Справа № 336/1231/17
№ провадження 1-кс/336/209/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000748, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 24.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

03.03.2017 року до Шевченківського районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, яке направлено до суду поштовим зв`язком 01.03.2017 р.

Клопотання погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 28.02.2017 р.

Слідчий просить накласти на майно, яке було тимчасово вилучене, згідно протоколу огляду місця події від 23.02.2017 року, а саме автомобіля «Камаз» модель «5511» в кузові темно-зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , та на вантаж у вигляді металобрухту, який перевозився на вказаному транспортному засобі.

Зазначений автомобіль є знаряддям вчинення злочину, що зберіг на собі сліди злочину та використовуватиметься як доказ факту вчинення кримінального правопорушення та який необхідно зберігати у Шевченківському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м.Запоріжжя, вул.8 Березня, 31.

Як підставу зазначено, що у провадженні слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000748 від 24.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000748 від 24.02.2017 року, вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Вимоги до змісту постанови слідчого, прокурора визначені в ч.5 ст.110 КПК України. Згідно із ч.6 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Згідно з п.5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи. Перелік документів, на які ставлять відбиток печатки, визначає організація на підставі нормативно-правових актів. Його подають в інструкції з діловодства організації.

Пунктом 9.5.1. Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 24.02.2016 року №103, встановлено, що засвідчення документів здійснюється шляхом їх підписання, затвердження та проставлення печатки.

Згідно з п.18.2.1. тої ж Інструкції службові, процесуальні, фінансово-господарські та інші документи, складені в органах прокуратури, копії цих документів, а також вхідні та вихідні документи посвідчуються чи засвідчуються печатками або штампами.

Пунктом 18.2.4. Інструкції встановлено, що перелік документів, які посвідчуються гербовою печаткою в органах прокуратури України, наведено у додатку 57 Інструкції. В загальному доступі такий додаток відсутній.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що воно не відповідає вказаним вимогам, оскільки підпис прокурора ОСОБА_3 , який погодив клопотання, не засвідчений відповідною печаткою.

Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

За ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, суддею встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було тимчасово вилучено 23.02.2017 р. Клопотання про арешт майна було направлено до суду 01.03.2017 р. В порушення вимог ст.117 КПК України, питання про поновлення строку слідчий не заявляє.

Ст. 8 КПК України передбачено, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобовязані має неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Ст.7 КПК України серед іншого передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, як то доступ до правосуддя; забезпечення права на оскарження судових рішень.

Оскільки нормами КПК України не визначені наслідки пропуску процесуальних строків, суддя, керуючись ст.7 КПК України, дійшов висновку, що клопотання підлягає розгляду по суті.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації" № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, полягає у підроблення посвідчення або іншого документа з метою використання його як самим підроблювачем, так і іншою особою; збут підробленого документа; виготовлення підроблених печатки, штампу або бланку; збут таких штампів, печаток, бланків; використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першоїстатті 170 цього Кодексу, якими є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Клопотання слідчого не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити саме арешт майна - автомобіля, що належить ОСОБА_4 , не зазначив власника вилученого разом з автомобілем металобрухту, не викладено обставин, чи є обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.170 КПК України і яким саме.

Зазначаючи як підставу накладення арешту, слідчий в клопотанні не вказав та не надав підтвердження, чи пред`явлено будь-якій особі підозру в межах зазначеного кримінального провадження.

Крім того, в клопотанні слідчого вказано, що металобрухт знаходився в КАМАЗі, однак не зазначено з якою конкретно метою або для проведення яких саме слідчих дій необхідно накладати арешт як на автомобіль, який належить ОСОБА_4 , так і на металобрухт (без зазначення особи, власника).

Крім того, слідчий, заявивши клопотання про накладення арешту на автомобіль з металобрухтом, в порушення п.2 ч.1ст.171 КПК України, не вказує перелік, назву та вагу майна, що належить арештувати на його думку, а лише зазначає про необхідність накласти арешт на автомобіль КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з вантажем у вигляді металобрухту.

Згідно протоколу огляду місця події (а.с.8-9), слідчим було оглянуто автомобіль КАМАЗ держ.номер НОМЕР_1 в якому знаходився металобрухт, без конкретизації виду такого брухту, його форми кількості, об`єму чи інших даних, які б дали можливість визначити перелік та вид майна, що необхідно арештовувати. Крім того, ОСОБА_5 , який керував вилученим автомобілем в протоколі зазначив, що окрім іншого у нього були вилучені всі супровідні документи на вантаж, які в протоколі огляду не зазначені.

Питання про арешт документів, які були вилучені слідчим 23.02.2017 р., в клопотанні не ставиться.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст.ст. 234, 237 КПК України обшук або огляд іншого володіння особи проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

З матеріалів наданих слідчим вбачається, що водій транспортного засобу в порядку ст.ст. 207, 208 КПК України не затримувався, ухвали слідчого судді про проведення огляду транспортного засобу отримано не було.

У звязку з чим не можна вважати, що вказані документи здобуті органом досудового слідства у спосіб передбачений діючим КПК України.

А тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000748, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 24.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1