Провадження №1-кс/127/8882/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Вінницького СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , поданого в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного тримання ОСОБА_5 під вартою,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду із клопотанням в порядку ст. 206 КПК України та просив зобов`язати Вінницьку УВП УДПтЄ України у Вінницькій області №1 (адреса: м. Вінниця, вул. Островського, 1) негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Ініціатор клопотання мотивує вимоги клопотання наступним.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 5 жовтня 2016 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України та призначено покарання: за ч. 3 ст. 190 КК України - у виді 6 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 190 КК України - у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна в дохід держави. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна в дохід держави.

Станом на сьогоднішній день ОСОБА_5 утримується у Вінницькій установі виконання покарань (№ 1), а тому контроль за додержанням її прав, як особи, яка тримається під вартою, належить до юрисдикції слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області.

В ході розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 01.09.2016 року колегією суддів Вінницького міського суду Вінницької області постановлено ухвалу, якою строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 30.10.2016 року.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2016 року постановлено запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Порядок продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду кримінального провадження детально регламентований положеннями ч.3 ст. 331 КПК України, відповідно до якої, за наслідками розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд своєю вмотивованою ухвалою, в тому числі, продовжує дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу. Наведені положення ст. 331 КПК України говорять про те, що дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах судового провадження може бути продовжена виключно вмотивованою ухвалою суду, і на строк не більше двох місяців.
В свою чергу, пунктом 24 ч. 1 ст. 3 КПК України закріплено, що судове провадження включає в себе, в тому числі, кримінальне провадження в суді першої інстанції, а також провадження з перегляду судових рішень в апеляційному порядку.

На вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2016 року стороною захисту подано апеляційні скарги, відтак, в розумінні ч. 1 ст. 532 КПК України, він не набрав законної сили.

В силу положень п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України, у зв`язку з подачею апеляційних скарг на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2016 року судове провадження по розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , на думку ініціатора клопотання не було завершено до спливу 30.10.2016 року продовженого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2016 року. Жодних інших ухвал в порядку ст. 331 КПК України, до спливу 30.10.2016 року продовженого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом постановлено не було.

Таким чином, в межах судового провадження відносно ОСОБА_5 , яке досі триває, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання її під вартою не було продовжено у відповідності до вимог ст. 331 КПК України, що унеможливлює подальше позбавлення підзахисної ОСОБА_5 свободи.

Окрім того, вимоги до судового рішення, яке є правовою підставою для позбавлення особи свободи, детально регламентовано положеннями ст. 196 КПК України. Частина 4 ст. 196 КПК України покладає на суд обов`язок, при позбавленні особи свободи, визначити конкретну дату закінчення утримання такої особи під вартою.

Тобто на сьогоднішній день відсутнє рішення суду, яке б дозволяло і надалі тримати ОСОБА_5 під вартою.

Строк дії запобіжного заходу, який було продовжено ОСОБА_5 у виді тримання під вартою відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2016 закінчився ще 30.10.2016 року.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_5 підтримали клопотання, посилаючись на викладені обставини, зазначили, що ОСОБА_5 безпідставно утримується у УВП № 1 УДДПВП України у Вінницькій області, що у відповідності до вимог ст. 331 КПК України строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання її під вартою не було продовжено.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення даної заяви, суду пояснив, що винесено обвинувальний вирок щодо ОСОБА_5 , стадія досудового розслідування завершена, тому вимоги ініціатора клопотання безпідставні.

Представник Вінницького СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області ОСОБА_4 зазначив, що у резолютивній частині вироку суду від 05.10.2016 року вказано про те, що до вступу вироку у законну силу ОСОБА_5 має утримуватись під вартою, тому остання підставно тримається під вартою.

Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши матеріали клопотання, суд находить, що вимоги клопотання безпідставні, тому задоволенню не підлягають.

Так, відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Під час розгляду справ в порядку ст. 206 КПК України слідчий суддя перевіряє законність тримання особи під вартою та чи не порушенні її права та законні інтереси, передбаченні нормативно - правовими актами України та міжнародними нормативно - правовими актами ратифікованими Україною.

У своєму клопотанні адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 вказує на незаконність тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки вирок суду оскаржено, тобто він не набрав законної сили та посилається на ст. 331 КПК України, а саме: що в межах судового провадження відносно ОСОБА_5 , яке досі триває, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання її під вартою не було продовжено.

Згідно матеріалів клопотання встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено до одиннадцяти років позбавлення волі. В п.6 резолютивної частини вказаного вироку зазначена імперативна вимога про залишення без змін - утримання під вартою, до набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 . На вказаний вирок подано апеляційні скарги.

Так відповідно до п. 1 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються крім іншого рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили, що було виконано при винесенні обвинувального вироку колегією суддів: головуючого судді ОСОБА_7 , суддів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Тобто законодавець передбачив у вищевказаній статті КПК України заходи забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили, тому суд критично ставиться до посилань ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_5 утримується під вартою не законно, посилаючись на ст. 331 КПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_5 утримується під вартою законно, підстав для її звільнення з УВП № 1 УДДПВП України у Вінницькій області з-під варти немає.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що права та свободи ОСОБА_5 органами державної влади не порушені і дотримані в повному обсязі, останння тримається під вартою законно, а тому клопотання ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_5 є необґрунтованими та безпідставними, при цьому ОСОБА_6 в поданому клопотанні наводяться виключно власні міркування та припущення щодо незаконного утримування під вартою з 30 жовтня 2016 року і до цього часу, без належного на це судового рішення, що вступило у законну силу, його підзахисної ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, суд вважає, що слід відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , поданої в порядку ст. 206 КПК України.

Керуючись ст. ст. 7-11 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , поданої в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного тримання ОСОБА_5 під вартою відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: