АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/180/17 Справа № 711/9263/16-к Категорія: ч. 5 ст. 72 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання,

в с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_7 26.10.2016 року звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотаннями про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838, в яких просить суд зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироками від 15.03.2004 р., 25.01.2012 р. та період перебування під вартою з 26.12.2001 р. по 12.12.2002 р.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання.

В ухвалі суд першої інстанції вказав, що на час звернення засудженого з клопотанням та його розгляду ОСОБА_7 повністю відбув покарання у виді позбавлення волі, призначені йому вироками від 15.03.2004 р. та від 25.01.2012 р., а покарання у кримінальній справі, де він утримувався під вартою з 26.12.2001 р. по 12.12.2002 р., йому не призначалось, тому дія вказаного Закону на нього не поширюється.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій по суті апеляційних вимог просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2016 року та застосувати відносно нього п. 1 ч. 5 ст. 72 КК України, перерахувавши йому у строк покарання строк тримання під вартою за вироками від 15.03.2004 р. та від 25.01.2012 р. Також просить розглянути факт його тримання під вартою з 26.12.2001 р. по 12.12.2002 р.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що під час вирішення питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання при його призначенні, а також під час приведення судових рішень у відповідність до положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» суди зобов`язані забезпечувати точне й неухильне дотримання законодавства, своєчасний та якісний розгляд відповідних клопотань, керуватися Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження провадиться з розрахунку день за два.

У судовому засіданні ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені.

Прокурор вважає, що апеляційну скаргу засудженого необхідно залишити без задоволення, вбачаючи оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК (із змінами внесеними Законом України від 26.11.2015 № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 838-VІІІ встановлено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Попереднім ув`язненням у розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з даними листа ВССУ вих. № 223 20/0/4 16 від 11.01.2016 у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Дослідженням матеріалів провадження встановлено, що, відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування терміну попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання, суд першої інстанції вищезазначених вимог дотримався.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 раніше судимий:

1) 08.04.1999 р. Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 р.) до позбавлення волі строком 3 роки, звільнений 21.05.2001 р. на підставі ухвали Маневичського районного суду Волинської області від 18.05.2001 р. умовно-достроково на 5 місяців 14 днів;

2) 15.03.2004 р. Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 6 років, звільнений 25.08.2009 р. по відбуттю строку покарання;

3) 25.01.2012 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, звільнений 05.09.2014 р. по відбуттю строку покарання;

4) 14.05.2015 р. Смілянським міськрайонний судом Черкаської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком 5 місяців;

5) 15.02.2016 р. цим же судом за ст. ст. 395, 71 КК України до арешту строком 6 місяців;

6) 25.04.2016 р. цим же судом за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 6 років.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі зараховано періоди з 29.01.2016 р. по 25.04.2016 р.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.03.2002 р. ОСОБА_8 засуджено й призначено йому покарання у виді позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04.06.2002 р. цей вирок скасовано. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2002 р. ОСОБА_8 звільнено з-під варти, а справу направлено на додаткове розслідування. Після цього кримінальна справа не була направлена до суду.

Таким чином, ОСОБА_7 повністю відбув покарання у виді позбавлення волі, призначені йому вироком Подільським районним судом м. Києва від 15.03.2004 р. та вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25.01.2012 р., а покарання у кримінальній справі, під час провадження в якій він утримувався під вартою з 26.12.2001 р. по 12.12.2002 р., йому не призначалось, тому дія вказаного Закону на нього не поширюється, оскільки пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 838-VІІІ встановлено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю. Про що вірно вказав суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Враховуючи це, колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про перерахунок строку покарання, й апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст. 404, 405, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :