н/п 1-кс/640/5958/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
представника СФГ «Відродження» - ОСОБА_4 ,
Враховуючи той факт, що вказана земельна ділянка не передавалась у власність або користування фізичним або юридичним особам, перебуває у державній власності, здійснення будь-якої діяльності на зазначеній земельній ділянці, у тому числі її засівання, за відсутності визначених чинним законодавством правовстановлюючих документів, є незаконним.
Положеннями ст. 14 Конституції України, ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Також, постановою слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області від 05.07.2017 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні сільськогосподарську техніку, за допомогою якої здійснювалась обробка зазначеної земельної ділянки а саме: трактор Беларус-892 д.н.з. НОМЕР_1 який належать ФГ «Зорі Дергачівщини» та автомобіль ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 (директор ФГ «Зорі Дергачівщини»), яка є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та виявлена в ході огляду місця події від 05.07.2017.
Крім того, факт самовільного зайняття та використання без правовстановлюючих документів службовими особами Фермерського господарства «Зорі Дергачівщини» шляхом засівання сільськогосподарськими культурами соняшнику підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Врожай, який на даний час вирощується на земельній ділянці, є основним речовим доказом факту її самовільного зайняття. На даний час і до моменту збору врожаю посіви нерозривно пов`язані із земельною ділянкою, тому у сукупності із нею визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Проте після завершення збору врожаю він стане самостійним об`єктом цивільних прав і як майно, здобуте злочинним шляхом, у разі не накладення арешту може бути незаконно реалізований особами, які здійснили самовільне зайняття земельної ділянки, що призведе до втрати речового доказу у кримінальному провадженні. Зазначаємо, що в силу положень чинного цивільного та земельного законодавства, права на вирощений врожай належать виключно державі, як єдиному законному власнику земельної ділянки.
Слідчий в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
Представник СФГ «Відродження» - ОСОБА_4 , в судовому засіданні наполягала на задоволенні клопотання слідчого. До суду надані пояснення, які долучені до матеріалів справи.
Представник ФГ «Зорі Дергачівщини» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя частково задовольняє клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1