Справа № 185/9723/16-к
Провадження № 1-кп/185/552/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2016 року м. Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 13 березня 2016 року № 0000707 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, працюючого на посаді водія ТОВ АТП «Совтур», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
12 березня 2015 року о 18.45 год. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним пасажирським автобусом марки «БАЗ А079.25 ЕТАЛОН», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів по маршруту № 5 від селища «ПШС» до селища «Рельсозварювальників» м. Павлограда Дніпропетровської області, рухався по вул. Центральній м. Павлограда Дніпропетровської області зі сторони вул. Дніпровської в напрямку вул. Шевченко м. Павлограда Дніпропетровської області.

Під час руху, навпроти будинку № 90 по вул. Центральній (К.Маркса) водій ОСОБА_4 , виявив пішохода ОСОБА_5 , 1935 року народження, який за допомогою милиць переходив проїжджу частину вул. Центральній (К. Маркса) з ліва на право, попереду, відносно руху його автобусу.

Водій ОСОБА_4 керуючи зазначеним вище автобусом з пасажирами, маючи об`єктивну можливість виявити у межах видимості у напрямку руху пішохода, не маючи будь яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки дорожнього руху, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, застосував маневр об`їзду зліва та несвоєчасне екстрене гальмування, у процесі якого допустив наїзд правою передньою частиною керованого ним автобусу на пішохода ОСОБА_5 .

Внаслідок вказаної дорожньо транспортної пригоди відповідно до висновку судове медичної експертизи № 261/32 від 21.08.2015 року, пішоходу ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини, яка супроводжувалася переломами 4,5,6,7 ребер по задньо під пахвинній лінії справа, 7 - 9 ребер по під пахвинній лінії зліва, ускладнені лівостороннім гемотораксом (крововиливами в плевральну порожнину), обширною підшкірною емфіземою шиї та передньо бокових поверхонь грудної клітини. Закритий латеральний перелом шийки правого стегна зі зміщенням відламків дороги. Крім цього були відмічені сінці з припухлістю м`яких тканин лобної та тім`яної областей справа.
Виявлені тілесні ушкодження, враховуючи їх характер, утворились в дуже короткий по послідовності проміж уток часу від дії тупих твердих предметів, можливо і при ударі об такі, такими предметами могли бути як виступаючи частини рухаю чого автобуса так і дорожнє покриття, тобто при автотравмі типу наїзд.
Вищезазначені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та є такими.
Закритий перелом шийки правого стегна по критерію тривалого розгляду здоров`я (тривалого розгляду функції правої нижньої кінцівки подовженістю вище трьох тижнів, тобто більше ніж 21 дня).

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги 12.3 Правил дорожнього руху України, які вимагають:

п. 12.3 : - «У разі виникнення небезпеці для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_4 п.12.3. Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та дав показання про те, що він 12 березня 2015 року о 18.45 год. керуючи технічно справним пасажирським автобусом марки «БАЗ А079.25 ЕТАЛОН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів по маршруту № 5 від селища «ПШС» до селища «Рельсозварювальників» м. Павлограда Дніпропетровської області, рухався по вул. Центральній м. Павлограда Дніпропетровської області зі сторони вул. Дніпровської в напрямку вул. Шевченко м. Павлограда Дніпропетровської області. В той же час спереду по ходу руху вказаного автобусу поза пішохідного переходу, навпроти будинку № 90 рухаючись з права на ліво частину вулиці Центральна в м. Павлограді, яка має чотири смуги для руху в обох напрямках, за допомогою милиць переходив проїжджу частину пішохід ОСОБА_5 .

Під час руху на зазначеному вище автобусі з пасажирами, побачивши по переду себе на смузі його руху пішохода, він застосував маневр об`їзду зліва та несвоєчасне екстрене гальмування, у процесі якого допустив наїзд правою передньою частиною керованого ним автобусу на пішохода.

В зв`язку з допущеним ним порушення правил дорожнього руху сталося ДТП - в результаті якого потерпілий отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до лікарні.

Згоден, що своїми діями він порушив п.12.3 Правил дорожнього руху України, просить вибачення у потерпілого за скоєне ДТП.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду письмову заяву з проханням розгляду справи за його відсутністю.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати інших учасників процесу, які не з явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дослідивши, співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази суд вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 мають характер логічних, правдивих, узгоджених з висунутим обвинуваченням, що з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, приводить суд до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження

При призначенні виду і розміру покарання суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався та не був судимий, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого кримінального правопорушення.

Пом`якшувальними обставинами суд визнає повне визнання обвинуваченим своєї провини, активне сприяння досудовому та судовому слідству у розкритті злочину, встановленню істини у справі та її скорішого судового розгляду, позитивні характеристики обвинуваченого.

Обтяжуючі обставини у справі відсутні.

Наведене, з урахуванням того факту, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин з необережності, є законослухняним водієм, працює за вказаною спеціальністю досить тривалий час, має позитивні характеристики, а робота водієм є його єдиним засобом існування свідчить про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за ч.2 ст.286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції передбаченої статті, без позбавлення права керувати транспортними засобами, умовно, із застосуванням до основного покарання положень передбачених ст.ст.75,76 КК України.

Крім того, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 703,68 грн.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі строком чотири роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного основного покарання з іспитовим терміном два роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 , відповідно до ч.1 п.2 ст.76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 703 (сімсот три гривні) 68 копійок.

Речові докази: автобус марки «БАЗ А 079.09» білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 зі слідами механічних пошкоджень передньої правої сторони, переданий під розписку на зберігання зам. директора ТОВ АТП «Совтур» ОСОБА_6 залишити за належністю /а.к.п. 22-23/

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_7 .