Справа № 496/1595/17
Провадження № 1-кп/496/195/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розкішне Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України судимості не маючий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
21.01.2017 року, ОСОБА_7 приблизно о 22.30 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , наніс декілька ударів кулаками рук по обличчю, голові та тулубу, повалив його на підлогу та наніс декілька ударів ногами по тулубу останнього, в результаті чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді розриву лівої нирки з утворенням масивної заочеревинної гематоми, яке за ознаками розладу здоров`я, поєднане зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину, та у відповідності з правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відсоток постійної втрати загальної працездатності дорівнює 60 %, тому встановлено, що вказане пошкодження відноситься до категорії тяжких, а також синець орбіти лівого ока має незначні скороминущі наслідки, що тривають не більше 6 днів і за цим критерієм, відповідно до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №61 від 15.03.2017 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 себе винним визнав та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому зазначив, що 21.01.2017 року прийшов до дому потерпілого ОСОБА_4 , там вони вживали алкогольні напої та потім потерпілий приревнував до своєї дружини та у них почалась сварка, яка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_7 наніс ОСОБА_4 декілька ударів кулаками рук по обличчю, голові та тулубу, повалив його на підлогу та наніс декілька ударів ногами по тулубу потерпілого. У вчиненому розкаявся. Уточнений цивільний позов потерпілого, а також цивільний позов прокуратури визнав у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 21.01.2017 року до нього прийшов ОСОБА_7 , вони вживали алкогольні напої та потім у них почалась сварка, яка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_7 наніс ОСОБА_4 декілька ударів кулаками рук по обличчю, голові та тулубу, а коли він упав, то обвинувачений наніс декілька ударів ногами по тулубу. Потерпілий після цього декілька днів був дома, йому було погано, потім його відвезли до лікарні, де у нього виявили розрив лівої нирки та зробили операцію. Наполягав на своєму уточненому позову, який просив задовольнити.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У судових дебатах захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просила виключити обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому, а саме: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду № 13 від 25.01.2017 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідного до якого останній не перебував у стані алкогольного сп`яніння (Alcotest №00984, 0,00%).

Разом з тим, суд не погоджується з твердженням захисника обвинуваченого з наступних підстав.

Дійсно в матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду № 13 від 25.01.2017 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідного до якого останній не перебував у стані алкогольного сп`яніння (Alcotest №00984, 0,00%) (а.с.33), однак вказаний медичний огляд ОСОБА_7 відбувся 25.01.2017 р. о 23.05 годин, а кримінальне правопорушення було скоєно ОСОБА_7 21.01.2017 року. У судовому засіданні обвинувачений сам зазначив, що він був у стані алкогольного сп`яніння, що також підтвердив у судовому засіданні потерпілий.

Тому суд дійшов до висновку про вчинення ОСОБА_7 злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого: той факт, що він згідно ст. 89 КК України судимості не має (а.с.45), за місцем проживання характеризується задовільно (а.с.38), враховує думку потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинуваченого, звертає увагу на те, що обвинувачений відшкодовує шкоду потерпілому, про що свідчить розписка (а.с.49), а також звертає увагу на відношення ОСОБА_7 до вчиненого - визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, а також враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, зазначені вище, суд вважає що, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, якщо він у період іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

По справі були заявлені цивільні позові.

Позов Іллічівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунальний заклад «Біляївська центральна районна лікарня» до ОСОБА_7 про стягнення на користь Комунального закладу «Біляївська ЦРЛ» коштів у розмірі 7137,45 грн. (а.с.28-30), а також уточнений позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення на користь ОСОБА_4 витрати по наданню юридичної допомоги у розмірі 1200 грн. та моральну шкоду у розмірі 23800 грн. (а.с.56), то суд дійшов до висновку, що вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, також зазначені позови були повністю визнані обвинуваченим, тому вказані вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яті років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на три роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов Іллічівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунальний заклад «Біляївська центральна районна лікарня» - задовольнити, стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Комунального закладу «Біляївська центральна районна лікарня» (р/р 8312, , МФО 828011 в ГУДКСУ в Одеської області) кошти у розмірі 7137,45 грн. (сім тисяч сто тридцять сім гривен сорок п`ять копійок).
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити, стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 витрати по наданню юридичної допомоги у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. та моральну шкоду у розмірі 23800 (двадцять три тисячі вісімсот) грн.
Запобіжний захід не обирався.
Термін іспитового строку ОСОБА_7 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 19 липня 2017 р.

Речові докази по справі:

- два паперових пакети, в яких запаковано та опечатано зрізи нігтьових пластин, що належить ОСОБА_7 (а.с. 39) залишити при матеріалах кримінального провадження;

- три паперових пакети, в яких запаковано та опечатано 2 марлевих тампони зі змивами речовини бурого кольору, а також біологічні зразки крові потерпілого ОСОБА_4 (а.с.40) знищити;

- сорочку комбінованого біло-зеленого кольору (а.с. 40) повернути власнику - потерпілому ОСОБА_4 ;

- джинсові штани (а.с.42) - повернути власнику - ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1 .