612/175/17
1-кс/612/74/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2017 року смт. Близнюки
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Близнюки Харківської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1. 29.08.2002 Близнюківським районним судом Харківської області за ст. 309 ч. 1 КК України - обмеження волі на 2 роки, ст. 75 КК України 1 рік;
2. 09.08.2004 Близнюківським районним судом Харківської області за ст. 309 ч. 1 КК України - позбавлення волі на 1 рік, ст. 75 КК України 1 рік;
3. 06.05.2005 Близнюківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 3, 304, 71 КК України - 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений 23.10.2007 ст. 81 КК України, невідбутий термін 9 місяців 21 день;
4. 10.10.2008 Близнюківським районним судом Харківської області за ст. 309 ч. 2, 81 ч. 4, 71 КК України - позбавлення волі на 3 роки, звільнений 07.10.2011 після відбуття терміну покарання;
5. 24.07.2013 Лозівським міським судом Харківської області, за ст. 309 ч. 2 КК України- позбавлення волі на 2 роки, ст. 75 КК України 2 роки;
6. 27.02.2014 Лозівським міським судом Харківської області, за ст. 309 ч. 2, 71 ч. 1 КК України - позбавлення волі на 2 роки 1 місяць, звільнений 04.07.2014 за Законом про амністію.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-
в с т а н о в и в :
До суду надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 . Клопотання відповідає вимогам ст. ст.184,192 КПК України, погоджене з прокурором.
Із клопотання вбачається, що 23.02.2017 року, у ході проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини метамфетаміну у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведеної на підставі постанови начальника Близнюківського відділу Лозівської міської прокуратури Харківської області, громадянином ОСОБА_7 у ОСОБА_6 , в смт. Близнюки Харківської області, було придбано психотропну речовину метамфетамін, за грошові кошти в сумі 200 гривен.
Того ж дня, о 16 год. 30 хв., ОСОБА_7 добровільно видав працівникам міліції придбаний ним у ОСОБА_6 , шприц з психотропною речовиною.
Згідно висновку експерта судової експертизи матеріалів речовин та виробів № 386 від 10.03.2017 видана ОСОБА_7 рідина об`ємом 1,6 мл, містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою - 0,0003 г.
Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України.
В клопотанні зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: речовими доказами по провадженню, показаннями свідків, протоколами оперативної закупки, висновком експерта.
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, неодноразово був засуджений за скоєння тяжких злочинів пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний тяжкий злочин. Вчинений ОСОБА_6 злочин відповідно до ст. 12 КК України є тяжким. За нього передбачене покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. В кримінальному провадженні тривають слідчі дії, вилучено не всі речові докази, отже є достатні підстави вважати, що останній, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Окрім цього, будучи неодноразово засудженим, за скоєння умисних злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, оскільки з дня народження проживає на території с. Батюшки, Близнюківського району, Харківської області, добре знає мешканців. Крім того, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також є всі підстави вважати, що гр. ОСОБА_6 , ведучи аморальний спосіб життя, збуваючи та вживаючи психотропні речовини, будучи неодноразово засудженим за скоєння умисних тяжких злочинів, маючи не зняту та погашену у встановленому законом порядку судимість, може вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється.
Отже мають місце ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягала, вказуючи на обставини, викладені в клопотанні.
Прокурор ОСОБА_3 також підтримав клопотання, вказавши що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину. Свою вину ОСОБА_6 не заперечує. Він не працює, отже потребує кошти. На цей час не всі слідчі дії проведені, а тому ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може їм перешкоджати. Крім того, ОСОБА_6 з моменту народження проживає а сел. Близнюки і добре знає мешканців селища, в тому числі і потенційних свідків, і може на них впливати. Характер поведінки ОСОБА_6 свідчить, що він може продовжити злочинну діяльність, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів. Більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належну поведінку.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання слідчого заперечував, просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Пояснив, що винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину і саме за обставин, як вони викладенні слідчим, він визнає.
Адвокат ОСОБА_5 протии задоволення клопотання також заперечувала. При цьому вказала на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Слідчим діям ОСОБА_6 не перешкоджає. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень не оспорює у зв`язку з чим доцільним вважає застосування цілодобового домашнього арешту.
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, вважаю що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 та п.5 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки..
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
17.03.2017 о 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст.208 КПК України, згідно протоколу затримання № 7/70 від 17.03.2017.
Копію клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 отримали 18.03.2017 о 10 год. 00 хв.
ОСОБА_6 свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, що викладені в клопотанні, визнає повністю.
Визнання вини, разом із доказами, наданими слідчим, підтверджують наявність обгрунтованої підозри у вчиненні саме ОСОБА_6 зазначеного вище кримінального правопорушення.
Обгрунтованим є і те, що існують реальні ризики, що з метою уникнення покарання ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Так за ч.2 ст.307 КК України передбачене покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Отже не виключена спроба ухилитися від суду на що вказував прокурор.
Встановлено що досудове слідство триває. Прокурор пояснив, що не всі слідчі дії проведені, зокрема не всі речові докази виявлені. Отже, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може знищити ті з них, які ще не виявлені.
Також суд приймає до уваги твердження прокурора про те, що ОСОБА_6 добре знає своїх односельців, в тому числі і тих, хто може бути потенційним свідком, а тому може на них впливати на свою користь, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Не виключається і те, що ОСОБА_6 , враховуючи наявність неодноразового засудження за незаконний обіг наркотичних засобів, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вивченням особи ОСОБА_6 встановлено, що він проживає в АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується формально позитивно. Розлучений. Не працює. Стан здоров`я задовільний.
Таким чином, надані достатні докази, які вказують на обгрунтовану підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення саме ОСОБА_6 і інші, більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать його належну поведінку.
Наведеним вище спростовуються доводи захисника ОСОБА_6 .
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3,4 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Під час досудового слідства встановлено, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до ч.5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
4) утримуватись від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.
Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання - 17 березня 2017 року.
Термін дії ухвали визначається в межах строку, встановленого ч.1 ст. 197 КПК України.
Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання слідчого Близнюківського відділу поліції Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) на строк шістдесят днів із моменту затримання.
Ухвала про застосування запобіжного заходу діє до 15 травня 2017 року. включсно..
Розмір застави визначити у межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 64 000 (шістдесят чотири тисячі) гривень.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1