Справа № 398/2023/16-к
УХВАЛА
19 липня 2017 року Ленінський районний суду м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002924 від 03.10.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 24 травня 2017 року обвинуваченій ОСОБА_5 було продовжено термін перебування під вартою на строк шістдесят днів до 22 липня 2017 року, включно.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, оскільки такий термін спливає 22 липня 2017 року.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність продовження терміну перебування обвинуваченої під вартою, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судима, маючи не зняту та не погашену судимість, вчинила умисний корисливий злочин середньої тяжкості, не працює, не має постійного джерела доходу. Також прокурором зазначено, що на даний час ризики кримінального провадження не зменшились. За таких обставин прокурор вважає, що знаходячись на волі обвинувачена ОСОБА_6 може перешкоджати встановленню істини по справі та незаконно впливати на потерпілих і свідків.

Обвинувачена та її адвокат заперечили проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 . При цьому адвокат зазначив, що прокурором не доведено існування ризиків кримінального провадження, а тому вважає, що до обвинуваченої можливо застосувати інший альтернативний запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши доводи прокурора, думку адвоката та обвинуваченої, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченої, судом взято до уваги практику Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії») та враховано наявність суспільного інтересу і обставини, передбачені ст.178 КПК України. А саме, особу обвинуваченої, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, та те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судима, у тому числі за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинила умисний корисливий злочин, що є ризиком вчинити інше кримінальне правопорушення. Також судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченої, а саме те, що обвинувачена до затримання не працювала та не має на утриманні неповнолітніх дітей. Разом з цим, судом взято до уваги, що обвинувачена ОСОБА_5 не має постійного місця проживання у м.Кропивницький, що ускладнює виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, а також те, що по справі не дослідженні зібрані докази та не допитані потерпілі та свідки. За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризик продовжити злочинну діяльність і скритись від суду та ризик впливу на потерпілих та свідків з метою уникнення відповідальності. Судом при продовженні строку тримання під вартою враховано також те, що відносно обвинуваченої ОСОБА_5 є інше кримінальне провадження за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, що відноситься до категорії тяжкого злочину, яке розглядається в суді. Враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам кримінального провадження, передбачених статтею 177 КПК України.

З метою виконання обвинуваченою ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 16 вересня 2017 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 16 вересня 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1