п.5 ч.1 ст.89 КК України рецидив злочинів.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання.

При цьому, суд бере до уваги, що обвинувачений останній раз був засуджений 06 вересня 2001 року Апеляційним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.86, п.»в» ст.93 КК України ( 1960 року ) до 14 років позбавлення волі. На підставі ст.43 КК України ( 1960 року ) приєднати 1 рік за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 15 квітня 1997 року . Остаточно рахувати засудженим до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна . 26.03.2014 року звільнений умовно - достроково з не відбутим строком 2 роки 1 місяць 22 дні. При цьому , суд бере до уваги , що фактично не відбутий строк, на який був звільнений обвинувачений закінчився в квітні 2016 року, до вчинення останнім нового злочину.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого, вчинений ним злочин та відношення до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважає за можливе обрати ОСОБА_4 покарання, яке не пов`язане з ізоляцією від суспільства, що буде достатнім для його виправлення та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі призначеного іспитового строку два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без згоди органів з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись на реєстрацію в органи з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати особисте зобов`язання не виїжджати з місця постійного проживання та з`являтися за першою вимогою до суду та службових осіб органів з питань пробації.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Обвинуваченому роз`яснити його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1