АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1991/16 Справа № 204/5220/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5
за участю:

прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7
ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9
ОСОБА_10
розглянувши у закритому судовому засіданні у м.Дніпро, матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 захисників ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , на вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року, яким:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Туковський Іркутської області Російської Федерації, громадянина України, маючого середню освіту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого,

- 31 жовтня 1996 року Донецьким обласним судом Донецької області за ст.93 п.п. е, ж, з, ч.2 ст.117, ч.2 ст.142, ч.2 ст.140, ч.3 ст.222, ст.42 КК України у виді 10 років позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання:

- за ч.3 ст.152 КК України у виді 12 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.153 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 936 грн..

Цим же вироком

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Старосілля Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, маючого середню освіту, який зареєстрований АДРЕСА_3 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст.186 КК України, та призначено покарання:

- за ч.3 ст. 152 КК України у виді 11 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 153 КК України у виді 6 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь держави фактичну вартість проведення судово-товарознавчої експертизи № 2904-15 від 18 червня 2015 року, в розмірі 61 грн. 50 коп..

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 в

рахунок відшкодування моральної шкоди 80 000 грн.

Цим же вироком вирішення доля речових доказів по даному кримінальному провадженню.

Вироком суду встановлено, що Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , 12 червня 2015 року близько 23 години 15 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились поблизу кафе «Акація», що розташоване по вул.Бориса Кротова, 1-б в м.Дніпропетровську, де побачили раніше їм незнайому потерпілу ОСОБА_12 , яка рухалась по пішохідній доріжці ліворуч від проїжджої частини по вулиці Бориса Кротова в м.Дніпропетровську, в напрямку заводу «Дніпрошина», в руці якої знаходилась сумка білого кольору, при цьому у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_12 , поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, після чого з метою вчинення зазначеного злочину, він вступив у попередню змову зі ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 разом зі ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, направились за потерпілою та наблизились до неї зі спини на проїжджій частині по вулиці Бориса Кротова в м.Дніпропетровську. Обвинувачені застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, взяли потерпілу за руки та утримуючи її перевели через проїжджу частину вулиці Бориса Кротова в м.Дніпропетровську на протилежне узбіччя, де потерпіла почала чинити опір, намагаючись вирватись, в результаті чого не втримала рівновагу та разом з обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 впала в обрив у лісосмузі на відстані 300 метрів від кафе «Soda», що розташоване по вул.Бориса Кротова, 4 в м.Дніпропетровську. В наслідок падіння потерпіла ОСОБА_12 отримала, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 19 С/е від 24.07.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді: 12-ти внутрішньо-шкіряних крововиливів - в лобній області по центру та ліворуч, в виличній області ліворуч, на лівому крилі носу, в проекції нижньої щелепи ліворуч, в проекції нижнього краю правої очниці, в правій скроневій області, на правому крилі носу, на правій щоці; трьох саден - в лобній області ліворуч (на тлі крововилива) на спинці носу з переходом на ліве крило, на шкірі на верхньою губою по центру; двох внутрішньо-шкіряних крововиливів на правій бічній поверхні шиї у нижній третині; численних саден - на грудній клітині праворуч та ліворуч по бічним, передній та задній поверхні, на обох сідницях, на верхній та нижній кінцівках на всім поверхням, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Далі, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, знаходячись в обриві у лісосмузі на відстані 300 метрів від кафе «Soda», що розташоване по вул.Бориса Кротова, 4 в м.Дніпропетровську, скориставшись тим, що воля потерпілої до вчинення можливого опору подавлена, разом зі ОСОБА_10 , який знаходився в безпосередній близькості та спостерігав за навколишньою обстановкою, відкрито викрали чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_12 , а саме:

- грошові кошти у сумі 14 000 грн;

- мобільний телефон «Lenovo А 5000» imei НОМЕР_1 , imei

НОМЕР_2 , вартістю 4 000 грн.;

- ланцюжок із золота 585 проби, довжиною 50 см, вагою 10 грамів, вартістю 8 100

грн.;

