Вирок

Іменем України

01.02.2017 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріалів обвинувального акта та долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000161 від 10 січня 2016 року та відповідно до ухвали суду від 20.01.2017 року виділений в окреме провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000161 від 10 січня 2016 року,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, українцю, громадянину України, з неповною середньою освітою, неодруженому, тимчасово не працюючому, раніше судимому, востаннє 05.10.2010 року Франківським районним судом м. Львова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та 22.06.2012 року на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15.06.2012 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання з невідбутим терміном покарання 10 місяців і 9 днів, судимість за яке не знята та не погашена, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

29 березня 2016 року оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Як зазначено в обвинувальному акті: "Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.12.2015 року близько 13 год. 33 хв. , ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна , переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи у приміщенні АЗК "ОККО", що розташована за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 58, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , таємно, шляхом вільного доступу, викрав з торгового прилавку автомобільне масло марки "Mobil 1 Super 2000 10 W-40" ємністю 4 л, яке передав ОСОБА_3 , помістивши автомобільне масло у пакет сірого кольору. Автомобільне масло марки "Mobil 1 Super 2000 10 W-40 " ємністю 4 л перебуває на балансі АЗС "ОККО" та згідно довідки про вартість товару, його вартість становить 588 грн. 42 коп., чим потерпілому ПП "ОККО- Нафтопродукт" спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 588 грн. 42 коп.

За змістом обвинувального акта слідчий та прокурор вражають, що тим самим, встановлена достатність підстав для обвинувачення ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна ( крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, що вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Сторона обвинувачення

прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3

ОСОБА_5

Учасники судового провадження:

представники потерпілої сторони - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Сторона захисту - ОСОБА_8 .

В ході підготовчого судового засідання адвокат обвинуваченого заявив клопотання про затвердження угоди про примирення, письмовий текст якої, долучив до матеріалів судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні та решта учасників процесу, у тому числі й обвинувачений клопотання адвоката підтримали.

Судом встановлено, що 06 липня 2016 року у м. Львові представник потерпілої сторони ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 уклали угоду про примирення між ними. Згідно вказаної угоди ОСОБА_3 засвідчив, що визнає неправомірність вчинених ним дій згідно яких, він 23 грудня 2015 року близько 13 год. 33 хв. , перебуваючи у приміщенні АЗК "ОККО", що розташована за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 58, разом із своїм знайомим на прізвище ОСОБА_4 , за попередньою змовою шляхом вільного доступу, таємно викрали з торгового прилавку автомобільне масло марки "Mobil 1 Super 2000 10 W-40" ємністю 4 л.. При цьому, знайомий на прізвище ОСОБА_4 взяв із прилавка масло, яке передав йому, ОСОБА_3 , а він помістив автомобільне масло у пакет сірого кольору і вони покинули приміщення АЗС.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення фактичні обставини кримінального провадження підтвердив та додатково пояснив, що ним відшкодовано потерпілій сторні вартість викраденого масла у повній сумі, а саме 588 грн. 42 Коп. У вчиненому щиро розкаюється, просить затвердити угоду про примирення.

Відповідно до угоди, потерпіла сторона претензій до ОСОБА_3 не має.

За умовами угоди, сторони дійшли згоди щодо обрання міри покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України на підставі якої, просять суд звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з іспитовим строком у 1 ( один) рік. При цьому, сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , дані на особу та його щире каяття у вчиненому.

В угоді сторони зазначили, що при її укладенні діють без будь яких застережень, зміст угоди точно відповідає їх дійсним намірам, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, а також встановлені законом обмеження в результаті затвердження угоди, їм зрозумілі. У випадку невиконання чи неналежного виконання угоди, відповідно до ст.. 476 КПК України, потерпіла сторона має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, судом з`ясовано, а обвинуваченим підтверджено, що він цілком розуміє свої права передбачені ч. 4 та ч. 5 ст. 474 КПК України та разом з представником потерпілого, кожен окремо, підтвердили суду, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст.. 473 КПК України. При цьому, суд приходить до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, без застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також перевірено зміст угоди на відповідність вимогам процесуальним нормам , правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення та наявність фактичних підстав для визнання винуватості, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_3 у кримінальному правопорушенні, а також визначену ними міру покарання, у вигляді обмеження волі строком на 1(один) рік з іспитовим строком у 1 ( один ) рік, яка на думку суду відповідає загальним засадам призначення покарання, тобто ст. 65 КК України та визначена в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення.

В результаті перевірки в судовому засіданні угоди про примирення, судом не встановлено у ній невідповідностей інтересам суспільства, порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.

Судом також перевірено фактичні обставини обвинувачення та доведеність вини ОСОБА_3 та не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення у порядку, передбаченому п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.. 474 КПК України.

У зв`язку з наведеним, суд також розглянувши питання, передбачені ст. 314 316 КПК України, вважає, що обвинувальний акт в цілому відповідає вимогам процесуального законодавства, а відтак питання про затвердження угоди підлягає розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Розглянувши зміст угоди, дослідивши надані прокурором докази вини інкримінованого злочину та матеріали, що характеризують особу, заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала її змісту, визначений вид та міру покарання, пояснення учасників процесу, суд приходить до переконання, що зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.. 371 КПК України, а умови угоди іншим, зазначеним вище вимогам процесуального закону. Відтак, угода підлягає затвердженню судом.

При цьому, суд звільняючи ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст.. 75 КК України, зазначає, що таке звільнення можливе, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст..76 КК України, якими суд визначає:

- зявлятися один раз на місяць для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію;

- повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органами досудового розслідування не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 75,76 КК України, ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 474,475, КПК України,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 06 липня 2016 року, що укладена у м. Львові між сторонами - представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні 0000161 від 10 січня 2015 року про:

- визнання ОСОБА_3 неправомірності своїх дій та вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України;

- відсутність у потерпілої сторони претензій до ОСОБА_3 та погодження сторонами міри покарання у вигляді 1 ( одного) року обмеження волі з іспитовим строком 1 (один ) рік.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання за умови, що він не вчинить нового кримінального правопорушення, встановивши іспитовий строк у 1 ( один ) рік.

Згідно з вимогами ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- зявлятися один раз на місяць для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію;

- повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання за даним вироком рахувати з часу проголошення вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення

Суддя ОСОБА_9