Справа №454/587/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2017 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Червоноград Львівської області та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого , освіта неповна середня , не працюючого, раніше судимого вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 07.07.2016 року за ст.ст. 185 ч.2, 289 ч.2, ч.3 ст.15-ч.2 ст.289, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі , на даний час відбуває покарання в Державній установі « Ковельська виховна колонія» -

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.289 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_7 06 грудня 2015 року приблизно в 03 :00 годині з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення незаконним шляхом, перебуваючи в дворі житлового будинку АДРЕСА_2 , діючи повторно , пошкодивши шибку водійських дверей, проник салон автомобіля марки «ВАЗ-2103» , оранжевого кольору , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить громадянину ОСОБА_8 , після чого , розірвавши дроти контактної групи, привів у дію двигун вказаного автомобіля , незаконно заволодів ним та відтранспортував в с.Гута Сокальського району Львівської області , де того ж дня, приблизно в 18:00 годині , збув даний викрадений автомобіль ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_12 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 50000 гривень, яка не відшкодована.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним у скоєні даного кримінального правопорушення повністю та дав аналогічні пояснення, зокрема він в ту ніч гуляв по м.Сокалі з своїм неповнолітнім товаришем ОСОБА_13 . Вони в дворі будинку не далеко від відділу поліції побачили машину марки «Жигулі» . Він куском арматури відкрив бокове дзеркало, зняв замок запалювання та дротами завів машину, зламав замок руля та поїхав . Він знав як це потрібно робити, оскільки перед цим він вже викрадав автомашини. Він шукав саме автомобіль «Жигуль», оскільки його легко відкривати та викрадати. Потім вони поїхали в с.Гута та там чекали на хлопців, з якими напередодні він домовлявся , що він викраде автомобіль , а вони мали цей автомобіль продати та дати йому гроші за це. Даних хлопців він перед цим не знав, а хто дав йому їх телефон він зараз і не пригадує. Хлопці йому по телефону говорили, що він є неповнолітнім , має ще інші епізоди викрадень, а тому йому за цей епізод нічого не буде. Дані хлопці фактично замовили йому викрадений автомобіль , а він сказав їм , що фактично може викрасти автомобіль «Жигуль» . Після цього хлопці просили його , щоб це був автомобіль «Жигуль» з 4 ступеневою коробкою передач, а він викрав з 5 ступеневою коробкою передач. Авто мали завезти в смт. Іваничі Волинської області, однак в с.Гута в автомобілі «Жигуль» їм сів акумулятор через включену музику в салоні. Троє хлопців приїхали до них в с.Гута, привезли з собою бензин та поставили новий акумулятор. Як ці хлопці відкрили кришку бензобаку автомобіля він точно не знає, але здається його ножем відкрив патлатий ОСОБА_14 . Хлопці також забрали з бардачка автомобіля якісь документи . Його товариш ОСОБА_15 після цього поїхав додому в смт. Соснівка, а він з хлопцями поїхали в смт. Іваничі на ферму, де і залишили даний автомобіль «Жигуль». Потім він поїхав до хлопців додому, щоб дочекатися поїзда в м.Червоноград. Кошти хлопці за викрадений автомобіль так йому і не дали. На дані кошти від викрадення автомобіля він думав купити собі велосипед.

Цивільний позов він визнає частково , лише в частині стягнення судових витрат на правову допомогу в сумі 300 гривень. На даний час у вчиненні правопорушення він щиро кається та просить суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим неповнолітнього ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, його вина в даному кримінальному правопорушенні стверджується показами потерпілого, протоколами слідчих дій та іншими письмовими доказами, що є в матеріалах кримінального провадження.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 показав , що він зранку вийшов на подвір`я біля будинку та виявив крадіжку свого автомобіля. Він звернувся із відповідною заявою в поліцію та обдзвонив друзів з приводу крадіжки машини. Ввечері до нього подзвонив товариш з с.Перетоки та повідомив його, що бачив як проїзджало його авто. Згодом до нього знову подзвонив товариш та повідомив, що його автомобіль знайшли перекинутим в полі по дорозі на смт. Іваничі.