- хрестик із золота 585 проби, вагою 6 грамів, вартістю 4 860 грн.,

а всього на загальну суму 30 960 грн., маючи можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Після того, ОСОБА_10 , 12 червня 2015 року близько 23 години 20 хвилин, знаходячись в обриві у лісосмузі на відстані 300 метрів від кафе «Soda», що розташоване по вул.Бориса Кротова, 4 у м.Дніпропетровську, маючи умисел, спрямований на зґвалтування, тобто статеві зносини з погрозою застосування фізичного насильства, вчинене групою осіб, скориставшись тим, що воля потерпілої ОСОБА_12 до вчинення можливого опору подавлена, діючи всупереч волі потерпілої, вступив з ОСОБА_12 в гетеросексуальний контакт. При цьому, ОСОБА_9 в той же час, маючи умисел, спрямований на задоволення статевої пристрасті неприродним способом з погрозою застосування фізичного насильства, вчинене групою осіб, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.152 КК України, скориставшись тим, що воля потерпілої ОСОБА_12 до вчинення можливого опору подавлена, наблизившись до потерпілої, всупереч її волі, вступив з ОСОБА_12 в орогенітальний контакт.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_9 , 12 червня 2015 року близько 23 години 25 хвилин, знаходячись в обриві у лісосмузі на відстані 300 метрів від кафе «Soda», що розташоване по вул.Бориса Кротова, 4 у м. Дніпропетровську, маючи умисел, спрямований на зґвалтування, тобто статеві зносини з погрозою застосування фізичного насильства, вчинене повторно, групою осіб, будучи особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.153 КК України, скориставшись тим, що воля потерпілої ОСОБА_12 до вчинення можливого опору подавлена, всупереч волі потерпілої, вступив з ОСОБА_12 в гетеросексуальний контакт. В цей час, ОСОБА_10 , який знаходився поруч, маючи умисел, спрямований на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, з погрозою застосування фізичного насильства, вчинене групою осіб, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.152 КК України, скориставшись тим, що воля потерпілої ОСОБА_12 до вчинення можливого опору подавлена, наблизившись до потерпілої, всупереч її волі, вступив з ОСОБА_12 в орогенітальний контакт.

Не погоджуючись з вироком районного суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок відносно нього, а справу направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_9 , зазначив що вирок суду є незаконний, оскільки суд при розгляді справи не взяв до уваги доводи сторони захисту та судово-медичного експерта.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року відносно нього змінити, призначивши йому мінімальне покарання за санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, обвинувачений ОСОБА_10 вказує, що суд ухвалюючи вирок відносно нього, не надав належної оцінки доказам по справі, частково визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та частково відшкодував потерпілій ОСОБА_12 спричинену шкоду.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції захисник ОСОБА_13 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року скасувати за відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник ОСОБА_13 зазначив, що вирок районного суду є не законним, не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, захисник ОСОБА_13 вказує, що обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення ґрунтуються тільки на показах потерпілої ОСОБА_12 , які не чим не підтверджується.

Не погоджуючись з вироком суду Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року, прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області ОСОБА_11 , подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок в частині вирішення цивільного позову завданої потерпілій ОСОБА_12 скасувати, формально зазначив підстави для часткового задоволення цивільного позову, та не надав належну оцінку перенесення ОСОБА_12 моральних та душевних страждань, внаслідок вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стосовно неї.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року відносно ОСОБА_10 змінити в частині визнання ОСОБА_10 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України, призначивши ОСОБА_10 мінімальне покарання відповідно до санкції ч.2 ст.186 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та думку його захисника ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги, та просили їх задовольнити, пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги., та просили їх задовольни, відмовивши в задоволенні апеляційної скарги прокурора, позицію прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області ОСОБА_11 , та просила її задовольнити, при цьому в задоволенні апеляційних скарг захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , просила відмовити, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційні скарги прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд вірно встановив фактичні обставини злочину і зробив обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ..

Вина ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в скоєнні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними по справі та ретельно дослідженими судом доказами, вказаними у вироку.

Так потерпіла ОСОБА_12 підтвердила суду, що саме обвинувачені при викладених обставинах пограбували її, після чого діючи спільно, узгоджено змінюючи своє положення відносно неї, не звертаючи уваги на її відмову в статевих зносинах, з погрозою застосування фізичного насильства зґвалтували її та задовольнили з нею свою статеву пристрасть неприродним способом. Потерпіла реально сприймала погрозу застосування фізичного насильства, оскільки була оточена двома обвинуваченими, які перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо та настирливо демонстрували свій намір вступити з нею в статевий зв`язок, в безлюдному місці, в нічний час, тому не могла чинити відповідного активного опору, вважала, що її могли позбавити життя. Після вчинення злочинів, потерпіла вказала на обвинувачених, як на осіб, що пограбували, зґвалтували її, та задовольнили з нею свою статеву пристрасть неприродним способом.

Свідки, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 пояснили, що 12 червня 2015 року близько 23 години 30 хвилин, вони разом йшли по пішохідній доріжці повз лісосмугу по вул. Бориса Кротова у м. Дніпропетровську, де почули крик потерпілої про допомогу. До них на проїзну частину вибігла потерпіла ОСОБА_12 , на ній була брудна сукня, на обличчі тілесні ушкодження, вона плакала, просила про допомогу і пояснила, що її пограбували. Вони залишались з нею до приїзду працівників міліції, яких викликала по телефону ОСОБА_14 ..

Показами свідка ОСОБА_17 надами в судовому засіданні районного суду, який підтвердив наявність у потерпілої зазначеної суми грошей, відповідно до яких, 12 червня 2015 року у вечірній час, він повернув своїй знайомій ОСОБА_12 борг у сумі 12 000 гривень. Після того, від спільних знайомих, йому стало відомо, що того ж дня потерпілу пограбували та зґвалтували.

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 2904-15 від 18.06.2015 року, відповідно до якої розмір завданої матеріальної шкоди потерпілій встановлено, ринкова вартість мобільного телефону марки «Lenovo А 5000», золотого ланцюжка довжиною 50 см, вагою близько 10 грам, золотого хрестика вагою приблизно 6 грам, становить 16 960 грн.

Протоколом від 13 червня 2015 року, де оглянуто місце вчинення кримінальних правопорушень ділянка місцевості у лісосмузі на відстані 300 метрів від кафе «Soda», що розташоване по вул. Бориса Кротова, 4 в м.Дніпропетровську, де було скоєно зазначені кримінальні правопорушення, в ході чого було вилучено взуття обвинуваченого ОСОБА_10 , а також речі потерпілої, які теж оглянуті та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Протоколом огляду місця події від 15 червня 2015 року, де обвинувачений ОСОБА_9 вказав на місце, де були вилучені належні потерпілій грошові кошти загальною сумою 8 020 гривень, які також визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та повернуті ОСОБА_12 ..

Крім того, у обвинуваченого ОСОБА_9 працівниками міліції було вилучено викрадене майно потерпілої мобільний телефон «Lenovo А 5000», золотий ланцюжок з хрестиком, грошові кошти в сумі 2044 грн., яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, після чого повернуто потерпілій.

До того ж, згідно протоколу була оглянута та вилучена сукня потерпілої, зі слідами плям коричневого кольору.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13 червня 2015 року, де потерпіла ОСОБА_12 впізнала обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , як осіб, що пограбували та зґвалтували її.

Слідчими експериментами, Під час проведення, яких, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 добровільно, в присутності своїх захисників вказали на обставини пограбування, зґвалтування та задоволення з нею статевої пристрасті неприродним способом, відеозапис зазначених слідчих дій було переглянуто в судовому засіданні.

Висновком експерта № 19С/е від 30 червня 2015 року, яким встановлено наявність у потерпілої тілесних ушкоджень у вигляді: 12-ти внутрішньо-шкіряних крововиливів - в лобній області по центру та ліворуч, в виличній області ліворуч, на лівому крилі носу, в проекції нижньої щелепи ліворуч, в проекції нижнього краю правої очниці, в правій скроневій області, на правому крилі носу, на правій щоці; трьох саден - в лобній області ліворуч (на тлі крововилива) на спинці носу з переходом на ліве крило, на шкірі на верхньою губою по центру; двох внутрішньо-шкіряних крововиливів на правій бічній поверхні шиї у нижній третині; численних саден - на грудній клітині праворуч та ліворуч по бічним, передній та задній поверхні, на обох сідницях, на верхній та нижній кінцівках на всім поверхням, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Будь-яких ушкоджень в області статевих органів не виявлено.

