Ухвала
іменем україни

26 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 08 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 02 листопада 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник, не погоджуючись із ухваленими щодо ОСОБА_5 судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить їх скасувати, кримінальне провадження закрити за невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді й вичерпанням можливості їх отримати. Свої вимоги захисник мотивує тим, що висновки суду першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, ґрунтуються на припущеннях, зокрема, неправильно встановлено час смерті потерпілого, не спростовано заяви його підзахисного про наявність іншої особи, яка ймовірно вчинила злочин. Вказує на те, що апеляційний розгляд відбувся без повідомлення потерпілої про судове засідання.

Від прокурора надійшли заперечення, в яких він просить касаційну скаргу захисника залишити без задоволення, а судові рішення - без зміни.

Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 08 вересня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 02 листопада 2016 року, ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 17 березня 2016 року приблизно о 18.00 год., знаходячись у себе вдома за місцем фактичного проживання на АДРЕСА_2 , під час спільного вживання спиртних напоїв в ході сварки з ОСОБА_8 на ґрунті особистих неприязних стосунків, наніс останньому численні (не менше 20-22) удари кулаками і ногами в голову і тулуб, а коли той впав, продовжував наносити йому удари ногами в голову та по тілу в різні частини тіла, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, від яких потерпілий помер.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора із запереченнями проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 419 КПК України в мотивувальній частині ухвали суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема: короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції; узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження; встановлені судом першої інстанції обставини; встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними; мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Цих вимог кримінального закону суд апеляційної інстанції не дотримався.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, захисник, не погоджуючись із вироком суду першої інстанції через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, подав апеляційну скаргу, в якій, із наведенням відповідних обґрунтувань, просив його скасувати, кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При цьому захисник вказував на те, що ОСОБА_5 не причетний до інкримінованого йому злочину та обмовив себе під тиском працівників правоохоронного органу, а суд першої інстанції належним чином ці обставини не перевірив і не спростував.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи апеляційну скаргу захисника без задоволення, коротко зазначив в ухвалі зміст викладених доводів, при цьому належним чином їх не перевірив, не навів переконливих мотивів для їх спростування, не зазначив обґрунтованих підстав, через які залишив їх без уваги.
Зокрема, суд апеляційної інстанції в якості доказу винуватості ОСОБА_5 врахував показання свідка ОСОБА_9 - понятого під час проведення слідчого експерименту, однак не дав їм оцінки з огляду на ч. 7 ст. 97 КПК України; показання обвинуваченого ОСОБА_5 , надані під час слідчого експерименту, які він оспорював, вказуючи на тиск з боку працівників правоохоронного органу.

Також суд апеляційної інстанції не навів переконливих доводів на спростування заяв сторони захисту про застосування до обвинуваченого недозволених методів ведення досудового розслідування, залишивши поза увагою формальний підхід слідчого прокуратури до проведення перевірки таких заяв, та те, що, закривши провадження за відсутності в діяннях окремих співробітників поліції складу кримінального правопорушення, він фактично підтвердив наявність самої події, про яку заявляв ОСОБА_5 .

Наведене свідчить про те, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, а тому підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суд має врахувати наведене в цій ухвалі, перевірити належним чином усі доводи, зазначені в апеляційній скарзі захисника, та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 02 листопада 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3