Справа № 522/9134/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2017 року Місто Одеса
Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР на підставі колективного звернення мешканців приватного сектору м. Одеси щодо численних фактів зловживання службовим становищем працівниками Одеської міської ради у сфері здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, контролю за використанням та охороною земельного законодавства, комунальної власності, які, на думку заявників, отримуючи неправомірну вигоду, діяли всупереч інтересам служби, що призвело до незаконного будівництва з порушенням будівельних, санітарних, пожежних норм, відхилень від містобудівельних умов та обмежень багатоповерхових будинків за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 та інших об`єктів, чим створили загрозу життю та здоров`ю громадян, що завдало тяжкі наслідки.
Досудовим розслідуванням, шляхом витребування відповідної інформації з Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, встановлено, що на земельних ділянках, розташованих за адресою: АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 здійснюється самочинне будівництво 15 двоповерхових котеджів без отримання будівельного паспорту, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, без наявності проектної документації, дозвільних документів на проведення будівельних робіт.
Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власниками земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_10 ( АДРЕСА_10 ) загальною площею 0,1 га, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва є ОСОБА_5 .
Підставою виникнення права власності є договір купівлі продажу від 15.05.2017 року № 877.
Власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_11 , загальною площею 0,08 га, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва є ОСОБА_6 .
Підставою для виникнення права власності є договір купівлі продажу від 15.05.2017 року № 886.
Власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_12 , загальною площею 0,0908 га, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва є ОСОБА_7 .
Підставою для виникнення права власності є договір купівлі продажу від 15.05.2017 року № 889.
Власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_13 , загальною площею 0,1 га, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва є ОСОБА_8 .
Підставою для виникнення права власності є договір купівлі продажу від 15.05.2017 року № 884.
При цьому замовники будівництва вказаних об`єктів, посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва не допускають, приписи стосовно зупинення підготовчих та будівельних робіт у зв`язку з відсутністю дозвільних документів не виконують, продовжуючи самовільне будівництво.
Приймаючи до уваги вищевикладене, у органа досудового розслідування є достатні підстави вважати, що об`єкти нерухомості, розташовані на земельній ділянці за адресою : АДРЕСА_10 загальною площею 0,1га, може бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження та є безпосередніми об`єктами кримінально-протиправних дій, зберігають на собі його сліди, та з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх пошкодження, псування, знищення, відчуження та з метою забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному проваджені, недопущення втрати вказаних об`єктів будівництва, шляхом її переоформлення та подальшого продажу, під час слідства виникла необхідність у накладені арешту на земельну ділянку загальною площею 0,1га та розташовані не неї об`єкти будівництва, за адресою: АДРЕСА_10 , оскільки у разі не накладання арешту є достатні підстави вважати, що це може призвести до її втрати або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотання пронакладення на земельну ділянку, загальною площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_10 зареєстровану за ОСОБА_5 та розташовані на неї об`єкти будівництва.
Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку слідчого, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на земельну ділянку, загальною площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_10 зареєстровану за ОСОБА_5 та розташовані на неї об`єкти будівництва.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на земельну ділянку, загальною площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_10 зареєстровану за ОСОБА_5 та розташовані на неї об`єкти будівництва.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_3 .
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1