Справа № 167/128/17
Провадження №1-кп/167/21/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.02.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:
головуючого- судді ОСОБА_1
при секретарі- ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
- вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 14 липня 2006 року за ст.ст.185 ч.3, 15 ч.2, 115 ч.1, 129 ч.1 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі.
- вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 05.03.2013 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 2 (два) роки обмеження волі;
- вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 30.04.2013 року за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 03.07.2013 року вирок змінено в частині покарання, із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України на 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення полі,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 , який вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 30.04.2013 року засуджений за ч.3 ст.185 КК України до трьох років шість місяців позбавлення волі, судимість якого не знята та не погашена, перебуваючи під адміністративним наглядом, відповідно до постанови Маневицького районного суду Волинської області від 30.05.2016 року на підставі п. «б» ст.3, ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», будучи 26.05.2016 року письмово повідомлений та ознайомлений з обмеженнями заборони виходу з будинку (квартири) з 22.00 год. до 06.00 год.; заборони виїзду з будь-яких питань за межі району по місцю проживання; заборони відвідувати ресторани, кафе, магазини, торгові точки, де реалізовуються на розлив спиртні напої, а також з`являтися в орган Національної поліції за місцем проживання, кожного першого понеділка місяця. З метою ухилитись від адміністративного нагляду, самовільно, умисно, без поважних причин, без відома та відповідного дозволу і повідомлення Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області, 28.06.2016 року залишив своє місце проживання та виїхав на тимчасові заробітки у м.Київ Київської області, де перебував до жовтня 2016 року та у передбачений строк без поважних причин не прибув до обраного місця проживання, чим порушив правила адміністративного нагляду.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил адміністративного нагляду, тобто у самовільному залишені особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України.
01.02.2017 року під час досудового розслідування між прокурором Рожищенського відділу Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ст.395 КК України у виді арешту строком на три місяці.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з вимогами ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочину невеликої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. ст.75, 76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 з другої сторони.
Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
СУДДЯ: ОСОБА_1