Висновками експерта № 20С/е від 30 червня 2015 року, № 21С/е від 30 червня 2015 року, якими встановлено наявність у обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, внаслідок падіння при вчиненні пограбування потерпілої.

Поясненнями експерта ОСОБА_18 наданими в судовому засіданні районного суду, де вона підтвердила надані нею висновки щодо наявності тілесних ушкоджень у потерпілої та обвинувачених. Суду пояснила, що під час обстеження обвинувачений ОСОБА_10 поясняв їй, що в ніч з 12 червня 2015 року на 13 червня 2015 року, він пограбував дівчину, з якою у нього був статевий акт. Обвинувачений ОСОБА_9 також їй говорив, що в ніч з 12 червня 2015 року на 13 червня 2015 року, в нього був статевий акт з невідомою дівчиною, акт був не по згоді. При цьому, обвинувачені повідомляли експерту про зазначені обставини без будь-якого тиску, абсолютно добровільно.

Крім того, під час проходження медичного обстеження, експерту ОСОБА_18 обвинувачені в той чи іншій мірі добровільно підтвердили статеві зносини з потерпілою, без її згоди, що також підтверджується висновками експерта № 20С/е від 30 червня 2015 року, № 21С/е від 30 червня 2015 року а саме, розкидані речі потерпілої на місці вчинення злочину, в тому числі її нижня білизна, брудна сукня, підтверджує покази потерпілої в тій частині, що в наслідок пручання, разом з обвинуваченими вона впала до рову, де після пограбування з неї зняли білизну, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, вчинили злочини проти її статевої свободи та статевої недоторканності.

Таким чином, протоколи слідчих експериментів за участі обвинувачених та їх захисників, перегляд відеозапису зазначених слідчих дій, свідчать про те, що обвинувачені спочатку визнавали свою вину у зґвалтуванні ОСОБА_12 та задоволенні з нею своєї статевої пристрасті неприродним способом.

Апеляційний суд переконався в належності, достовірності та допустимості цих доказів, а тому критично ставиться до доводів апеляційних скарг обвинувачених та їх захисників про невизнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 152 ч.3, 153 ч.2 КК України.

Як вбачається із матеріалів справи, суд повно дослідив всі обставини справи, вирішив, у відповідності з законом і дав належну оцінку всім доказам: як тим, що підтверджують вину обвинувачених, так і тим, на які він посилався на свій захист.

Таким чином судова колегія вважає, що досліджені судом і покладені в основу вироку докази є достовірними і допустимими, оскільки вони не суперечать один одному і узгоджуються між собою. Об`єктивних підстав брати під сумнів свідчення допитаних у суді свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у суду не має.
За таких обставин суд 1-ї інстанції вірно розцінив позицію обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про невизнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.
Судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , є необрунтованими, та не заслуговують на увагу.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанціїї цивільний позов заявлений потепілою виріший відповідно до норм діючого законодавства. Стягнута судом сумма в рахунок відшкодування як матеріальної так і моральної школі відповідають ступеню та характеру моральних страждань отриманих потерпілою, а матеріальна шкода стягнута судом з урахуванням відшкодованої обвинуваченім ОСОБА_19 суми.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, як призначене з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особі обвинувачених, з урахуванням обставин які судом встановлено і правильно призначив покарання в межах санкцій статей, яке слід вважати справедливим і достатнім.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які можуть бути приводом до скасування вироку, при порушенні вказаної кримінальної справи, її розслідуванні, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, не встановлено.

Крім, того судова колегія вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у строк покарання строк їх попереднього ув`язнення з 13 червня 2015 року по 06 грудня 2016 року включно, кожному з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, КПК України, ч.5 ст.72 КК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційні скарги прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року відносно ОСОБА_9 и ОСОБА_10 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у строк покарання строк їх попереднього ув`язнення з 13 червня 2015 року по 06 грудня 2016 року включно, кожному з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді