Справа № 344/940/17
Провадження № 11-сс/779/40/2017
Категорія ст. 309 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 27 січня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 27 січня 2017 року в задоволенні скарги ОСОБА_10 на постанову слідчого відділу Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 , від 16.08.2016 року про закриття кримінального провадження №0001020 внесеного 12.03.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.4 ст. 358 КК України відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя, виходив з того, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства України, і підстав для скасування постанови з мотивів, наведених у скарзі ОСОБА_10 , не встановлено.

Зокрема, повідомлення про злочин стосувалося інформації про використання підробленого документу «будинкової книги» при здійсненні реєстрації місця проживання ОСОБА_12 , що було і внесено в реєстр за ознаками злочину, який передбачений ч.4 ст. 358 КК України, та проведено досудове розслідування.

Однак, слідством встановлено те, що ОСОБА_12 не використовувала «будинкову книгу», а остання не є предметом злочину за ст. 358 КК України, тобто відсутня об`єктивна сторона злочину. Таким чином, постанова слідчого є законною і скасуванню не підлягала.

На ухвалу слідчого судді , захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, на те, що суд залишив поза увагою паспорт громадянки ОСОБА_12 , в якому відмітка про зняття з місця проживання була зроблена 11.03.2014 року, до винесення судом рішення про визнання ОСОБА_12 такою, що втратила право на користування житлом, а саме по АДРЕСА_1 . Дана обставина, на думку апелянта є порушенням п. 3.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні…. затверджений наказом МВС України від 22.11.2012 року, а тому слідчий безпідставно не встановив службову особу «паспортиста», яка здійснювала відповідні дії, та не здійснив достатнього обсягу всіх слідчих дій для встановлення фактичних даних.

Крім того, представник апелянта вказує, що постановою слідчого від 21.04.2016 року дане кримінальне провадження вже закривалося, однак в подальшому дану постанову було скасовано, а матеріали справи направлено для подальшого досудового розслідування. Однак, апелянт вважає, що жодних слідчих дій з того часу, до винесення іншої постанови про закриття кримінального провадження від 16.08.2016 року здійснено не було.

Також представник ОСОБА_10 вказав на поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки копія оскаржуваної ухвали була отримана ним тільки 03.02.2017 року, що підтверджується відповідною відміткою.

З цих підстав, строк на апеляційне оскарження просив поновити, оскаржувану ухвалу скасувати, та постановити нову, про скасування постанови слідчого від 16.08.2016 року про закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, апелянта, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурорів, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого(прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

Пункт 2 частини 1 статті 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, скарга заявника ОСОБА_10 була розглянута слідчим суддею Івано-Франківського міського суду з дотриманням порядку, встановленому чинним кримінальним процесуальним законом, а сама ухвала, прийнята за результатами розгляду скарги, є законною та обґрунтованою.

Розглянувши скаргу ОСОБА_10 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що постанова слідчого відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, навівши в ухвалі мотиви своїх висновків.

Зокрема своє рішення, слідчий мотивував тим, що 11.03.2014 року ОСОБА_12 звернулась до Івано-Франківського МВ УДМС в області з заявою щодо реєстрації місця проживання по АДРЕСА_2 , з одночасним зняттям з реєстрації по АДРЕСА_1 . До заяви ОСОБА_12 подала свідоцтво про право власності та паспорт громадянина України. На момент здійснення реєстрації місця проживання останньої, жодної ухвали чи виконавчого провадження щодо заборони здійснювати будь які дії відносно ОСОБА_12 до Івано-Франківського МВ УДМС в області на надходило. Таким чином, реєстрацію місця проживання ОСОБА_12 було здійснено на підставі поданих нею документів, перелік яких відповідає Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 року №1077. Отже, в ході досудового розслідування слідчим не встановлено доказів які б підтверджували те, що ОСОБА_12 подала завідомо підроблені документи, а саме за заявою заявника, яка внесена до ЄРДР, «будинкову книгу» з підробленими даними. Такі висновки є обґрунтованими і відповідають встановленим слідчим обставинам.

Що стосується посилання апелянта, на залишення судом першої інстанції поза увагою п.3.1 вищевказаного Порядку, то такі не є переконливими. В даному пункті, встановлено вичерпний перелік документів на підставі, яких здійснюється зняття з місця проживання особи, в тому числі і на підставі судового рішення, на яке посилається скаржник. Разом з тим, перевіркою встановлено, що на час здійснення ОСОБА_12 дій щодо зняття її з місця реєстрації одночасно з реєстрацію місця проживання, судового рішення про визнання її такою, що втратила право користування житлом по АДРЕСА_1 не існувало. І на здійснення нею відповідних дій було подано паспорт громадянина України, та свідоцтво про право власності на квартиру, в якій ОСОБА_12 бажала бути зареєстрованою.

Тому, враховуючи вищевикладене, позицію сторін, слідчий прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_12 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України не вбачається, висновки слідчого є обґрунтованими, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то такі фактично зводяться до повторного їх обґрунтування, як підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження, а не ухвали слідчого судді, постановленої за наслідками розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Крім цього, апелянт в доводах про необхідність встановлення додаткових обставин явно вийшов за межі предмету дослідження кримінального провадження за ч.4 ст.358 КК України і наполягав на окремому розслідування обставин, які не стосуються відомостей внесених в ЄРДР від 12.03.2016 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Клопотання захисника ОСОБА_9 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 27 січня 2017 року про відмову в задоволенні скарги про скасування постанови слідчого відділу Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 , від 16.08.2016 року про закриття кримінального провадження №0001020 внесеного 12.03.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.4 ст. 358 КК України - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3
Судді: ОСОБА_4
ОСОБА_5