Справа № 199/9511/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.06.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, який спливає 10.06.2017 року .
У свою чергу сторона захисту заявила клопотання щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт.
Заслухавши думку всіх учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися та до обвинуваченого не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи, тому клопотання сторон захисту задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
У відповідності з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу та відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
ОСОБА_6 є особою, яка на теперішній час повідомлена про підозру у вчиненні умисного тяжкого, корисного кримінального правопорушення у період іспитового строку, призначеного йому за вироком суду, за який законом при наявності доведеності вини можливо бути призначено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, відомостей про те, що він не може перебувати під вартою в умовах слідчого ізолятора, суду не надані, на час затримання ніде не працював.
Відповідно рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року» тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумцію невинуватості над повагою до особистої свободи.
За таких обставин запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою повинен бути продовжений відповідно до вимог ст.ст.131,132, глави 18, ст.331 КПК України, оскільки існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може скоювати злочини, намагатись незаконно впливати на свідків та потерпілу, які судом ще не допитувався, ухилятись від суду, переховуватись.
Керуючись ст.ст.110,131,132,199,314-317,331,369-372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська (м.Дніпро), обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 05 серпня 2017 року включно.
У задоволенні клопотання сторони захисту щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, заперечення на судове рішення можуть бути викладені у апеляційних скаргах на вирок суду.
Суддя: ОСОБА_1