Справа № 602/132/17
Провадження № 1-кп/602/42/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" серпня 2017 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці кримінальне провадження №0000280 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого помічником лісничого ДП «Кременецький лісгосп», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
в с т а н о в и в :
Відповідно до вимог п.1.2, п.1.10 Правил дорожнього руху України встановлено правосторонній рух транспортних засобів. Небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Згідно вимог пунктів 2.3 (підпункту «д»), 11.3 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках. ОСОБА_4 24 грудня 2016 року приблизно о 17 годині 30 хвилин рухався своїм автомобілем ВАЗ-21083, д.н.з. НОМЕР_1 , вулицею Шевченка в с. Борсуки Лановецького району Тернопільської області в напрямку с.Нападівка Лановецького району Тернопільської області. Під час руху водій ОСОБА_4 не був уважним, не урахував дорожні умови та обстановку, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду іншим учасникам руху, загрозу життю і здоров`ю громадян та на ділянці дороги, яка має по одній смузі руху для руху в кожному напрямку, в порушення вимог п.11.3 ПДР України не рухався в межах своєї смуги руху, а вів автомобіль серединою проїзної частини, займаючи одночасно дві полоси. В цей час в зустрічному для руху автомобіля напрямку лівим узбіччям рухався велосипедист ОСОБА_6 .. Надалі, внаслідок проявленої водієм ОСОБА_4 неуважності, застосування неправильних прийомів керування та в порушення вимог п.10.1 ПДР України, автомобіль ВАЗ - 21083 під його керуванням навпроти буд. АДРЕСА_2 виїхав на ліве узбіччя, на якому здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_6 .. Унаслідок наїзду ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, а саме: політравма, закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, садно лобної ділянки зліва, відкритий багатоуламковий перелом середньої третини лівої гомілки, рвана рана середньої третини лівої гомілки, травматичний шок I- II ступенів, які належать до тяжких. Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 (б, д), 10.1, 11.3 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно 24 грудня 2016 року десь біля 18 години 00 хвилин він їхав через село Борсуки Лановецького району в напрямку села Нападівка Лановецького району. Дорога була слизька, погано розчищена, а на узбіччі лежав сніг і тому він рухався зі швидкістю орієнтовно 40 км/год. В селі Борсуки на вулиці Шевченка він побачив велосипедиста, який рухався в його напрямку і почав екстрено гальмувати та вивернув руль вліво, однак зіткнення не уникнув. Після зіткнення він зупинився та почав надавати допомогу потерпілому. В даний час він жаліє про свій вчинок, щиро кається та просить пробачення в потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 24 грудня 2016 року орієнтовно біля 18 години 00 хвилин він на велосипеді їхав з роботи додому. В селі Борсуки Лановецького району Тернопільської області він побачив світло фар автомобіля, який рухався в зустрічному напрямку, після чого отямився вже в лікарні. В даний час йому відшкодовано завдані збитки, претензій до обвинуваченого він не має та просить суд його суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням визнання вини обвинуваченим, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, фактичні обставини справи, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Обираючи міру та визначаючи розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких, те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, на судовому слідстві активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та встановленню істини по справі, повністю відшкодував завдані збитки, по місцю роботи та проживання характеризується з позитивної сторони, думку потерпілого, який просив суд його суворо не карати, і приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в найменшому розмірі, передбаченому санкцією даної статті КК України, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Водночас, суд поміж названих пом`якшуючих обставин, враховує також і інші конкретні обставини справи та особу винного, який є людиною молодого віку, працює, до та після вчинення кримінального правопорушення не вчиняв правопорушень, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліках в лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, щиро розкаявся, на досудовому та судовому слідстві активно сприяв розкриттю кримінального правопорушень та встановленню істини по справі, відшкодував завдані збитки, і приходить до висновку, що всі вищеназвані обставини впливають на характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і суд вважає, що вони дають підстави для застосування до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі без його ізоляції від суспільства.

Крім того, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 в період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, на нього слід покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

По справі проведено судову автотехнічну експертизу № 5-27/17 від 21.02.2017 року та судову інженерно-транспортну експертизу №5-35/17 від 22.02.2017 року, за які із обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути в користь держави процесуальні витрати відповідно в сумі 770 гривень 35 копійок та в сумі 880 гривень 40 копійок на відшкодування витрат за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної експертної установи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 374, 375 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 5-27/17 від 21.02.2017 року в сумі 770 гривень 35 копійок та за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №5-35/17 від 22.02.2017 року в сумі 880 гривень 40 копійок.

Накладений ухвалою слідчого судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2016 року арешт на майно, а саме: велосипед сірого кольору, марка та модель невідомі, шапку чоловічу сіро-зеленого кольору; автомобіль марки ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 та уламки скла передньої фари ймовірно даного автомобіля; чоботи резинові чорного кольору із слідами крові, футболку чоловічу білого кольору із слідами крові, скасувати та повернути вказане майно законним володільцям.
Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1