Справа № 640/1538/17
н/п 1-кс/640/790/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" серпня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
01.02.2017 року старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області підполковник юстиції ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погоджене старшим прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , маючи протиправний злочинний намір, спрямований на зміну меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та, будучи впевненим щодо необхідності ведення незаконно сформованими військовими формуваннями самопроголошених Луганської та Донецької народних республік (далі «ЛНР» та «ДНР») бойових дій на території зазначених вище областей, з метою їх відокремлення від України, на початку травня 2014 року самостійно прийняв рішення прослідувати з м. Уфи (РФ) до м. Донецька (у зону проведення АТО) та з ідеологічних міркувань самовільно вступити до лав незаконно сформованих військових формувань терористів «ДНР» з метою самостійного готування відеоматериалів з закликами до зміни меж території та державного кордону України. Також, в подальшому він планував розповсюджувати через засоби масової інформації так званої «ДНР», відстоюючи, та, пропагуючи тим самим відділення від території України Донецької області з метою створення на її території автономного новоутворення Донецька народна республіка.
Так, переслідуючи зазначені вище злочинні цілі, приблизно на початку травня 2014 року ОСОБА_4 за допомогою невстановленої слідством особи незаконно переткнув поза спеціально встановлених пунктів пропуску державний кордон України з Російською Федерацією, після чого потрапив до м. Донецька, де мешкав у орендованій ним квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому, знаходячись на території м. Донецька, територія якого була окупована терористами, незаконно сформованими військовими формуваннями самопроголошеної ДНР, у приміщенні Донецької ОДА за допомогою невстановлених слідством осіб отримав відповідну перепустку (посвідчення) серії НОМЕР_1 Ради Міністрів ДНР (Головне Управління мобілізації та пропаганди. Апарат КСК), згідно чого, був зарахований спеціалістом по роботі з засобами масової інформації (ЗМІ) від Міністерства оборони самопроголошеної ДНР. Вказана перепустка була підписна та затверджена так званим Першим Віце-прем`єром Ради Міністрів самопроголошеної ДНР, громадянином ОСОБА_6 .
Далі, оскільки ОСОБА_4 мав незавершену режисерську освіту, до його обов`язків входило самостійне готування відеоматериалів з закликами до зміни меж території України, які в подальшому необхідно було розповсюджувати через засоби масової інформації самопроголошеної ДНР, відстоюючи, та, пропагуючи тим самим відділення Донецької області від території України та створення на її території автономного новоутворення Донецька народна республіка.
З урахуванням зазначеного, переслідуючи свої злочинні наміри ОСОБА_4 неодноразово разом з екіпажем швидкої медичної допомоги переміщувався м. Донецьк та Донецькою областю, де самостійно впродовж декількох місяців збирав відео-фотоматеріали про обставини роботи швидкої допомоги, а також інші данні щодо ведення терористами проти військовослужбовців Збройних сил України військових дій на тимчасово окупованій бойовиками території Луганської та Донецької областей в зоні АТО. Після цього, із зібраного ним відео- фотоматеріалу він готував відповідні сюжети для представників самопроголошеної «ДНР», у яких висловлювалась пропаганда діяльності самопроголошеної республіки та необхідність відділення Донецької області від України, з метою створення самостійної республіки. Крім цього, відповідні ролики через ресурс Інтернет мережі відправляв по «Skipe» своєму знайомому до м. СанктПетербурга (РФ) де також здійснювалась трансляція відзнятих ним пропагандиських відеороликів.
В ході здійснення ОСОБА_4 протиправної злочинної діяльності, 24 липня 2014 року близько о 01 годині 30 хвилин в районі населеного пункту Тарани Донецької області особовим складом блокпосту від військової частини № НОМЕР_2 , було затримано автомобіль швидкої медичної допомоги, де знаходився і ОСОБА_4 , марки „Peugeot Boxer VFYBBMFB12196537 державний номер « НОМЕР_3 ». Екіпаж зазначеного автомобіля не виконав вимогу про зупинку, у зв`язку з чим, військовослужбовцями ЗСУ по ньому було відкрито вогонь з автоматичної зброї. При цьому ОСОБА_4 , діючи умисно, виконував покладені на нього терористами самопроголошеної «ДНР» обов`язки, здійснював зібрання та підготування відео- фотоматеріалів, надаючи таким чином допомогу представникам «ДНР» у діяльності, пов`язаній з відстоюванням проросійсько-налаштованих поглядів, спрямованих на зміну меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
06.08.14 року між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.468 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
10.08.14 року в порядку ст. 283 КПК України, матеріали вказаного провадження, а також угоду про визнання винуватості та обвинувальний акт, направлено до Київського райсуду м. Харкова з метою розгляду по суті.
