АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/793/35/17 Справа № 1-462/11 Категорія: Категорія п. «а», «г», «е», «з», «и» ст.93 КК України (в редакції 1960 року) ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурораОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підсудного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні засіданні в місті Черкаси кримінальну справу за апеляцією прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підсудного ОСОБА_7 на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 09.03.2017 року, якою кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_7 за п. «а», «г», «е», «з», «и» ст.93 КК України (в редакції 1960 року) ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України направлена для проведення додаткового розслідування,-

в с т а н о в и л а :
Органами досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він в квітні 1996 року від мешканця м. Черкаси, стосовно якого матеріали кримінальної справи виділені в окреме провадження, отримав замовлення на вбивство за грошову винагороду громадянина ОСОБА_8 , на що підсудній дав згоду.

Перед вчиненням цього злочину ОСОБА_7 почав вивчати спосіб життя ОСОБА_8 , місця, де він може появлятися, слідкував за ним, готуючись, таким чином до реалізації свого умислу на вчинення даного вбивства.

24 квітня 1996 року близько 8-ї години особа, стосовно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, на автомобілі привезла ОСОБА_7 до будинку АДРЕСА_1 та надала останньому вогнепальну зброю-пістолет конструкції Макарова (ПМ), в магазині якого знаходилися бойові патрони калібру 9 мм з пристроєм для безшумної стрільби, за допомогою якого він повинен був вбити ОСОБА_8 та які ОСОБА_7 носив та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу. Після цього, ОСОБА_7 залишився чекати даного громадянина, який близько 9-ї години 30 хвилин вийшов з цього будинку та прослідував в напрямку гастроному «Україна», який знаходився по вул. Хрещатик, 213 в м.Черкаси. В цей час, ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел на умисне вбивство на замовлення за винагороду, замаскувавши наданий йому пістолет в поліетиленовий пакет, пішов слідом за ОСОБА_8 до якого наблизився в районі вказаного гастроному «Україна» та з близької відстані здійснив з даної вогнепальної зброї в потиличну частину голови потерпілого один постріл, внаслідок чого заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді вогнепального наскрізного кульового поранення голови з пошкодженням головного мозку, в результаті чого настала смерть потерпілого на місці скоєння злочину, після чого ОСОБА_7 з місця події зник.

Крім того, приблизно в січні 1997 року ОСОБА_7 знову отримав від цієї ж особи, стосовно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, замовлення на вбивство за грошову винагороду в сумі 2 тисячі доларів США громадянина ОСОБА_9 - директора страхової компанії «Союз фінансових гарантій», мешканця м.Черкаси, на що підсудній погодився. Після цього, вказана особа показала ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та повідомила про місця, в яких він появляється.

18 січня 1997 року, близько 18 години вказана особа, стосовно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, привезла ОСОБА_7 на автомобілі до будинку АДРЕСА_2 , надавши останньому вогнепальну зброю-пістолет моделі РА-63 серії номер НОМЕР_1 угорського виробництва, спорядженого бойовими патронами калібру 9 мм., які ОСОБА_7 носив та зберігав без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій умисел на вбивство, на замовлення ОСОБА_7 став чекати ОСОБА_9 , який появився близько 18 год.30 хвилин, прямуючи через двір вказаного будинку. ОСОБА_7 з метою умисного вбивства, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, з корисливих мотивів, з вказаного пістолета, знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_2 , здійснив близько шести пострілів в область голови та живота ОСОБА_9 , заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді кульових поранень голови та живота з пошкодженням головного мозку, крововиливів під оболонку мозку, пораненням нирки, кишківника, крововиливом у черевну порожнину, від чого настала смерть потерпілого. Після вчинення убивства ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, викинувши вказаний пістолет неподалік від цього місця.

Крім того, у 2001 році не встановлена досудовим слідством особа замовила ОСОБА_7 за винагороду вбивство громадянина ОСОБА_10 , директора приватного підприємства «Берта», яке займалося розробкою піщаного кар`єру у с.Вергуни Черкаського району Черкаської області, отримавши від замовника вбивства дані, що стосуються ОСОБА_10 , зокрема адресу будинку, у якому він проживав, автомобіль, на якому їздив, адресу стоянки, де його зберігав та отримав від замовника вчинення цього злочину та носив і зберігав без передбаченого законом дозволу пістолети «ТТ» та «Вальтер ППК» заводського виробництва Німеччини, конструкція якого змінена саморобним способом для стрільби 6,35 мм патронами «Браунінг» з бойовими припасами до них. Ствол одного з пістолетів був обладнаний пристроєм для здійснення безшумної стрільби.

