Провадження № 1-КП/359/174/2017
Справа № 359/1055/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«14» березня 2017 року
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бориспіль Київської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованої та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком від 29.12.2016р. Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., покарання відбула, - у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 166 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який залишився на її утриманні після розлучення у 2004 році з ОСОБА_8 .
З початку 2014 року ОСОБА_3 умисно та систематично, маючи можливість належно виконувати встановлені законом обов`язки по догляду за своїм неповнолітнім сином ОСОБА_7 , злісно ухилялася від їх виконання, що полягало у незабезпеченні нею належних умов проживання неповнолітнього, його навчання та розвитку, а також відсутності піклування про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.
Психологічні якості особистості та провідні мотиваційні чинники поведінки ОСОБА_7 характеризуються обмеженістю інтересів, відсутністю учбової направленості інтересів, переважання інтересів розважального характеру, зниження переносимості соціально-регламентованих норм поведінки, зневаги до існуючих правил у державі та суспільстві, неповагою до встановленого законом порядку, прав та свобод людини і громадянина.
ОСОБА_3 , діючи умисно, систематично не займається вихованням дитини, не контролює відвідування ним школи та не забезпечує умов для навчання і здобуття повної загальної середньої освіти, як наслідок, її неповнолітній син ОСОБА_7 , систематично без поважних причин пропускав заняття в школі та не отримав достатній для своїх вікових стандартів рівень знань, має низьку успішність, двічі притягувався до кримінальної відповідальності.
Зокрема, ОСОБА_7 засуджений 13.08.2015 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки та на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
Незважаючи на те, що ОСОБА_3 у 2016 році постановою Бориспільського міськрайонного суду притягувалася до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ст.184 КУпАП, а саме за ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_7 , жодних висновків для себе не зробила і від обов`язків по вихованню неповнолітнього сина продовжує злісно ухилятися.
Як наслідок, ОСОБА_7 повторно засуджено 18.10.2016 Бориспільським міськрайонним судом за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 104, 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки.
Після засудження ОСОБА_7 , його матір ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробила і продовжує злісно ухилятися від виконання встановлених законом батьківських обов`язків по догляду за неповнолітнім сином, що полягає у відсутності контролю за його навчанням, дозвіллям, поведінкою та достатнім матеріальним забезпеченням. Злісне ухилення від виконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітнього ОСОБА_9 призводить до того, що останній не відвідує навчальний заклад, не ночує вдома та схильний до вчинення правопорушень.
Крім того, злісне невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 , не здійснення контролю, та належного виховання сина призвело до того, що ОСОБА_7 будучи засудженим 18.10.2016 за зберігання наркотичних засобів (канабісу), був затриманий в нічний час працівниками поліції 29.12.2016 з наркотичною речовиною.
Ігноруючи свої батьківські обов`язки ОСОБА_3 в супереч установленим нормам виховання дітей встановлених в суспільстві, до цього часу не звернулась за допомогою до лікаря нарколога розуміючи той факт, що в подальшому вживання її сином, ОСОБА_7 наркотичних засобів, може призвести до непоправних змін в його психічному стані, що може виразитись в невиліковних хронічних захворюваннях.
Під час підготовчого судового засідання прокурором було заявлено клопотання про винесення вироку за угодою з обвинуваченою.
Обвинувачена на досудовому слідстві та в судовому засіданні свою вину по пред`явленому обвинуваченню за ст.166 КК України, визнала у повному обсязі та просила суд винести вирок на підставі угоди.
Дії обвинуваченої досудовим слідством вірно кваліфіковані за ст.166 КК України, як умисні дії, які виразились у злісному невиконанні встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
Під час досудового розслідування між прокурором та обвинуваченою було укладено угоду про визнання винуватості за умовами якої:
Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури молодший радник юстиції ОСОБА_2 , з одного боку, та підозрювана у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_4 , уклали угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов:
Обвинувачена під час досудового розслідування та в суді повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, сприяла розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин зазначеного кримінального провадження та викриває іншого учасника вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_6 покарання за ст. 166 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки із звільненням від відбуття покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Обвинувачена розуміє наслідки, визначені в ст..394, 424, 473, 474, 476 КПК України.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним. Укладена під час досудового розслідування угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, міра покарання узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, і є необхідною й достатньою для її виправлення, покарання та попередження вчинення нею нових злочинів, а також, відповідатиме принципам справедливості та гуманності.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 374; 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_10 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ст.166 КК України.
Затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладав прокурор Бориспільської місцевої прокуратури молодший радник юстиції ОСОБА_2 , з одного боку, та підозрювана у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_6 призначити покарання за ст. 166 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, рахуючи строк відбуття покарання з 14.03.2017 року.
На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_10 покласти обв`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
До набрання вироком чинності, ОСОБА_6 запобіжний захід не обирати.
На вирок може бути принесено апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.
Після закінчення строку на апеляційне оскарження вирок набирає законної сили.
Копія вироку вручається прокурору і засудженому негайно, після оголошення.
Суддя ОСОБА_1