Справа № 536/835/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2017 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000372 від 29 квітня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с.Піщане Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, з

середньою освітою, працюючого по найму, неодруженого, жителя

АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 28 квітня 2017 року біля 14 год., перебуваючи в с.Максимівка на вул. Щорса Кременчуцького району Полтавської області, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, зупинив потерпілого ОСОБА_6 , який рухався назустріч йому керуючи належним йому мотоциклом марки «Днепр» модель МТ-10-36 чорного кольору вартістю 3186 грн., та без дозволу останнього сів за кермо і поїхав, незаконно заволодівщи таким чином зазначеним транспортним засобом та зник з місця злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, надав показання, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення ним злочину, що викладені в обвинувальному акті та погодився на скорочений порядок судового слідства без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, стверджуючи, що його рішення добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази необхідно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій та впевнившись про правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі і кваліфікує його дії за ч.1 ст.289 КК України, оскільки він незаконно заволодів транспортним засобом.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, і суд визнає ці обставини пом`якшуючими його покарання.

Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.

З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу обвинуваченого, який визнав вину повністю, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, скоїв злочин середньої тяжкості без обтяжуючих та з пом`якшуючими покарання обставинами, та те, що викрадене повернуто, а також загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд дійшов висновку, що обвинувачений може бути виправлений без ізоляції від суспільства, тому призначає покарання в межах санкції статті у виді обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільняє від відбування покарання з випробуванням.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком терміном 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покласти обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, куди періодично з`являтися для реєстрації.

Речові докази: мотоцикл марки «Днепр» модель МТ-136 чорного кольору переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у його володінні і користуванні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту проголошення всіма учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1