печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9443/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
17.02.2017 до Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на нерухоме майно, що на праві власності належить ТОВ «ФКР» (), а саме: нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Обгрунтовуючи означене клопотання сторона обвинувачення зазначає, що слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000185, внесеного 03.10.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Слідчий вказує у клопотанні, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Грузії, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Грузії, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ), сприяють діяльності терористичних організацій ЛНР та ДНР, серед яких, розвідувальна рота 7 ОМСБр 2 АК ЛНР, шляхом надання власних приміщень та територій для розміщення незаконних збройних формувань.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обґрунтованість поданого клопотання та необхідності забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, переслідуючи мету забезпечення арешту майна, оскільки слідчим доведено у клопотанні, що існують обґрунтовані підстави вважати, що майно, на арешті якого наполягає орган досудового розслідування, може бути відчужене службовими особами ТОВ «ФКР» () чи іншими особами причетними до вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачена можливість накладення арешту на майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно приписам ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Положення ч. 5 ст. 170 КПК України декларують, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Так, санкція ч. 1 ст. 258-3 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно, з метою забезпечення можливого судового рішення в частині конфіскації майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Крім цього, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховується те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою конфіскації майна як виду покарання, вважаю за необхідне накласти арешт на майно.

Також вважаю, що матеріали судового провадження свідчать про те, що майно, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на праві власності ТОВ «ФКР» () належить нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Центральна, 23-23а.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 236, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що на праві власності належить ТОВ «ФКР» (), а саме: нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Центральна, 23-23а

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1