Ухвала 16 січня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Верховного суду України від 25 вересня 2001 року щодо нього за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и л а:

Вироком Хмельницького обласного суду від 19 червня 2001 року ОСОБА_2 засуджено: за пунктами «а», «г», ст. 93 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 142 КК України 1960 року до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна, а за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 42 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності. На підставі ч. 3 ст. 42 КК України 1960 року за сукупністю злочинів шляхом поглинання покарання, призначеного за попереднім вироком від 28 лютого 1996 року, остаточно ОСОБА_2 призначено довічне позбавлення волі у тюрмі з суворим режимом утримання з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.
Ухвалою Верховного Суду України від 25 вересня 2001 року вказаний вирок апеляційного суду стосовно ОСОБА_2 залишено без зміни, а касаційні скарги засудженого і захисника ОСОБА_3 без задоволення.
За змістом заяви, як на обставину для перегляду ухвали Верховного Суду України від 25 вересня 2001 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 вказує на те, що зазначеним судовим рішення було порушено його право на захист, яке виразилося у відсутності захисника під час судового провадження у Верховному Суді України, та яке тягне за собою обов`язкове його скасування.
Як на підстави для прийняття такого рішення посилається на Рішення Європейського суду з прав людини від 15 листопада 2012 року, справа «Ніколаєнко проти України».
Відповідно до ч. 1 ст. 461 КПК заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Згідно з ч. 3 ст. 464 КПК та з урахуванням положень п. 3 ч. 3 ст. 429 цього Кодексу заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повертається, якщо вона подана поза межами тримісячного строку з моменту, коли заявник дізнався або міг дізнатися про наявність цих нововиявлених обставин і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, які наявні в розпорядженні ВССУ містять дані про те, що ОСОБА_2 звертаючись із заявами до ВССУ від 15.02.2016 року та від 28.03.2016 року зазначав про те, що йому вже тоді було відомо про Рішення Європейського суду з прав людини від 15 листопада 2012 року, справа «Ніколаєнко проти України», та як він зазначав, про порушення його права на захист Верховним Судом України.
Таким чином, оскільки заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано з пропуском встановленого ч. 1 ст. 461 КПК України строку та без клопотання про його поновлення, ця заява підлягає поверненню.
Крім того, слід звернути увагу засудженого на те, які саме обставини визнаються нововиявленими з огляду на ч. 2 ст. 459 КПК України:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;
5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Всупереч наведеним вимогам закону, як убачається зі змісту заяви, в ній не міститься обґрунтування з посиланням саме на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких, зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК України.

Також, прохання ОСОБА_2 до ВССУ є неспроможне відповідно до вимог ст. 467 КПК України, оскільки він просить скасувати ухвалу Верховного суду України від 25 вересня 2001 року, а призначити новий судовий розгляд відповідно до положень ст. 415 КПК України, яка визначає підстави для призначення нового розгляду у суді першої інстанції, а не у Верховному Суді України.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України суддя,
п о с т а н о в и л а:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Верховного суду України від 25 вересня 2001 року щодо нього за нововиявленими обставинами разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1