Справа № 527/2482/16-к
провадження № 1-кп/527/246/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

представника

потерпілого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження № 0000891 від 18.11.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня (професійно-технічна), не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
17 листопада 2016 року, близько 06:00 год., в с. Бугаївка Глобинського району Полтавської області, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, на ставку №5, належному ПАТ «Полтаварибгосп», виставив чотири ліскових сітки.

Близько 16 год. 30 хв. 17 листопада 2016 року повернувся до вказаного місця на мотоциклі «Дніпро-11», д/н НОМЕР_1 . Реалізуючи свій злочинний намір, умисно, таємно, з корисливого мотиву, почав діставати з води сітки з рибою, вічкувати їх та складати рибу до мішка. При цьому був викритий працівниками охорони ПАТ «Полтаварибгосп». Таким чином, з причин, що не залежали від його волі, йому не вдалось виконати усіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_6 таємно виловив рибу: товстолоб - 40,4 кг, короп - 1,4 кг, білий амур - 4,8 кг, карась - 2,8 кг на загальну суму 1592 грн., згідно балансової вартості викраденого майна.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України .

28 листопада 2016 року під час досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_6 та представником потерпілої особи - ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

В ній сторони дійшли згоди, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України буде призначено узгоджене покарання у вигляді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн. . Крім цього, сторони зазначили, що розуміють правові наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Угода скріплена підписами сторін.

Вирішуючи питання про затвердження вказаної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє припис ч.5 ст.474 КПК України. Він та потерпілий ОСОБА_4 розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 1 ст.473 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 , представник потерпілої юридичної особи - ОСОБА_4 вважали за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену сторонами як таку, що відповідає вимогам закону. ОСОБА_6 висловив таку ж думку.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд переконався, що умови угоди про примирення від 28 листопада 2016 року відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, передбачена санкцією ч.1 ст. 185 КК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 28 листопада 2016 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та представником потерпілої особи - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 гривень.

Підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Речові докази: свіжовиловлену рибу загальною вагою 49.4 кг, передану ОСОБА_7 залишити в розпорядженні ПАТ «Полтаварибгосп», мотоцикл «Дніпро-11», д.н.з. НОМЕР_1 залишити в розпорядженні володільця ОСОБА_8 , поліпропіленовий мішок білого кольору із 4 лісковими сітками та пристрій для вилову рибу типу «павук», які зберігаються в кімнаті речових доказів Глобинського відділу поліції знищити в установленому законом порядку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1