АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 666/1429/16-к Головуючий в 1-й Інстанції
Провадження № 11-кп/791/595/17 ОСОБА_1
категорія: ст. 185 ч. 3 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2017 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
головуючого ОСОБА_3
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
при секретарі ОСОБА_6
за участі прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000863 та №0000112 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 21.04.2017 року щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, раніше судимого: 29.10.2015 року Дніпровським райсудом м. Херсона за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за ч.3 ст. 185 КК України з призначенням йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Вирішено питання про судові витрати та речові докази. Строк відбування покарання обчислено з дня затримання.
Вказаним вироком ОСОБА_9 визнаний винним і засуджений за те, що він 08.01.2016 року близько 09.00 год., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переслідуючи прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, таємно, з корисливих мотивів, незаконно, шляхом подолання перешкоди - через паркан, проник на територію огородженого подвір`я, розташованого біля будинку АДРЕСА_3 , де заволодів металевим саморобним мангалом вартістю 400 грн., який належить ОСОБА_10 , заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
ОСОБА_9 03.03.2016, близько 15.00 год., умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом направленим на таємне заволодіння чужим майном, таємно, незаконно, шляхом відкриття незачиненої на замок хвіртки, проник на територію огородженого подвір`я будинку АДРЕСА_4 , звідки викрав алюмінієву драбину, довжиною 5 метрів, вартістю 1700 грн. належну потерпілій ОСОБА_11 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на зазначену суму.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просить пом`якшити призначене ОСОБА_9 покарання, застосувавши положення ст.ст. 75, 76 КК України, посилаючись на те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочинів, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, активно сприяв розкриттю злочину, повернув крадені речі, добровільно відшкодував потерпілим моральну шкоду, негативні наслідки від злочинів не настали, крім того, потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 просили не позбавляти його волі.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вислухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, повторно дослідивши докази, що характеризують особу обвинуваченого та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_9 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке визнано судом доведеним за двома епізодами та дії останнього органом досудового розслідування та судом кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.
Правильність кваліфікацій дій обвинуваченого та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність призначеного судом ОСОБА_9 покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості, на думку колегії суддів є необґрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішення судом питання про призначення обвинуваченому покарання відповідає наведеним вимогам. При цьому суд урахував, характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дану на обвинуваченого характеристику ст.інспектора Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області, за якою він характеризується негативно (а.п.140), як такий, що схильний до вживання спиртних напоїв, підтримує стосунки з особами, що ведуть антигромадський спосіб життя та схильними до вчинення правопорушень, перебування його на обліку лікаря-нарколога (а.п. 139), вчинення ним злочину через нетривалий проміжок часу після засудження за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України (а.п. 143), що свідчить про небажання ОСОБА_9 ставати на шлях виправлення та продовження ним злочинної діяльності. Про систематичність злочинної діяльності свідчить також кількість епізодів, за які засуджено ОСОБА_9 .
Доводи апелянта про наявність у ОСОБА_9 на утриманні неповнолітніх дітей будь-якими доказами не підтверджені. Сам ОСОБА_9 в суді апеляційної інстанції підтвердив, що він проживає у бабусі, окремо від жінки та дітей, що узгоджується з характеристикою голови квартального комітету (а.п. 151), згідно з якою діти приходять в гості до бабусі, а ОСОБА_9 гроші дає їм періодично, коли вони в нього є.
Встановлені судом першої інстанції обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, зокрема: щире каяття, відшкодування моральної шкоди, позитивна характеристика з місця неофіційної роботи ОСОБА_9 , на думку колегії суддів, з огляду в тому числі й на думку потерпілих, обґрунтовано дали суду підстави для призначення покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі в мінімальних межах, визначених санкцією частини 3 статті 185 КК України.
Призначене ОСОБА_9 покарання суд апеляційної інстанції вважає таким, що за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для застосування до ОСОБА_9 положень ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням колегія суддів не знаходить.
На підставі викладеного, колегія суддів визнає апеляційну скаргу необґрунтованою, а вирок суду таким, що має бути залишений без змін.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 21 квітня 2017 року щодо ОСОБА_9 без змін.
Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: три підписи
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_3