Він підтримує цивільний позов повністю та просить його задоволити. Він протягом півтора року вже не користується автомобілем, а це був його єдиний засіб пересування на роботу та дачу. Шкода йому не відшкодована зовсім, обвинувачений навіть не вибачився перед ним, а тому він просить обвинуваченого покарати суворо.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.12.2015 року з фото таблицею до нього вбачається, що оглядалося місце події біля будинку №1 по вул..Міцкевича в м.Сокаль ,звідки був викрадений автомобіль потерпілого ОСОБА_12 «ВАЗ 2103» оранжевого кольору д.н.з. НОМЕР_1

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.12.2015 року з фото таблицею до нього вбачається, що оглядалося місце події територія земельної ділянки біля автодороги сполученням с.Перетоки Сокальського району Львівської області - смт. Іваничі Іваничівського району Волинської області , де на обочині дороги в полі на відстані 38 метрів був виявлений автомобіль потерпілого ОСОБА_12 «ВАЗ 2103» оранжевого кольору д.н.з. НОМЕР_1 . Даний автомобіль зазнав значний пошкоджень, внаслідок перекидання автомобіля.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ваід 26.12.2003 року вбачається, що зареєстровано автомобіль на потерпілого ОСОБА_12 , зокрема «ВАЗ 2103» оранжевого кольору д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.12.2015 року з довідкою до нього вбачається, що свідок ОСОБА_14 по фотознімках впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 , як хлопця який 06.12.2015 року в с. Гута Сокальського району передав йому автомобіль «ВАЗ 2103» оранжевого кольору.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.12.2015 року з довідкою до нього вбачається, що свідок ОСОБА_9 по фотознімках впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 , як хлопця який 06.12.2015 року в с. Гута Сокальського району передав йому автомобіль «ВАЗ 2103» оранжевого кольору, який попередньо був викрадений в м.Сокаль..

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.12.2015 року з довідкою до нього вбачається, що свідок ОСОБА_11 по фотознімках впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 , як хлопця який 06.12.2015 року в с. Гута Сокальського району передав йому автомобіль «ВАЗ 2103» оранжевого кольору.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 21.01.2016 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 розповів та показав , як він викрадав біля будинку №1 по вул..Міцкевича в м.Сокаль ,звідки був викрадений автомобіль потерпілого ОСОБА_12 «ВАЗ 2103» оранжевого кольору д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами від 10 грудня 2015 року вбачається, що автомобіль потерпілого ОСОБА_12 «ВАЗ 2103» оранжевого кольору д.н.з. НОМЕР_1 був визнаний речовим доказом.

Відповідно до довідки Соснівської міської лікарні від 02.02.2017 року №32 вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на лікуванні в Соснівській міській лікарні з приводу вагітності 21-22 тижні.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Соснівської міської ради від 01.02.2017 року № 379 вбачається, що що ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_1 , та має на утриманні ще одного сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки виданої ОСОБА_17 №1 від 01.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_18 працює швеєю та надано дані про тїї заробітню плату.

Відповідно до характеристики на учня 9 класу Червоноградської загальноосвітньої школи № І-ІІІ ступенів № 14 ОСОБА_7 від 19.11.2015 року №01-14/542 вбачається, що ОСОБА_7 негативно характеризується по місцю навчання.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність неповнолітнього ОСОБА_7 в незаконному заволодінні транспортним засобом , вчинене повторно, і кваліфікує його дії за ст. 289 ч. 2 КК України

Обираючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_7 , який раніше судимий, має постійне місце проживання,по місцю навчання характеризується негативно, не одружений, не працюючий , з незакінченою середньою освітою, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, також суд враховує умови життя та виховання , вплив дорослих , рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього обвинуваченого.

