АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 648/3388/16-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/203/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акту
У Х В А Л А
іменем України
08 лютого 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001012 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 13 січня 2017 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и л а:
Повертаючи прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції вказав, що він не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки у формулюванні обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України кваліфікуюча ознака «проникнення в інше сховище» не знайшла свого відображення в обвинувальному акті.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі вказує на незаконність ухвали суду першої інстанції. Стверджує, що обвинувальний акт містить виклад тих обставин, які прокурор вважає встановленими. Посилаючись на положення Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику в справах про злочини проти власності», наголошує, що сховищем обґрунтовано визначено територію подвір`я будинку, де було вчинено злочин, а тому відсутні підстави для повернення обвинувального акта. Крім того, під час судового розгляду прокурор у порядку ст. 338 КПК України може змінити обвинувачення шляхом складання нового обвинувального акту. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, доводи обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно зі ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені ст.291 КПК України.

Так, ч. 1 ст.91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної статті має відображатись в обвинувальному акті відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Даний принцип закріплений у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Зазначених вимог закону при складанні обвинувального акта ні слідчим, ні прокурором не дотримано.

За змістом судового рішення, у підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції встановив, що викладене в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України є неконкретним, зокрема, ознака «проникнення в інше сховище» не знайшла свого відображення у формулюванні обвинувачення, тоді як вона зазначена слідчим у правовій кваліфікації кримінального правопорушення.

Ці обставини впливають на конкретність формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України.

Згідно із чинним кримінальним процесуальним законом обвинувачений має право знати в чому він обвинувачується, а обвинувальний акт має бути конкретним за своїм змістом.

Така неконкретність та суперечливість пред`явленого обвинувачення порушує право обвинуваченого на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначені вище недоліки обвинувального акту є істотними, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, тому доводи прокурора в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Посилаючись на роз`яснення Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику в справах про злочини проти власності» прокурором не звернуто уваги, що при складанні обвинувального акта їх не враховано, що як наслідок призвело до неконкретності обвинувачення.

Установивши зазначені вище порушення закону, суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що 14.09.2016 року Білозерським районним судом Херсонської області було ухвалено вирок щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, який ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 06.12.2016 року був скасований внаслідок невідповідності обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в ухвалі навів ґрунтовні мотиви повернення обвинувального акта прокурору, тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора, не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 13 січня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001012 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 08 лютого 2017 року
Ухвала набрала законної сили 08 лютого 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2