Справа № 761/4277/17
Провадження № 1-кс/761/2767/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання старшого слідчого ВП 4 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001418 від 04.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
09 лютого 2017 року старший слідчий відділу поліції 4 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001418 від 04.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон марки «Iphone 6», ІМЕІ: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , та яке було вилучено 04.02.2017, за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 12-Б, службовий кабінет №308 ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 27 грудня 2017 року, приблизно о 18 годині 45 хвилин, невстановлена особа перебуваючи в приміщенні кафе «Арома кава», що по вул. Лисенка, 1 в м. Києві, шахрайським шляхом заволоділа грошима в сумі 8 000 гривень, які належать ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись грошима на власний розсуд.

Так, відповідно до клпоотання, допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила, що її молодий чоловік ОСОБА_7 знайшов на сайті «OLX» продаж мобільного телефону марки «Iphone 6» за гроші в сумі 8 000 гривень. Даний телефон їй сподобався та 26 грудня 2016 року, вони разом поїхали до кафе «Арома кава», що по вул. Лисенка, 1 в м. Києві на зустріч з продавцем. Продавець їй представився ОСОБА_8 та запевнив, що це мобільний телефон саме його, однак вона йому повідомила, що коробки не має і вона його купувати не буде. ОСОБА_8 їй повідомив, що привезе коробку і вони домовилися про зустріч на наступний день. 27 грудня 2017 року, приблизно о 18 годині 45 хвилин, вона зустрілася в кафе «Арома кава», що по вул. Лисенка, 1 в м. Києві, з ОСОБА_8 , який надав їй коробку від телефону та самий мобільний телефон марки «Iphone 6», ІМЕІ: НОМЕР_1 . Вона йому надала гроші в сумі 8 000 гривень та на цьому їхня зустріч була закінчена.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , який надав аналогічні покази потерпілої ОСОБА_6 .

Крім того, до слідчого відділення ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт оперуповноваженого СКП ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , згідно якого при відпрацювання крадіжки мобільного телефону марки «Iphone 6», ІМЕІ: НОМЕР_1 , що мало місце 16 жовтня 2016 року, за адресою: м. Київ, пл. Бессарабськка, 2, у приміщені ТЦ «Метроград», що даний мобільний телефон використовує гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Під час огляду місця події 04.01.2017 року за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 12-Б, службовий кабінет №308 ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено мобільний телефон Iphone 6», ІМЕІ: НОМЕР_1 , який рахується викраденим за Шевченківським УП ГУНП у м. Києві, відповідно до заяви гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку зареєстровано до ЄРДР за №0013051 від 16 жовтня 2016 року.

Як підставу для задоволення клопотання слідчий вказує, що необхідність в накладені арешту на зазначений мобільний телефон марки «Iphone 6», ІМЕІ: НОМЕР_1 , який був вилучений у ОСОБА_6 виникла з метою подальшого його збереження та недопущення його знищенню, так як він має суттєве значення по кримінальному провадженню та в подальшому буде прийнято рішення про визнання його речовим доказом.

В судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явилась, про розгляд клопотанян повідомлялсь належним чином.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання про арешт майна та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження, вбачається, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001418 від 04 лютого 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Водночас, слідчим не доведено, наявності ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України та не обґрунтовано при цьому правових підстав для арешту мобільного телефону та необхідності у його накладенні.

Зважаючи на те, що в судовому засіданні слідчий не довів наявність достатніх підстав для арешту мобільного телефону, а матеріали клопотання також не містять обгрунтованих даних щодо цього, слідчий суддя вважає, що правові підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого ВП 4 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001418 від 04.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, - відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1