Справа № 743/883/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/86/2017
Категорія - ч.2 ст.15 ч.2 ст. 305 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14 травня 2016 року за № 0000048, за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2016 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тараща Київської області, громадянина України, з повною вищою освітою, розлученого, має на утриманні малолітню дитину-інваліда, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 15 ч.2 ст. 305 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 15 ч.2 ст. 305 КК України, та призначено покарання, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень, без конфіскації майна.

У відповідності до ч.4 ст. 53 КК України, розстрочено ОСОБА_7 виплату штрафу на три місяці.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1276 грн. 02 коп. процесуальних витрат.

По кримінальному провадженню вирішено питання речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 13.05.2016 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_7 , на митному посту Нові Яриловичі Чернігівської митниці, слідуючи в якості пасажира автобуса Сетра д.н. НОМЕР_1 сполученням Київ-Вільнюс, з приховуванням від митного контролю, в поліетиленовому пакеті та скляній трубці, поміщених до шкарпеток, незаконно, без мети збуту, намагався перемістити через митний кордон України особливо небезпечний наркотичний засіб - каннабіс, загальною вагою у висушеному вигляді 0,135 г., однак не довів свій намір до кінця з причин, що не залежали від його волі.

На вирок суду прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування вироку та постановлення нового, яким слід призначити ОСОБА_7 покарання ч. 2ст. 15; ч.2 ст. 305 КК України із застосування ст. 68 КК України у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. В решті просить залишити вирок без змін.

Не оспорюючи вирок в частині встановлення фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор вважає вирок суду таким, що суперечить вимогам закону України про кримінальну відповідальність та підлягає скасуванню. На думку автора скарги, необґрунтоване застосування ст. 69 КК України призвело до призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом не надано належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів та в умовах сьогодення мають один з найвищих ступенів небезпеки у суспільстві. Вважає призначене покарання таким, що не відповідає положенням ст. 65 КК України. Зазначає, що місцевий суд необґрунтовано визнав пом`якшуючою покарання обставиною повне визнання обвинуваченим своєї вини, яку визнано такою, яка істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, в той час як зазначена обставина є однією складовою частиною, такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку своєї апеляційної скарги, позицію обвинуваченого, який вважав вирок суду обґрунтованим і законним, просив залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. В суді першої інстанції докази не досліджувались, розгляд справи проводився за правилами ст. 349 ч. 3 КПК України, тому вони не досліджуються і в апеляційному суді. При цьому апеляційний суд погоджується з фактично встановленими обставинами справи судом першої інстанції, правильністю кваліфікації дій обвинуваченого.

Обговорюючи питання про призначення покарання, колегія суддів апеляційного суду вважає, що воно не у повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України і з урахуванням санкції статті ч.2 ст. 305 КК України є занадто м`яким.

Водночас колегія суддів апеляційного суду вважає, що місцевий суд правильно визначив обставини, які пом`якшують покарання. Цих обставин є декілька, а не одна, як вказується в скарзі прокурора. Зокрема, прокурором було визнано, що обвинувачений не тільки щиро розкаявся, але й активно сприяв розкриттю злочину. Семантичний аналіз п.1 ч.1 ст. 66 КК України дає підстави для висновку про те, що щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину є самостійними обставинами, які пом`якшують покарання, об`єднаними законодавцем в один пункт.

Крім того, колегія суддів встановила й інші обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. До них відносяться: наявність на утриманні у обвинуваченого дитини-інваліда (а.с. 154-159); кількість наркотичного засобу, який у відповідності до таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, затверджених наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 р. відноситься до невеликих розмірів. Вказані обставини колегія суддів вважає такими, що підпадають під дію ст. 69 КК України і враховує при призначенні покарання, яке слід призначити у виді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин.

Крім того, колегія суддів враховує обставини, які характеризують особу обвинуваченого. Встановлено, що він раніше не судимий, займається суспільно-корисною працею, позитивно характеризується. По справі взагалі не встановлено будь-яких обставин, які негативно характеризують обвинуваченого, окрім скоєння ним злочину. Тому на думку колегії суддів, йому слід дати шанс на виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, звільнивши від покарання з випробуванням. В іншій частині вирок місцевого суду не оскаржується і зміні він не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 420 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково, вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання. Ухвалити новий вирок.

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15; ч. 2 ст. 305 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком в три роки, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок вступає в законну силу негайно після його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3