06.10.14 року суддею Київського райсуду м. Харкова ухвалено рішення про повернення обвинувального акту та угоди про визнання винуватості до прокуратури Харківської області для усунення недоліків.
06.11.14 року, у відповідності до даних ЄРДР, матеріали вказаного провадження надійшли з прокуратури Харківської області до слідчого відділу УСБУ в Харківській області, після чого, були прийняті слідчим до свого провадження.
10.11.14 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук, який доручено співробітникам Ізюмського МРВ Управління СБУ в Харківській області.
10.11.14 року досудове слідство по вказаному кримінальному провадженні було зупинено на підставі п 2. ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку з розшуком підозрюваного.
Органом досудового розслідування неодноразово здійснювались спроби виклику підозрюваного ОСОБА_4 , шляхом відправлення повісток поштою за місцем його реєстрації, а також за фактичним місцем проживання, яке було встановлено слідством, за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, на виклики слідчого підозрюваний жодного разу не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, обґрунтовується наступними доказами:
-Змістом даних, які містяться у рапорті оперуповноваженого Ізюмського МРВ Управління СБУ в Харківській області;
-Речовими доказами, а саме перепусткою на якій зазначено - „Донецкая Народная Республика, Совет Министров ДНР Главное управление мобилизации и пропаганды. Аппарат КСК. №СМ0126 Симон Рудикович Вердиян. Специалист по работе со СМИ от Министерства Обороны», перепусткою на якій зазначено - „Пропуск ДНР постоянный № НОМЕР_4 ОСОБА_4 , выдан 03.06.2014 года»;
-Змістом протоколу огляду вилучених у ОСОБА_4 предметів та документів, які визнані речовими доказами по вказаному кримінальному упровадженні;
-Змістом протоколів допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які весь період часу при вчиненні злочину перебували поряд з ОСОБА_4 ;
-Змістом протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 , в ході якого останній повністю визнав свою вину у скоєному ним злочині, передбаченим ч.1 ст. 110 КК України;
-Іншими зібраними у провадженні доказами у їх сукупності.
Згідно з повідомленням Ізюмського МРВ Управління СБУ в Харківській області №70/15-809 від 16.05.16 року, ОСОБА_4 у листопаді 2015 року через тимчасово окуповані території Донецької області, минаючи офіційні пункти пропуску, перетнув державний кордон України та виїхав до Російської Федерації. Фактичне місцезнаходження підозрюваного у даний час не встановлено.
Поряд з цим, згідно оперативно-розшукових даних, які отримано з відділу КІБ УСБУ в Харківській області №70/1-394 від 11.01.17, встановлено Інтернет користувача соціальної мережі «Тwitter.сом» з ім`ям « ОСОБА_11 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Також встановлено, що вищевказаний Інтернет-користувач для входу в мережу Інтернет використовує Ір-адресу: НОМЕР_5 , яка закріплена за Інтернет-провайдером «Online Technologies» (Донецька область, м. Макєєвка), що знаходиться на території, тимчасово не підконтрольній Українській владі.
Також під час проведення слідства та комплексу оперативно-розшукових заходів, встановлено двох осіб, а саме: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які під час їх допиту у якості свідка повідомили, що в кінці грудня 2016 року перебуваючи у м. Горлівка, Донецької області, на вулиці, вони випадково зустріли ОСОБА_4 , який виконуючи роль журналіста та маючи при собі бейджик «Пресса ДНР», на якому були вказані його особисті данні (ПІБ), проводив опитування перехожих мешканців на предмет їх задоволеності діяльністю роботи комунальних структур міста.
Викладені обставини свідчать про протиправний характер діяльності ОСОБА_4 , а також про те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду, та може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто про наявність ризиків, передбачених п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КК України.
Застосувати до підозрюваного більш м`які запобіжні заходи не вбачається за можливе в силу ч. 5 ст. 176 КК України.
Слідчий вважає, що є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваногоОСОБА_4 та запобігти вищезазначеним (ризикам) можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, дослідивши надані документи, якими слідчий обґрунтовує клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до ч.2 ст.189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.
Відповідно п.2.ч.3.ст.190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного у ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.
Таким чином 01.08.2017 року сплив строк дії ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.02.2017 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_4 .
Проте, станом на 01.08.2017 року підозрюванийОСОБА_4 до Київського районного суду м. Харкова для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього не з`явився, слідчим, прокурором доставлений не був.
Таким чином, оскільки ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.02.2017 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_4 втратила законної сили та слідчимОСОБА_3 не виконана, підстави для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_4 , що надійшло до Київського районного суду м. Харкова 01.02.2017 року, відсутні.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 188-190, ст.177, 309, 369-372 КПК України, -
ухвалив:
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії цієї ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1