У Х В А Л А
07.06.2017 Справа №607/4770/17

провадження №1кс/607/3328/2016

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржників ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в місті Тернополі скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Скарга обґрунтована тим, що рішення слідчого є невмотивованим, необґрунтованим, слідчий не в повному обсязі здійснив досудове розслідування та прийняв передчасне рішення про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні представник скаржників скаргу підтримав з підстав викладених в ній.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення скарги заперечив, вважає, що слідчим повно, всебічно та об`єктивно досліджено всі обставини, які мають значення для справи та прийняте законне та обґрунтоване рішення.

Заслухавши скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Слідчим СУ УМВС України в Тернопільській області здійснювалося досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507 від 17 лютого 2014 року за ознаками злочинів передбачених ч.1 ст. 365-2, ч.1 ст. 358 та ч.1 ст. 364 КК України за фактом того, що приватний нотаріус Тернопільського нотаріального округу ОСОБА_7 , зловживаючи своїми повноваженнями, посвідчила іпотечний договір від 05 квітня 2012 року укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Крім цього приватний нотаріус ОСОБА_7 зловживаючи своїм службовим становищем, допомогла третім особам незаконно відчужити 40/100 частин нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_5 .

Постановою старшого слідчого СУ УМВС України в Тернопільській області від 15 червня 2015 року кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 365-2, ч.1 ст. 358 та ч. 1 ст. 364 КК України.

Закриваючи кримінальне провадження слідчий виходив із того, що в діях нотаріуса відсутній склад кримінального правопорушення оскільки їй не було відомо, що відчужуване приміщення перебуває в іпотеці. Крім того, вона не є службовою особою. Також, в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочинів передбачених ст. 365-2, 358,364 КК України при посвідченні іпотечного договору від 05 квітня 2012 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Однак, такий висновок слідчого є недостатньо вмотивований, слідчим не з`ясовано всіх обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які мають значення для справи.

Так, статтею 358 КК України передбачена відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.
В заявах скаржники зазначали, зокрема те, що нотаріусом ОСОБА_11 внесено завідомо неправдиві відомості в офіційний документ договір дарування 40/10 частин нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 від 16.08.2011 року, а саме, в пункті 9 договору зазначила, про те, що згідно даних Єдиного реєстру заборон, приміщення, що відчужується, під забороною не перебуває, що підтверджується витягом №32597063 від 16.08.2011 року. При цьому, як вказує скаржник, у вказаному витягу на сторінці 3 містився запис №4, який свідчив про наявність заборон відчуження, однак нотаріус умисно не долучила цю сторінку до матеріалів нотаріальної справи. Слідчим вказаній обставині не надано належної правової оцінки, вказаного не спростовано в оскаржуваній постанові та не з`ясовано технічної можливості отримати із реєстру дублікату такого витягу.
Крім того слідчим не надано правової оцінку діям нотаріуса які оскаржуються заявниками потерпілими, що при посвідченні договору дарування 40/10 частин нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 від 16.08.2011 року, всупереч інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» не проставлено відмітки на правовстановлюючому документі про відчуження частини приміщення, що призвело до повторного його відчуження.
Також, в заявах скаржники зазначали, зокрема те, що нотаріусом ОСОБА_7 при посвідченні іпотечного договору 05 квітня 2012 року №297 внесла в договір неправдиві відомості, в п.4 зазначивши, що «відповідно до відомостей, викладених у витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, видане ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 05.04.2012 року за №3390176 вартість приміщення складає 41362 грн». Однак, як видно із відповіді ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» за вказаний період на приміщення по вул. Грушевського,5 прим. 1 не видавався, хоча такий витяг є обов`язковим при посвідченні такого виду договорів відповідно до інструкції.
Слідчим також в оскаржуваній постанові вказаній обставині не надано жодної правової оцінки, не спростовано в оскаржуваній постанові та не з`ясовано технічної можливості отримати із реєстру дублікату такого витягу.
Крім того, не перевірено доводів скаржника про те, що нотаріусом внесені неправдиві відомості в договорі щодо місця його нотаріального посвідчення.
На ці ж недоліки досудового розслідування вказувалося в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2014 року, якою скасовано раніше прийняту постанову слідчого про закриття кримінального провадження, однак слідчий на вказане уваги не звернув, вказівки слідчого судді не виконав.
Із змісту ст.110 КПК України вбачається, що постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

А тому, слідчий суддя приходить до переконання, що оскаржуване рішення слідчого не відповідає вимогам ч.5 ст. 110 КПК України, скарга підлягає до задоволення, а постанова скасуванню.

При новому розслідуванні слідчому слід на підставі оцінки та аналізу доказів, прийняти належним чином мотивоване та законне процесуальне рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СУ УМВС України в Тернопільській області від 15 червня 2015 року, якою кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507 розпочате 17 лютого 2014 року за ознаками злочинів передбачених ч.1 ст. 365-2, ч.1 ст. 358 та ч.1 ст. 364 КК України закрито у зв`язку із відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 365-2, ч.1 ст. 358 та ч. 1 ст. 364 КК України.

Копія постанови направити керівнику Тернопільської місцевої прокурори для продовження досудового розслідування.

В задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1