Справа № 727/6480/17
Провадження № 1-кп/727/303/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі : головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження №0001533 від 23 травня 2017 року за обвинувальним актом, який надійшов з Чернівецької місцевої прокуратури, по обвинуваченню ОСОБА_4 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Кам`яна, Глибоцького району, Чернівецької області; проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; за національністю українця; громадянина України; із середньою освітою; не одруженого; не працюючого; раніше судимого:

-26.11.2009 Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у сумі 510 гривень в дохід держави;

-27.05.2010 Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до штрафу у сумі 510 гривень в дохід держави;

-22.12.2010 Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

-27.03.2013 Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-31.05.2016 Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання, в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
22.05.2017 року приблизно о 12 годині 00 хвилин маючи на меті таємне викрадення чужого майна перебуваючи в приміщені під`їзду № 8 будинку АДРЕСА_2 із сходинкової клітини на 9 поверсі таємно, протиправно з корисливих мотивів, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить його злочинному умислу, шляхом вільного доступу повторно вчинив крадіжку спортивного велосипеда вартістю 300 євро, що в перерахунку на українську валюту згідно курсу НБУ станом на день вчинення крадіжки становить 8843 гривень 58 копійок.

Після скоєного ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на вищевказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в період часу з 16 години 30 хвилин 21.05.2016 по 18 годин 00 хвилин 22.05.2017 ОСОБА_4 , маючи на меті таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у приміщені під`їзду № 1, будинку АДРЕСА_3 , таємно, протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, повторно, викрав велосипед «АРДІС», вартістю 5000 гривень, який був прикріплений між 4-м та 5-м поверхом до каркасу сходинкової клітини за допомогою велосипедного замка.

Після скоєного ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину на викраденому велосипеді поїхав, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд чим спричинив матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, підтвердив події, факти та обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, їх не оспорював. Щиро розкаявся у вчиненому злочині, просить суворо його не карати.
Потерпілі своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалися подали заяви в якій просили розглядати справи без них, покарання призначити обвинуваченому на розсуд суду.
Суд, взявши до уваги визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, згоду учасників судового засідання, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував в обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку
Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №302 від 27.06.2017 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час скоєння даного кримінального правопорушення та по теперішній час мав легку розумову відсталість зі значними порушенням поведінки, при вчиненні даного кримінального правопорушення він не міг в повному обсязі усвідомлювати свої дії та керувати ними. По своєму психічному стану не може в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час скоєння ним кримінальних правопорушень в стані тимчасового хворобливого порушення психічної діяльності не перебував, мав легку розумову відсталість зі значними порушенням поведінки та по своєму психічному стану не міг в повному обсязі усвідомлювати свої дії та керувати ними. У випадку засудження ОСОБА_4 , рекомендовано застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах психіатричного кабінету ЦРЛ. (а.с. 115-117)
Виходячи з вищевказаного, суд визнає ОСОБА_4 обмежено осудним, оскільки судом встановлено, що він під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний в нього психічний розлад, не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких сама і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду. Відповідно до п. 8 даної Постанови, така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 504 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, може взяти до уваги стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визначає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те що він позитивно характеризується, його стан здоров`я.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд зважає на ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як злочин середньої тяжкості, офіційно не працює, не одружений, осіб на утриманні не має, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на обліку у лікаря психіатра на «Д» обліку (а.с. 109-11), у лікаря - нарколога зареєстрований з діагнозом гостра алкогольна інтоксикація (а.с. 109-112).
На підставі вищевикладеного, з урахуванням викладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого в цілях недопущення ним вчинення нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тому обирає йому міру покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк і поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Питання речових доказів, вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Крім того, відповідно ст. 20, 93, 94 КК України, ст. 504 КПК України, беручи до уваги висновок судово-психіатричної експертизи, суд, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 примусовий захід медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання.
Керуючись ст.ст. ч.3 ст. 349, 369, 370, 373, 374, 504 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Застосувати до ОСОБА_4 з урахуванням ст.ст.93, 94 КК України та ст.504 ч.2 КПУ України, примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах психіатричного кабінету ЦРЛ.
Речові докази:
відеозаписи на ДВД дисках зберігати при матеріалах справи;

велосипед, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 залишити в її розпорядженні.

На вирок може бути подано апеляцію на протязі 30 діб з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку, до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Шевченківського
районного суду м. Чернівці ОСОБА_1