Справа № 569/4369/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника-адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , працюючого на посаді виконувача обов`язки завідувача травматологічним відділенням КЗОЗ «Дубровицька центральна районна лікарня», запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до двох місяців підозрюваного за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 24 січня 2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368 КК України, -
в с т а н о в и в :
Прокурор прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .
З клопотання вбачається, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 0000029 від 24 січня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи призначеним відповідно до наказу № 402-о від 29.11.2012р. на посаду виконувача обов`язки завідувача травматологічним відділенням КЗОЗ «Дубровицька центральна районна лікарня», виконуючи організаційно-розпорядчі обов`язки , відповідно до посадової інструкції, затвердженої 14.08.2012р. головним лікарем зазначеного медичного закладу, до яких входило: керівництво роботою підпорядкованого медичного персоналу; здійснення експертизи тимчасової непрацездатності, готування до представлення та представлення на засіданні МСЕК первинних ортопедичних та травмованих хворих з ознаками стійкої втрати працездатності; проведення амбулаторного прийому згідно з графіком; готування хворих до планової госпіталізації ; організація лікування хворих, будучи згідно п.п. «а», п.2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за корупційна правопорушення, використовуючи надані йому повноваження то пов`язані із цим можливості, діючи умисно, з корисливих мотивів, висловив прохання надати та одержав від громадянина ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на загальну суму 2400 гривень за складання та видачу медичних епікризів, необхідних для одержання в подальшому групи інвалідності відповідно до висновку медико-соціально-експертної комісії, а також видачі направлення.
18.01.2017, ОСОБА_4 , перебуваючи в своєму службовому кабінеті, що розташований на першому поверсі КЗОЗ «Дубровицька центральна районна лікарня», що за адресою: Рівненська область, м. Дубровиця, Рівненської області, вул. Воробинська, 180, в зв`язку із зверненням до нього ОСОБА_6 , повідомив останньому, що за надання йому неправомірної вигоди складе та видасть медичні епікризи, необхідні для одержання в подальшому групи інвалідності відповідно до висновку медико-соціально-експертної комісії.
06.02.2017, об 15 год. 29 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в коридорі поблизу свого службового кабінету, що розташований на першому поверсі КЗОЗ «Дубровицька центральна районна лікарня», за адресою: Рівненська область, м. Дубровиця, вул. Воробинська, 180, діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1100 гривень за складання та видачу медичного епікризу, необхідні для одержання в подальшому групи інвалідності відповідно до висновку медико-соціально-експертної комісії.
Продовжуючи свої умисні дії, що охоплюються єдиним умислом, 13.03.2017, о 14 год. 29 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у підсобному приміщенні на першому поверсі КЗОЗ «Дубровицька центральна районна лікарня», що за адресою: Рівненська область, м. Дубровиця, вул. Воробинська, 180, діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 1300 гривень за складання та видачу медичних епікризів, необхідних для одержання в подальшому ОСОБА_6 групи інвалідності відповідно до висновку медико-соціально-експертної комісії, а також видачу направлення на медико-соціально-експертну комісію м.Кузнецовськ (Вараш) Рівненської області, за формою №088/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я від 14.02.2012 №110.
Всього ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на загальну суму 2400 гривень.
16.03.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, а саме в проханні надати та одержанні службовою особою неправомірної вигоди, для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто обіцяє та надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
Вказані обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину, повністю підтверджується матеріалами досудового розслідування, зокрема, матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-відеоконтроль особи та контроль за вчиненням злочину, протоколами про вручення грошових коштів, протоколом огляду та вилучення неправомірної вигоди у ОСОБА_4 , речовими доказами грошовими кошти в сумі 1300 гривень, показами свідка ОСОБА_6 , а також іншими доказами у своїй сукупності.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного корисливого, корупційного злочину, вчиненого із використанням наданого йому службового становища, за вчинення якого передбачено найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до чотирьох років.
У разі не обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, існують ризики, передбачені п.п.2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки він може намагатись знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та будучи на посаді виконувача обов`язки завідувача травматологічним відділенням КЗОЗ «Дубровицька центральна районна лікарня» матиме можливість впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, що негативним чином впливатиме на їх намір та можливість давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування.
У зв`язку з коротким проміжком часу з моменту повідомлення ОСОБА_4 про підозру, в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню не допитано усіх свідків, на яких у разі обрання ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, зможе вплинути підозрюваний. В ході досудового розслідування необхідно вилучити усі документи, які стосуються умисного вчинення ОСОБА_4 дій пов`язаних із використанням свого службового становища, а саме медичну документацію відносно хворого ОСОБА_6 .
Крім того, характер та обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, вказують на його можливості у силу свого службового становища, неправомірно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Викладене дає беззаперечні підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому необхідним є обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього строком до двох місяців.
Вказаний строк достатній для встановлення та допиту всіх осіб та відшукання речей та документів, які мають значення в доказуванні по кримінальному провадженню.
Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він працездатний, не похилого віку, дані про тяжкі захворювання, які б перешкоджали обранню такого запобіжного заходу відсутні. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.
В судовому засіданні прокурор повністю підтримав клопотання просив його задоволити з підстав викладених у ньому так, як у вказаному клопотанні підтверджено наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у силу своєї службової діяльності незаконно впливати на інших учасників у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків,
Захисник та підозрюваний просять обрати міру запобіжного заходу у виді особистого зобов"язання, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше не судимий. Оскільки він не судимий, то ніяких інших кримінальних злочинів вчиняти не буде, також не буде перешкоджати встановленню істини по справі та впливу на свідків.
Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-відеоконтроль особи та контроль за вчиненням злочину, протоколами про вручення грошових коштів, протоколом огляду та вилучення неправомірної вигоди у ОСОБА_4 , речовими доказами грошовими кошти в сумі 1300 гривень, показами свідка ОСОБА_6 , а також іншими доказами у своїй сукупності.
Твердження прокурора, що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні злочини, ухилитися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі та впливу на свідків, ніякими обґрунтованими та належними доказами не підтверджено.
16 березня 2017 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.
Поряд з цим слідчим повністю доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, на які він посилається в клопотанні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, вказані в ст.178 КПК України.
Згідно ч.1 ст.181 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту повинен перевірити чи достатньо підстав для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обовязків, передбачених КПК України.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні зясувати, чи є домашній арешт до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обовязків, а також, чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням іншого запобіжного заходу.
При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного увязнення.
Натомість, протягом розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту прокурором не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Слідчий суддя приходить до переконання, що є всі підстави для застосування, у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу, цілодобового домашнього арешту.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
П.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року справа «Хайреддінов проти України», береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти (7). При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (21, с.98). Справа ЄСПЧ «Пунцельт проти Чехії».
Таким чином, характеризуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 немає підстав в даний час стверджувати, про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України на запобігання, яким спрямоване застосування запобіжного заходу домашнього арешту.
Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до переконання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання.
Відповідно до ст. 179 КПК України: особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу; підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати; контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 193-174, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бродець Дубровицького району Рівненської області та жителя АДРЕСА_2 , працюючого на посаді виконувача обов`язки завідувача травматологічним відділенням КЗОЗ «Дубровицька центральна районна лікарня», запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі процесуальні обовязки:
1) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого;
2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
Передати ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання для виконання до прокуратури Рівненської області.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1