Справа № 645/1807/17
Провадження №1-в/645/116/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву лікаря-психіатра Комунального закладу охорони здоров`я «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:
Лікар-психіатр Комунального закладу охорони здоров`я «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3» (далі за текстом КЗОЗ «ХМПНД № 3») ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шість місяців.
В обґрунтуванні заяви посилалася на те, що постановою Харківського районного суду Харківської області від 05 вересня 2003 року відносно ОСОБА_5 , яка здійснила злочин (вбивство своєї доньки), застосовано заходи примусового медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2008 року заходи примусового медичного характеру відносно ОСОБА_5 змінено, та її переведено для подальшого примусового лікування в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом.
Постановами Московського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2008 року, 29 квітня 2009 року, 13 травня 2011 року та 14 листопада 2011 року ОСОБА_5 продовжено примусове лікування.
Постановою Московського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2012 року прийнято рішення щодо переведення хворої з примусового лікування в умовах психіатричного лікувального закладу із звичайним режимом нагляду на надання АППД і 23 травня 2012 року хвора була вперше представлена на ЛКК в КЗОЗ «ХМПНД № 3» та взята на облік для надання АППД.
Після виписки зі стаціонару «ХОКПЛ № 3» ОСОБА_5 вдома нічим не займалася, часто кудись йшла, нікого про це не попереджала. Прохання рідних не виконувала, була дратівлива, груба, відчувала страхи перед соціумом.
18 червня 2012 року працівниками МШД її доставлено до 1 п/в «ХОКПЛ № 3», де вона перебувала на лікуванні до 05 вересня 2012 року. Після проведеного лікування з причини поліпшення стану переведена до КЗОЗ «ХМПНД № 3» за місцем проживання для подальшого спостереження і надання АППД.
На підставі постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2013 року, ухвал від 02 серпня 2013 року, 27 листопада 2013 року та постанови від 22 травня 2014 року Київського районного суду м. Харкова щодо ОСОБА_5 прийнято рішення про продовження терміну застосування заходів медичного характеру у вигляді АППД за місцем проживання на строк по 6 (шість) місяців відповідно.
На підставі ухвал Київського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2014 року, 03 червня 2015 року та 02 листопада 2015 року, ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2016 року, 25 жовтня 2016 року у відношенні ОСОБА_5 знов прийнято рішення про продовження строку застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді АППД терміном по 6 місяців, відповідно.
За минулий період ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні в ХОКПБ №3 не знаходилась (остання госпіталізація в 2014 році). Протягом останніх шести місяців спостереження в психічному стані хворої відзначались коливання. З листопада 2016 р. скаржилась на млявість, слабкість, апатичність, знижений рівень настрою, в зв`язку з чим проходила лікування в денному стаціонарі №1 ХМПНД №3 з 27 січня 2017 р. по 27 березня 2017 року. Щомісяця, 2 рази на місяць, відвідувала дільничного лікаря-психіатра, всього за минулий період 12 разів. Акуратно, добровільно і з бажанням приймала призначену їй підтримуючу терапію. ОСОБА_5 є інвалідом 2-ї групи, безстроково, офіційно не працює, але підробляє в церкві. Проживає з чоловіком у цивільному шлюбі. Підтримує добрі стосунки з батьками і сином. Відвідує церкву. Завжди охайна, стежить за своїм зовнішнім виглядом.
За останні два місяця спостереження стан хворої покращився і стабілізувався. В даний час скарг на стан здоров`я не пред`являє.
18 квітня 2017 року представлена на огляд ЛКК КЗОЗ «ХМПНД №3» для вирішення питання про скасування або продовження терміну застосування АППД.
У психічному статусі: свідомість ясна. Орієнтована всебічно вірно. Контакту доступна. Орієнтована всебічно вірно. Настрій рівний,хмарний. Марення,галюцинацій не виявляє. Емоційно жива. Пам`ять і інтелект збережені. Соціально небезпечних тенденцій не виявляє. Суїцидальні думки заперечує. До свого стану і скоєного злочину критика формальна. Діагноз: шизофренія, параноїчна форма, безперервний тип перебігу, F 20.00 ремісія «С», параноїчний синдром.
В судове засідання лікар-психіатр КЗОЗ «ХМПНД № 3» ОСОБА_6 не з`явилась, в матеріалах справи міститься її клопотання про розгляд заяви про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 за її відсутності через зайнятість на роботі.
Прокурор та захисник в судовому засіданні не заперечували проти продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 строком на шість місяців.
Суд, вислухавши думку прокурора та захисника, дослідивши доданий до заяви висновок ЛКК № 20 від 18 квітня 2017 року, приходить до наступного.
Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 95 КК України передбачено, що продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження застосування таких примусових заходів.
Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру.
Судовим розглядом встановлено, що згідно висновку ЛКК КЗОЗ «ХМПНД № 3» № 20 від 18 квітня 2017 року, ОСОБА_5 встановлено діагноз: шизофренія, параноїчна форма, безперервний тип перебігу, F 20.00, ремісія «С», параноїчний синдром. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, неповну критику до вчиненого злочину та свого стану здоров`я, комісія лікарів вважає необхідним продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_5 строком на шість місяців.
За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення заяви лікаря-психіатра КЗОЗ «ХМПНД № 3» про продовження застосування ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на шість місяців.
На підставі викладеного, керуючись ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст.ст. 512-514 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на шість місяців.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя -