УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні скаргу, що по суті є касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу судді Апеляційного суду

Запорізької області від 28 березня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
З долучених до скарги копій судових рішень вбачається, Хортицький районний суду м. Запоріжжя у підготовчому судовому засіданні ухвалою

від 03 листопада 2016 року направив матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 до Апеляційного суду Запорізької області для вирішення питання про направлення цього кримінального провадження до Ленінського районного суду Запорізької області. Крім того цією ж ухвалою задоволено клопотання прокурора, обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів і визначено розмір застави в сумі

29 000 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням місцевого суду ОСОБА_4 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу.
Суддя Апеляційного суду Запорізької області ухвалою від 28 березня 2017 року виходячи з приписів ст. 392 та керуючись ч. 4 ст. 399 КПК відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_4 на вказану ухвалу місцевого суду.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно частини другої вказаної норми КПК, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК у разі, коли апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.
Як видно зі змісту копії оскаржуваного рішення, підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_4 є оскарження ухвали суду першої інстанції, яка згідно з положеннями КПК не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому доводи скаржника щодо порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону є безпідставними.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу судді Апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2017 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3