АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1252/17 Справа № 208/9092/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпрі матеріали за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , представника потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_8 , та представника цивільного відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» - ОСОБА_11 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, який працює водієм автобусу ТОВ «ДІПІ Форвардінг», не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 09 вересня 2014 року, -

встановила:

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 квітня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 09 вересня 2014 року о 07 год. 38 хвил., керуючи на підставі подорожнього листа технічно справним автобусом «Ikarus-256», здійснював рух у м. Дніпродзержинську по вул. Кірова з боку вул. Червоногвардійського в напрямку пр. Пеліна зі швидкістю 5 км/год.

На перетині вул. Кірова з пр. Пеліна, водієві ОСОБА_7 необхідно було виконати правий поворот по ходу його руху, на пр. Пеліна, і надалі здійснювати рух по пр. Пеліна у напрямку вул. Пушкінської у м. Дніпродзержинську.

При виконанні вищевказаного маневру правого повороту, ОСОБА_7 , в порушення вимог п.16.2 «Правил дорожнього руху», не маючи будь-яких перешкод технічного характеру, та маючи можливість своєчасно виявити пішохода, що перетинає проїжджу частину дороги пр. Пеліна зліва направо по нерегульованому пішохідному переходу і рухаються в напрямку смуги руху автобуса «Ikarus 256», під його керуванням, дану обстановку як небезпечну не сприйняв, заходи гальмування зробив не вчасно внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 .

В результаті вказаних злочинних дій обвинуваченого, потерпілій ОСОБА_10 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у злочині, який передбачено ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання з іспитом на 3 роки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України на ОСОБА_7 накладено відповідні обов*язки.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

На користь потерпілої ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ухвалено стягнути - 78 431 грн. 76 коп.

В рахунок відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 ухвалено стягнути - 30 000 грн.; з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в розмірі - 3 921 грн. 60 коп.

На користь КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня швидкої медичної допомоги» з обвинуваченого ОСОБА_12 ухвалено стягнути витрати, пов`язані з лікуванням потерпілої в розмірі 6 876 грн. 76 коп.

З обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави ухвалено стягнути витрати, пов*язані з експертними дослідженнями в сумі 393 грн. 12 коп.

Вирішено питання що до речових доказів.

Обвинувачений не погодився з вироком. В апеляційній скарзі просить його скасувати. Ухвалити новий, яким визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання із застосуванням підстав, передбачених ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки без позбавлення права керувати транспортним засобом.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, суд, призначаючи йому покарання, дійшов необґрунтованого висновку щодо обрання покарання, пов`язаного з позбавленням волі із застосуванням підстав ст. 75 КК. Необґрунтовано встановив йому максимальний іспитовий строк. Крім того, вважає, що у вироку не зазначено мотивів висновку щодо доцільності застосування до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стверджує, що суд не встановив таких обставин, що впливають на визначення виду і міри покарання. Посилається на те, що активно сприяв розкриттю злочину, що після події надав потерпілій першу необхідну допомогу і доставив її в лікарню. Вважає, що суд не прийняв до уваги його похилий вік, що професія водія є єдиним і основним видом його доходу, що на його утриманні знаходиться непрацездатна дружина, яка є інвалідом ІІ-групи, що професія водія є єдиним джерелом для відшкодування потерпілій моральної шкоди. Вважає, що суд безпідставно не прийняв до уваги клопотання трудового колективу не позбавляти права керування транспортним засобом, висновок органу пробації про дуже низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення.

Прокурор в скарзі просить вирок змінити через неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність. Просив вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2ч.2 ст. 76 КК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при призначенні покарання обвинуваченому, судом не застосовано закон, який підлягає застосуванню, а саме при звільненні ОСОБА_7 від покарання з випробуванням з іспитовим строком, суд не зазначив у вироку, що звільняє обвинуваченого саме від основного покарання, у виді позбавлення волі.

Представник потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_8 просить вирок в частині стягнення моральної шкоди змінити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої моральну шкоду в розмірі 197 750 грн. 40 коп.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що неправомірними діями ОСОБА_7 потерпілій було завдано моральну шкоду, оскільки після пригоди її постійно переслідує почуття тривоги, нервові переживання, страх за своє життя та стан здоров`я, можливість назавжди залишитись скаліченою, по теперішній час не притупилося відчуття страху при переході проїжджої частини дороги, часто проявляються емоційні спалахи після перенесеної травми, виникає дратівливість, збудливість, потерпіла змушена постійно приймати ліки для видужання та покращення стану свого здоров`я, всі ці фактори не дозволяють їй продовжувати жити нормальним життям, а тому, на її думку, завдана ОСОБА_10 моральна шкода підлягає відшкодуванню в повному об`ємі.

Представник цивільного відповідача просить поновити строк апеляційного оскарження вироку, оскільки пропущений з поважних причин.

Вирок в частині цивільного позову про стягнення з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА УНШУРАНС ГРУП» витрат на лікування та компенсації моральної шкоди - змінити.

Ухвалити стягнути з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА УНШУРАНС ГРУП» матеріальну шкоду, яка заподіяна здоров`ю в розмірі - 76 340 грн. 56 коп, та моральну шкоду в розмірі 3 817 грн. 08 коп. В решті залишити без змін.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що вирок на адресу Товариства не було відправлено, що позбавило можливості апелянта вчасно подати апеляційну скаргу.

Вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норму матеріального права щодо стягнення з апелянта витрат на препарати та обстеження,а також витрати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, але помилково стягнув витрати потерпілого на придбання палива, квитки на маршрутне таксі, вартість рекомендованого листа, оскільки дані витрати не відносяться до витрат пов`язаних з лікуванням потерпілого, і не входять до витрат, які компенсуються за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відтак, повинні компенсуватись особисто винуватцем пригоди, тобто обвинуваченим.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, а апеляційні скарги інших учасників кримінального провадження залишити без задоволення.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, вирок змінити, апеляційні скарги обвинуваченого, представника потерпілої залишити без задоволення. В поновленні строку представнику цивільного відповідача на апеляційне оскарження відмовити.

Представник потерпілої ОСОБА_8 підтримала свою апеляційну скаргу, просила задовольнити її в повному об`ємі, апеляційні скарги інших учасників кримінального провадження залишити без задоволення.

В судових дебатах учасники процесу підтримали такі ж позиції.

Представник ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА УНШУРАНС ГРУП» в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, в своїй апеляційній скарзі просив розгляд справи проводити без його участі.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного.

Розглянувши подане представником ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА УНШУРАНС ГРУП» клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку, дослідивши необхідні матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 116 КПК України закон вимагає додержання процесуальних строків, зазначене положення є визначальним і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.

Лише наявність поважних причин, які повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, у відповідності до положень ст. 117 КПК України є підставою для поновлення пропущеного строку.

Відповідно п.1 ч. 2 до ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, цивільний відповідач ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА УНШУРАНС ГРУП» був належним чином повідомлений про дати судових засідань по даному провадженню, на його адресу направлявся цивільний позов, зміни до нього. Представником ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА УНШУРАНС ГРУП» до суду першої інстанції подавались до суду заперечення на позовну заяву від 10.10 2016 р. (т. 3 а.с. 87-88), від 28 березня 2017 року (т. 3 а.с. 123-125), від 28 березня 2017 року (т. 3 а.с. 137-138) з клопотанням слухати справу за його відсутності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що цивільний відповідач знав про розгляд судом кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , в якому було заявлено цивільний позов, в тому числі і до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА УНШУРАНС ГРУП», і міг передбачити, що по справі буде винесено рішення і щодо цивільного позову.

Виходячи з зазначеного, колегія суддів вважає, що у представника ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА УНШУРАНС ГРУП» була можливість у передбачений п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України оскаржити вирок і ніяких об`єктивних перешкод у цьому не було, а тому колегія суддів вважає, що доводи клопотання представника ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА УНШУРАНС ГРУП» про поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження є необґрунтованими, і підстав для задоволення його клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку від 11 квітня 2017 року не вбачає.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані обставини є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, тому апеляційна скарга представника ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА УНШУРАНС ГРУП», відповідно до ст. 399 КПК України, підлягає поверненню.

Колегія суддів у відповідності до ч. 1 ст. 401 КК України переглядає судове рішення щодо ОСОБА_7 в межах поданих апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Як убачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, дані про особу ОСОБА_7 , який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою, вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи, добровільно частково відшкодував спричинену шкоду, має сім`ю, тобто міцні соціальні зв`язки, проживає з дружиною, яка через захворювання потребує стороннього догляду. Крім цього, судом було взято до уваги досудову доповідь, що характеризує обвинуваченого, отриману від Заводського районного сектору Кам`янського міського відділу Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, яка містить соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, відповідно до якої поведінка ОСОБА_7 відповідає загально прийнятим нормам суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, та висновок органу пробації про можливість виправлення його без позбавлення волі на певний строк, що слідує з характеристики особи обвинуваченого, його способу життя, історії правопорушення, а також низької ймовірності вчинення повторного правопорушення; відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом віднесено щире каяття.

За такою сукупністю даних, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам ст.ст. 6567 КК України, а призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_13 та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Обговорюючи доводи скарги обвинуваченого про недоцільність призначення додаткового покарання, колегія суддів зазначає, що призначаючи ОСОБА_7 даний покарання, суд першої інстанції врахував конкретні обставини дорожньо-транспортної пригоди та її наслідки з метою запобігання в подальшому порушень останнім правил дорожнього руху та недопущення інших тяжких наслідків цих порушень прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність призначення такого додаткового покарання.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо того, що суд не зазначив у своєму вироку про звільнення обвинуваченого саме від основного покарання є безпідставними, оскільки звільняя обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК, мається на увазі, що суд звільнив обвинуваченого саме від основного виду покарання.

При цьому суд звертає увагу на те, що в апеляції прокурор ставить питання про погіршення становища обвинуваченого, і водночас просить вирок змінити, що суперечить вимогам процесуального закону.

За таких обставин колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Колегія суддів не знаходить підтверджень і доводам апеляційної скарги представника потерпілої щодо необґрунтованості рішення суду про часткове задоволення позовних вимог потерпілої в частині стягнення моральної шкоди.

Так, визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції вірно оцінив аргументи потерпілої, виходячи з характеру немайнових втрат їх тривалість, можливість відновлення, з врахуванням отриманих потерпілою травм, тривалості знаходження на лікуванні, характеру і глибини пов`язаних з цим душевних страждань, пов`язані з цим вимушені зміни в життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, її вік, і виходячи із засад розумності і справедливості, прийшов до висновку про достатність і відповідність визначення розміру заподіяної моральної шкоди саме в сумі - 30 000 грн.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого, прокурора та представника потерпілої, та для скасування або зміни вироку суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , представника потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.
В поновленні строку апеляційного оскарження вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 квітня 2017 року представнику ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4