Справа № 588/646/16-к
1-кп/588/25/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тростянці матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 119 КК України, частиною 1 статті 263 КК України,
У С Т А Н О В И В :
На розгляді Тростянецького районного суду Сумської області перебуває указане кримінальне провадження.
На підставі частини 3 статті 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою у зв`язку із спливом 20 березня 2017 року раніше продовженого строку дії запобіжного заходу.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження до 60 діб строку тримання під вартою, обвинуваченого ОСОБА_4 , яке мотивувала тим, що ризики, які раніше були установлені продовжують існувати та не відпали, зокрема, обвинувачений може впливати на потерпілих, може вчинити дії з переховування від суду, знищити або приховати речі, які мають значення для кримінального провадження.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, підтримали позицію прокурора.
Захисник ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що прокурором не доведено ризики, допитані на цей час всі свідки, досліджено всі докази, обвинувачений вину визнає, відшкодував потерпілим шкоду, переховуватись від суду не збирається, буде виконувати свої обов`язки із прибуття до суду, що вказує на неактуальність та недоцільність продовження дії раніше застосованого запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника, пояснив, що впливати ні на кого не збирається,тікати не має наміру, одразу після подій залишив місце проживання, оскільки був у шоковому стані, на цей час у його родині скрутне матеріальне становище, ні з ким залишити дитину, тому просив зміни запобіжний захід на домашній арешт.
Вирішуючи клопотання представника сторони обвинувачення про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд виходить з таких мотивів.
Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 20 січня 2017 року строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 20 березня 2017 року включно.
Відповідно до вимог статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При вирішенні питання про продовженню строку тримання під вартою за змістом частини 3 статті 199 КПК України суд з`ясовує чи є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою, а також враховує чи можливо завершити судовий розгляд до закінчення строку дії попередньої ухвали.
Судове провадження, з урахуванням обставин, які мають бути перевірені судом під час нового розгляду цього кримінального провадження відповідно до ухвали апеляційного суду Сумської області від 15.11.2016 року, неможливо завершити до спливу визначеного строку тримання під вартою ОСОБА_4 , тобто до 20.03.2017 року, оскільки на цьому етапі судового провадження ще не допитані потерпілі та судово-медичний експерт-криміналіст Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_9 .
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявних підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, одне з яких є злочином середньої тяжкості, пов`язано із заподіянням смерті іншій особі, інший злочин є тяжким.
Суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, ураховує його особу, який не працює, раніше не судимий, одружений, має неповнолітню дитину.
На переконання суду ризик ухилення обвинуваченого від суду не зменшився, ураховуючи суворість можливого покарання та його поведінку після подій, пов`язаних із смертю ОСОБА_10 , який залишив місце події і був затриманий співробітниками поліції. Крім того, існує також ризик можливого впливу на потерпілих, експертів, які ще не допитані судом у кримінальному провадженні.
Ураховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка застосовується судами України як джерело права, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Крім того, як стверджує в свої рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З урахуванням наведеного, з метою запобігання установлених судом ризикам суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти названим ризикам, передбаченим пунктом 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим.
Доводи сторони захисту про визнання обвинуваченим своєї вини та відшкодування шкоди потерпілим, наявність дитини та дружини не є підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою на цьому етапі судового провадження, оскільки ці обставини не усувають всю сукупність установлених судом ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
За таких обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до 60 діб підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - слід відмовити.
За таких обставин, керуючись положеннями статей 183, 194, 199, 331, 350 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Обвинуваченому ОСОБА_11 продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою до 12 травня 2017 року включно.
У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1