Суд визнає як пом`якшуючі покарання обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_7 обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обтяжуючі покарання обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_7 обставини судом не виявлено. Суд не визнає вказану слідчим обставину повторність обтяжуючою покарання обставиною, оскільки вона є кваліфікуючою ознакою даного кримінального правопорушення передбаченого ст.. 289 ч.2 КК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та наведені обставини справи суд приходить до висновку про можливість призначення засудженому неповнолітньому ОСОБА_7 покарання в межах санкції статті за якою він судиться і таке повинно бути у вигляді позбавлення волі , оскільки згідно вимог ст.. 98 КК України до неповнолітніх не застосовується таке додаткове покарання як конфіскація майна , та остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом частково зарахування невідбутої частини покарання за попереднім вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 07.07.2016 року за ст.ст. 185 ч.2, 289 ч.2, ч.3 ст.15-ч.2 ст.289, ст.70 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Також слід стягнути з законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 судові витрати в користь держави по даному кримінальному провадженні за проведення експертиз , зокрема в сумі 491 грн. 04 коп. за проведення судово-дактилоскопічної експертизи №4/1321 від 18.01.2016 року та в сумі 491 грн. 04 коп. за проведення судово-дактилоскопічної експертизи №4/1320 від 18.01.2016 року, оскільки такі підтверджені відповідними довідками експертної установи.

Цивільний позов ОСОБА_12 до законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 . ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням та понесених ним судових витрат на оплату правової допомоги слід задоволити частково.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю , відшкодовується особою, яка її завдала , за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України вбачається, що майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною. Умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичної особи, яка потерпіла від злочину, встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.1179 ЦК України вбачається , що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного суду України , наданих у п.9 Постанови №4 від 31 березня 1995 року №4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних тощо) , яких завдав позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого , тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації час та зусилля , необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності , виваженості та справедливості . Визначаючи розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди , суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Однак відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи , які беруть участь в справі , мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб , які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат , пов`язаних з розглядом судової справи , належать , в тому числі , і витрати на правову допомогу.

Як вбачається з роз`ясень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.п. 47, 48 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при стягнені витрат на правову допомогу слід враховувати , що особа , яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України від 05.07.2012 року « Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідно до договору ( ст.ст. 12, 42, 56 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу . Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справ».

Підстави , межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини 3 статті 79, статтях 84, 88,89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі ( наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що слід стягнути з законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 15000 гривень моральної шкоди заподіяної кримінальної правопорушення, і суд при цьому виходити із засад розумності , виваженості та справедливості і враховує характеру та обсяг страждань ( фізичних, душевних, психічних тощо) , яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням всіх інших обставин даної справи.

Також слід стягнути з законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 300 гривень понесених судових витрат на оплату правової допомоги (складання позовної заяви), оскільки дана сума підтверджена відповідною квитанцією та не суперечить розмірам визначеним законодавством.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

неповнолітнього ОСОБА_7 визнати винним за ст.289 ч.2 КК України та призначити покарання за ст. 289 ч.2 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально виконавчій установі .

На підставі ст. 70 ч.4 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом частково зарахування невідбутої частини покарання за попереднім вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 07.07.2016 року за ст.ст. 185 ч.2, 289 ч.2, ч.3 ст.15-ч.2 ст.289, ст.70 КК України та остаточно призначити неповнолітнього ОСОБА_7 покарання на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально виконавчій установі .

Початок строку відбуття покарання неповнолітньому ОСОБА_7 рахувати з часу вступу вироку в законну силу.

Зарахувати в строк покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення неповнолітнього ОСОБА_7 з 23.01.2017 року по день вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ 2103» оранжевого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на збереженні в потерпілого ОСОБА_12 , залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_12 .

Стягнути із законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_6 судові витрати в користь держави по справі за проведення експертиз , зокрема в сумі 491 грн. 04 коп. за проведення судово-дактилоскопічної експертизи №4/1321 від 18.01.2016 року та в сумі 491 грн. 04 коп. за проведення судово-дактилоскопічної експертизи №4/1320 від 18.01.2016 року.

Цивільний позов задоволити частково. Стягнути з законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 15000 гривень моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням та 300 гривень понесених ним судових витрат на оплату правової допомоги.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим неповнолітнім ОСОБА_7 на протязі цього ж строку з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення цього тридцятиденного строку апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

У разі надходження апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1