02 серпня 2001 року у вечірній час ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел на позбавлення життя ОСОБА_10 , зберігаючи при собі зазначену вогнепальну зброю прибув до будинку АДРЕСА_3 . У період касу між 22 год. 30 хвилин та 23 годиною ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше зчинила умисне вбивство двох осіб, знаходячись біля вказаного будинку, з метою умисного вбивства, на замовлення, за винагороду, помітивши ОСОБА_10 , який ішов до свого будинку, з пістолета «Вальтер 1И IK» намагався вистрілити в нього, проте постріл не відбувся, так як пістолет дав осічку. Намагаючись перезарядити пістолет, ОСОБА_7 вилучив патрон з патронника, при цьому вилучений патрон впав на землю. В цей час ОСОБА_10 , помітивши небезпеку для свого життя почав тікати, а ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на умисне вбивство ОСОБА_10 з іншого пістолета «ТТ» здійснив декілька в нього пострілів. ОСОБА_10 , намагаючись уникнути переслідування ОСОБА_7 , помітив біля під`їзду будинку групу підлітків, серед яких знаходилася і ОСОБА_11 , вирішив сховатися серед них. Підсудній ОСОБА_7 , побачивши що ОСОБА_10 заховався в групу неповнолітніх, продовжуючи свої злочинні дії на" позбавлення його життя, усвідомлюючи, що такий спосіб убивства реально небезпечний для життя не тільки ОСОБА_10 , а й багатьох осіб, свідомо допускаючи заподіяння смерті іншій особі, з метою вбивства двох і більше осіб, почав стріляти з пістолета «ТТ» в групу неповнолітніх в напрямку ОСОБА_10 . В результаті проведених ОСОБА_7 пострілів ОСОБА_10 спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального кульового сліпого поранення грудної клітини із пошкодженням легені, забоєм серця, які супроводжувалися ускладненим травматичним шоком і серцевою недостатністю, що призвело до смерті потерпілого, а неповнолітній ОСОБА_11 - тяжкі тілесні ушкодження у вигляді вогнепального проникаючого кульового наскрізного поранення грудної клітини із пошкодженням легень, судин заднього середостіння, що супроводжувалося гострою крововтратою, що спричинили смерть потерпілої.

Після вчинення цих вбивств ОСОБА_7 з місця злочину зник, позбувшись у не встановленому досудовим слідством місці одного із знарядь злочину пістолет «ТТ».

В подальшому ОСОБА_7 , продовжував незаконно зберігати та носити при собі пістолет «Вальтер ПИК», з якого демонтував ствол, а вказаний пістолет та п`ять патронів, якими він був споряджений, підсудній зберігав у приміщенні сараю, що знаходиться у дворі будинку по АДРЕСА_4 .

Крім того, ОСОБА_12 , крім вогнепальної зброї, яку він незаконно придбав, носив, зберігав та використав при скоєнні ним вище зазначених умисних вбивствах, у період 1995-1998 років, перебуваючи в м.Черкаси, без передбаченого законом дозволу у не встановленої досудовим слідством особи придбав: 9-мм пістолет «Парабелум» моделі Р-08 заводського виробництва Німеччинщобріз гладкоствольної двохствольної мисливської рушниці з горизонтально-спареними стволами 16 калібру моделі ТОЗ-25 заводського виробництва СРСР, заводський номер НОМЕР_2 року випуску, конструкція якої змінена саморобним способом шляхом вкорочення стволів, видалення ложі з прикладом і саморобним виготовленням рукоятки; обріз 8-мм (7,92-мм) гвинтівки Маузера моделі «98» заводського виробництва Німеччини, ствол якої вкорочений саморобним способом; револьвер «ГРАН» заводського виробництва Росії, конструкція якого змінена саморобним способом шляхом виготовлення вставки ствола, видалення двох перегородок барабану та вставлення на їх місце трубок і пристосована для стрільби 5,6 -мм патронами кільцевого запалювання; пістолет «Вальтер ППК» заводського виробництва Німеччини, конструкція якого змінена саморобним способом для стрільби 6,35-мм патронами «Браунінг» та п`ять патронів, якими був споряджений магазин вказаного пістолету, які являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї-6,35 мм патронами «Браунінг»; одноствольний гладкоствольний саморобний пістолет, замаскований під авторучку і пристосований для стрільби патронами кільцевого (бокового) запалювання калібру 5,6 мм; револьвер 32 калібру виготовлений саморобним способом на 6 патронів; сто сімдесят один патрон до нарізної вогнепальної зброї 7,62 мм, зразка 1943 року заводського виробництва СРСР; двадцять шість патронів до нарізної вогнепальної зброї, мисливські 7,62 мм зразка 1943 року заводського виробництва Росії; сорок шість патронів до нарізної вогнепальної зброї 7,62 мм до пістолета зразка 1930-1933 років, конструкції Токарева (ТТ); один патрон до нарізної вогнепальної зброї 9.мм, короткий патрон до пістолетів конструкції «Браунінг»; один патрон до нарізної вогнепальної зброї 5,6 мм, цільовий патрон кільцевого запалювання заводського виробництва СРСР; двадцять патронів до нарізної вогнепальної зброї 5,6 мм, спортивно-мисливські патрони кільцевого запалювання заводського виробництва СРСР; тридцять чотири патрони до нарізної вогнепальної зброї 9 мм, патрони «Парабелум» заводського виробництва Німеччини; шістдесят шість патронів до нарізної вогнепальної зброї 9 мм до пістолетів конструкції Макарова (ПМ) заводського виробництва СРСР; чотирнадцять патронів до нарізної вогнепальної зброї 7,62 мм до гвинтівок зразка 1891/30 років конструкції Мосіна заводського виробництва СРСР; двісті сорок чотири патрони до нарізної вогнепальної зброї 5,45 мм військові патрони заводського виробництва СРСР і України, а також сумішеву вибухову речовину на основі тротилу та нітрату амонію (амоніт) масою 95 грамів; пластичну вибухову речовину на основі високо бризантної вибухової речовини - гексогену загальною масою 525 грамів; вибухову речовину метальної дії - одноосновним бездимним нітроцелюлозним порохом вагою 5 грамів; відрізок металевої труби, споряджений бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності-тротилом вагою 225 грамів; чотири бойові електродетонатори ЕДП; два капсуля-детонатори КД № 8-А; дві запалювальні трубки, які складаються з відрізка водопровідного шнура ШОП та капсуля-детонатора КД № 8-А; металеві кульки; два відрізки металевих труб; механічний таймер «ЗИМ»; елемент живлення типа крона.

Вищезазначену вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої ОСОБА_7 незаконно переніс до місця свого проживання в будинковолодіння по АДРЕСА_4 , які незаконно зберігав у приміщенні сараю.

Приблизно в січні 2002 року ОСОБА_7 запросив підсудного ОСОБА_13 , з яким був знайомий багато років та підтримував приятельські стосунки, в кафе, розташоване біля кінотеатру «Україна» по вул.Смілянській в м. Черкаси. Під час спілкування між ними ОСОБА_13 звернув увагу не неприродну поведінку ОСОБА_7 , який запобігав появи у людних місцях та почав цікавитися такою його поведінкою. Після цього, ОСОБА_7 розповів ОСОБА_13 про те, що він на прохання однієї людини, яку не назвав, намагався застрелити лише ОСОБА_10 , який мав відношення до розробки піщаного родовища у с.Вергуни Черкаського району, але на лінії вогню випадково появилася і ОСОБА_11 та попросив ОСОБА_13 нікому не повідомляти про зміст отриманої інформації, на що останній дав згоду і не мав наміру повідомляти будь-кому про вчинення ОСОБА_7 вбивства ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Приблизно в серпні 2005 року, ОСОБА_7 , дізнавшись, що працівниками іліції буде здійснено обшук за місцем його проживання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, доставив у господарській сумці до ОСОБА_13 зазначенувище вогнепальну зброю, боєприпаси, вибухові речовини та вибухові пристрої та попросив останнього переховати їх, повідомивши, що серед них є вогнепальна зброя, яка була застосована під час вбивства ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а саме пістолет «Вальтер ППК» заводського виробництва Німеччини, конструкція якого змінена саморобним способом для стрільби 6,35 мм патронами «Браунінг».

Крім того, ОСОБА_7 28 жовтня 2007 року, близько 18 год. біля магазину «Сільпо», розташованого на розі вулиць Шевченка та О.Дашкевича в м.Черкаси незаконно без мети збуту придбав у не встановленої досудовим слідством особи психотропну речовину - метамфетамін, яка знаходилася в двох поліетиленових пакетах.

7 листопада 2007 року, близько 17 год.30 хвилин ОСОБА_7 , зберігаючи при собі зазначену психотропну речовину, слідував на автомобілі ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_3 та на перехресті вулиць Гоголя-Святотроїцька у м.Черкаси був зупинений працівниками міліції, які при проведенні поверхневого огляду його одягу під підкладкою кишені куртки, в яку той був одягнений, виявили та вилучили два целофанових пакети, в яких знаходилася психотропна речовина - метамфетамін, маса якої становила 0,4865 грама.

Повертаючи кримінальну справу для проведення додаткового розслідування суд першої інстанції зазначив про те, що органом досудового слідства допущена неповнота і неправильність, яка не може бути усунута в судовому засіданні.

Так, суд, в обґрунтування свого рішення посилається на те, що досудове слідство проведено неповно, всупереч вимогам статей 22, 64 КПК України ( в редакції 196о року), поверхово досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи, не витребувані й не досліджені документи для підтвердження чи спростування таких обставин, не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування та не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого, тощо).

Крім того, органами досудового слідства при вчиненні процесуальних лдій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані норми кримінально-процесуального та кримінального закону.

Повертаючи справу на додаткове розслідування, суд першої інстанції вказав, що органи досудового слідства порушили право підсудного Маська на захист.,останній був позбавлений права повністю ознайомитися з матеріалами справи під час проведення слідчих дій.

В своїх апеляційних скаргах:

- прокурор, постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.03.2017, якою кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7 за п. п. «а», «г», «є», «з», «и» ст. 93 КК України (в редакції 1960 року), ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України направлено на додаткове розслідування скасувати через однобічність та неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення кримінально-процесуального закону. Вказану кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Вважає висновки суду першої інстанції є помилковими та безпідставними, оскільки всупереч вимог ст. 281 КПК України судом не наведено достатніх конкретних мотивів на обгрунтування своїх доводів, а також не зазначено, як вказані недоліки вливають на сукупність доказів винуватості підсудного у скоєнні ним інкримінованих злочинів та повноту проведеного досудового слідства, а також чому суд за необхідності позбавлений можливості їх усунути безпосередьно під час судового розгляду. Суд першої інстанції безпідставно поставив під сумнів проведення процесуальних дій з адвокатом ОСОБА_14 , зокрема допит ОСОБА_7 як підозрюваного, проведення відтворення обстановки та обставин події та перегляду відеозапису слідчих дій їх учасниками (т. 16 а.с. 35-39, т. 16 а.с. 61-63), вдавшись до суб`єктивних висновків про формальність участі вказаного захисника, без наведення належних обргунтувань. Судом безпідставно вказано на порушення права на захист підсудного ОСОБА_7 , як на одну з підстав направлення кримінальної справи на додаткове розслідування. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, всі слідчі дії під час судового слідства у справі стосовно ОСОБА_7 проведено за участю захисників, а тому його право на захист не було порушено. Крім того, у постанові суду про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування міститься перелік процесуальних документів, а саме: про ознайомлення з судовими експертизами та їх висновками, а також щодо пред`явлення обвинувачення, допустимість яких поставлено під сумнів через наведення судом своїх доводів, що у вказаний час підсудний не вивозився з ІТТ. Однак, вказані висновки є необгрунтованими, оскільки судом не враховано, що всі наведені процесуальні документи, достовірність яких постановлено судом під сумнів, підписані підсудним та його захисником, якими будь-яких клопотань та зауважень не заявлено. Крім того, згідно з вимогами ст. 218 КПК України (в редакції 1960 року) підсудний та його захисник у період часу з 18.02.2009 по 14.04.2009 знайомилися з матеріалами кримінальної справи та відеозаписами слідчих дій, про що свідчить відповідний протокол слідчого та графік ознайомлення з матеріалами справи (т. 19 а.с. 99-102). Також упродовж судового розгляду підсудний ОСОБА_7 за участю професійних захисників неодноразово ознайомлювався з матеріалами кримінальної справи та з усіма процесуальними документами, які постановлено судом під сумнів. З урахуванням цього ним заявлено безліч клопотань, які розглянуті судом в ході судового слідства та відхилені. Судом не вжито будь-яких заходів, спрямованих на перевірку даних ІТТ про можливіть проведення слідчих дій в умовах ІТТ без вивезення підсудного за його межі. Судом не допитано будь-яких свідків, працівників вказаної установи, не витребувано відповідних документів. Не є самостійною підставою для направлення кримінальної справи на доадатвове досудове розслідування неодноразові заяви підсудного (обвинуваченого) про застосування до нього незаконних методів слідства. Вказані доводи були предметом перевірки під час досудового та судового слідства (т. 16 а.с. 158-159, т. 17 а.с. 5-6), яким надано оцінку, в тому числі судами вищих інстанцій. Разом з тим, суд сам припустився помилок під час судового розгляду кримінальної справи, та залишив поза увагою, що недоліки досудового слідства, які зазначені в постанові, можливо усунути в ході судового розгляду кримінальної справи шляхом допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, без направлення справи на додаткове розслідування;

- адвокат ОСОБА_6 в інтересах підсудного ОСОБА_7 просить постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 09.03.2017 року змінити в частині мотивів направлення справи на додаткове розслідування вказавши, що процесуальні порушення, які були допущені органами досудового слідства, вплинули на довготривале перебування обвинуваченого ОСОБА_7 в місцях попереднього ув`язнення. Просить міру запобіжного заходу ОСОБА_7 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд. Враховуючи, що судові процеси в різних інстанціях тривають 9,5 років, а доказова база побудована здебільшого на визнавальних показах ОСОБА_7 , які він дав на досудовому слідстві, а в ході судових розглядів відмовився від них, враховуючи відсутність будь-яких даних, які б вказували на процесуальні ризики, що обвинувачений може ухилитися від слідства та суду, впливати на свідків та потерпілих, іншим чином перешкоджати встановленню істини в кримінальній справі, беручи до уваги міцні соціальні зв`язки вважаю, що Соснівський районний суд повинен був вказати у своїй постанові від 09.03.2017 року про те, що процесуальні порушення, які допустили органи досудового слідства, вплинули на довготривале перебування ОСОБА_7 в СІЗО, а також змінити ОСОБА_7 міру запобіжного заходу.

В запереченні на апеляцію прокурора, підсудний ОСОБА_7 вказує на не відповідність дійсним обставинам справи, а тому апеляція прокурора є незаконною, яку просить залишити без задоволення..

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, який підтримав апеляцію, пояснення підсудного ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_6 в підтримку своєї апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляції прокурора та залишення без задоволення апеляції адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підсудного ОСОБА_7 виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 281 КПК України (в редакції 1960 року), повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засідані.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», які передбачають, що повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні, якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.

Висновок суду, щодо направлення даної кримінальної справи на додаткове розслідування є передчасним, який прийнятий в порушення норм КПК України (в редакції 1960 року) та Постанови Пленуму Верховного Суду України.

В своєму рішенні про направлення справи відносно підсудного ОСОБА_7 на додаткове розслідування, суд першої інстанції вказав на ряд недоліків, які перешкоджають у прийнятті рішення по суті та не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Однією з підстав повернення справи на додаткове розслідування, суд першої інстанції вказав на порушення права Маська на захист. Проте, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що всі слідчі дії стосовно ОСОБА_7 були проведені за участю захисників, а тому його право на захист не було порушено. Крім того, вказані недоліки не можуть бути підставою для направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, а лише може бути надана даним доказам відповідна оцінка (протокол явки з повинною по епізоду вбивства ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_11 ) про його допустимість під час ухвалення остаточного рішення за результатами розгляду справи.

Суд першої інстанції в своєму рішенні зазначив про те, що процесуальні документи, а саме: ознайомлення ОСОБА_7 з судовими експертизами та їх висновками, а також щодо пред`явлення особи для впізнання є недопустимими, оскільки підсудний ОСОБА_7 у вказаний час не вивозився з ІТТ.

Проте, з даним висновком колегія суддів погодитись не може, так як вищевказані процесуальні документи були підписані ОСОБА_7 та його захисником, при цьому жодних заперечень та зауважень заявлено не було. Крім того, суд першої інстанції може оцінити такі докази з позиції їх допустимості при ухваленні рішення по суті.

Доводи суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 був позбавлений права повністю ознайомитись з матеріалами справи, оскільки згідно довідки ІТТ, останнього не вивозили за межі ІТТ коли проводились слідчі дії є безпідставними, які не заслуговують на увагу. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, підсудний ОСОБА_7 неодноразово з участю захисників знайомився з матеріалами справи та відеозаписами слідчих дій, про, що свідчить відповідний протокол та графік ознайомлення з матеріалами справи (а.с.99-102 т.19). Крім того, судом не взято до уваги, що проведення слідчих дій можливо провести в умовах ІТТ без вивезення підсудного за його межі.

Посилання суду на направлення кримінальної справи на додаткове розслідування в зв`язку з неодноразовим заявами підсудного ОСОБА_7 про застосування до нього недозволених методів слідства є необгрутованим, оскільки вказані заяви ОСОБА_7 були предметом перевірки, як під час досудового слідства так і під час судового слідства, яким надана відповідна оцінка, в тому числі судами вищих інстанцій.

Щодо доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підсудного ОСОБА_7 про зміну постанови районного суду в частині мотивів направлення справи на додаткове розслідування, а саме, вказавши, що процесуальні порушення, які були допущені органами досудового слідства, вплинули на довготривале перебування обвинуваченого ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі - не можуть бути задоволені, оскільки перелічені недоліки в постанові суду можливо усунути в ході судового розгляду та надати відповідну юридичну оцінку щодо допустимості цих доказів під час прийняття рішення по суті.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 з тримання під вартою на підписку про невиїзд, як того просить в апеляції адвокат ОСОБА_6 .

Колегія суддів враховує, що підстави, ризики та обставини, які були обґрунтуванням для обрання, ОСОБА_7 , а в подальшому для продовження останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінились.

В зв`язку з вищевикладеним та враховуючи, що кримінальна справа відносно ОСОБА_7 перебуває на розгляді в різних інстанціях майже 10 років, а після інкримінованих Маську злочинів пройшло більше 20 років, колегія суддів вважає, що органами досудового слідства вичерпані всі можливі засоби для усунення порушень та встановлення обставин кримінальної справи.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що усі рішення суддів вищих інстанцій, а саме: Верховним Судом України від 07.12.2010 року, вирок Апеляційного суду Черкаської області від 04.06.2010 року, яким ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за п. п. «а», «г», «є», «з», «и» ст. 93 КК України (в редакції 1960 року), ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України ( в редакції 2001 року) до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є особистою власністю було скасовано з підстав порушення вимог ст.275 КПК України щодо дотримання меж судового розгляду; Апеляційним судом Черкаської області від 18.02.2015 року був скасований вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 22.08.2013 року з підстав істотного порушення вимог кримінального-процесуального закону, оскільки попередній розгляд справи відбувся без участі захисника, явка якого є обов`язковою.

Отже, судові рішення були скасовані через порушення, які були допущені під час судового розгляду.

Колегія суддів вважає, що суд, при розгляді справи мав можливість дати оцінку всім обставинам та доказам по справі та прийняти законне та обгрунтоване рішення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів, приходить до висновку про часткове задоволення апеляції прокурора, який брав участь у судовому розгляді кримінальної справи судом першої інстанції та про відмову в задоволенні апеляційних вимог адвоката ОСОБА_6 в інтересах підсудного ОСОБА_7 .. В зв`язку з чим, постанова суду першої інстанції не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 362, 366 КПК України ( в редакції 1960 року), колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляцію прокурора задовольнити частково.

Апеляцію адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 09.03.2017 року в частині направлення справи на додаткове досудове розслідування відносно ОСОБА_7 скасувати, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

В решті постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 09.03.2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :