06.06.2017 Єдиний унікальний номер 205/9689/16-к
Провадження №1кп/205/236/17
Єд.унік.№205/9689/16-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000465 від 05 лютого 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна середня, раніше судимого: 28 грудня 2016 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.186 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 , 03 лютого 2016 року, близько 16 години, знаходячись в кімнаті №434, яка розташована в гуртожитку, за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Самодриги (вул. Яшина) буд. 4, реалізуючи раптово виниклий умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, із корисливих мотивів, під приводом здійснення дзвінка, попросив у раніше знайомого неповнолітнього ОСОБА_7 мобільний телефон «НТС Desire 500», вартістю 2449,50 грн., в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», що не має матеріальної цінності для потерпілого, на рахунку якої грошових коштів не було, а також карта пам`яті на 8 Гб, вартістю 113 грн., який належить його матері - ОСОБА_8 , заздалегідь знаючи про те, що вказаний телефон він не поверне. Потерпілий ОСОБА_7 , будучи введеним в оману, довіряючи обвинуваченому ОСОБА_6 , не підозрюючи про його злочинні наміри, погодився на його прохання і передав останньому мобільний телефон. Після чого, обвинувачений ОСОБА_6 , утримуючи при собі зазначений телефон та імітуючи здійснення дзвінка, з місця вчинення злочину зник, таким чином, шляхом зловживання довірою заволодів майном, яке належить потерпілій ОСОБА_8 завдавши їй майнову шкоду на загальну суму 2562 грн.50 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і пояснив, що він навчався у ДЦПТУ №11 до середини листопада 2016 року та проживав у гуртожитку по АДРЕСА_2 . На початку лютого 2016 року, близько 16 години, він зайшов до своєї кімнати у гуртожитку, де побачив ОСОБА_7 , у якого попросив мобільний телефон нібито для здійснення дзвінка та вийшов з кімнати, на що ОСОБА_9 погодився. Отримавши телефон «НТС Desire 500», він вийшов на вулицю та з місця злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 2562 грн.50 коп.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України (2012) та за згодою сторін, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються.

Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, з кваліфікуючою ознакою «повторно». Вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши зібрані докази, суд вважає, що зазначена кваліфікуюча ознака підлягає виключенню із обвинувачення ОСОБА_6 , а його дії перекваліфікації на ч.1 ст.190 КК України, оскільки до вчинення інкримінованого злочину він засудженим не був та до кримінальної відповідальності не притягувався, а злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, вчинений ним до злочину, за вчинення якого він засуджений попереднім вироком.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.190 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, свою провину визнав повністю та щиро покаявся, повністю відшкодував завдану шкоду, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 , вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2016 року, був засуджений за ст.186 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком в 1 рік та до постановлення зазначеного вироку вчинив інший злочин, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним призначити йому покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, поглинувши призначене покарання покаранням, призначеним за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2016 року. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання, із застосуванням ст.ст.75, 76, 104 КК України.

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_6 слід стягнути в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи № 2912 від 29 листопада 2016 року в розмірі 165 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, поглинувши призначене покарання покаранням у виді двох років позбавлення волі, призначеним за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2016 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75, 104 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року та шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи № 2912 від 29 листопада 2016 року в розмірі 165 гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1