Справа № 367/9281/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в:
до Ірпінського міського суду Київської області від прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 надійшов обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловила думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстави для закриття провадження відсутні, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у строки визначені КПК України, з доставкою в судове засідання обвинуваченого та викликом інших учасників процесу.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти призначення кримінального провадження до слухання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Також, у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 р. № 223-1430/0/4-12 зазначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Частиною першою ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

В рішенні від 25.07.2000 р., у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено: «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «В» ч. З ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001р. по справі «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «В» п. З ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).
Вивчивши обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 29.08.2016 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002912 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, оскільки він не містить у собі належним чином сформульованого, зрозумілого обвинувачення та містить протиріччя.
При викладенні фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення прокурор зазначив, що 28.08.2016 року приблизно ОСОБА_4 о 08.30 год.(точний час досудовим розслідуванням не встановлений), знаходячись за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , через мережу інтернет (точна адреса інтернетсайта досудовим розслідуванням не встановлена) замовив для власного вживання психотропну речовину, а саме амфетамін, за ціною 300 гривень за 1 грам. В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, повідомила місце знаходження психотропної речовини, а саме на землі біля стовпа, який знаходиться біля кладовища по вул. Малиновського в м. Бучі.

Так, ОСОБА_4 прибув до зазначеного місця, де біля стовпа, який знаходиться біля кладовища по вул. Малиновського в м. Бучі, на землі підняв, таким чином придбавши прозорий поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору загальною масою 0,776 г.

Достовірно розуміючи, що придбаний ним засіб є психотропною речовиною, ОСОБА_4 поклав даний поліетиленовий пакет до пачки цигарок, а потім до своєї кишені штанів, після чого зберігаючи при собі, переносив його до Ірпінського виправного центру №132 за адресою: Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Залізнична, 1, оскільки мав передати передачу з продуктами харчування за проханням співмешканки ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_7 . Там, ОСОБА_8 був зупинений працівниками вказаного закладу, які викликали працівників поліції. Таким чином ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину, а саме амфетамін для власного вживання без мети збуту.

В ході огляду місця події 28.08.2016 року у період з 12.45 год. до 13.05 год. в смт Коцюбинському в кімнаті побачень за адресою: вул. Залізнична, 1, працівниками Ірпінського ВП ГУНП в Київській області за добровільною згодою ОСОБА_4 було вилучено з лівої кишені штанів, пачку цигарок, в якій був прозорий поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, загальною масою 0,776 г., яка згідно висновку експерта № 19/7-02/1011 від 22.11.2016 року містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

Однак, прокурор не зазначив якого числа та о якій годині обвинувачений прибув до кладовища та не зазначив точного місця де була схована психотропна речовина. В подальшому прокурор вказав, що ОСОБА_4 придбану ним психотропну речовину зберігаючи при собі, переносив до Ірпінського виправного центру №132 за адресою: Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Залізнична, 1, де був зупинений працівниками даної установи, але не вказав о якій годині його було затримано. Зважаючи на те, що місце придбання психотропної речовини в м. Буча знаходиться на великій відстані від місця затримання ОСОБА_4 в смт. Коцюбинському, то встановлення часу затримання обвинуваченого може мати місце для додаткової кваліфікації (в разі встановлення факту перевезення психотропної речовини).

Отже, у зв`язку із наведеним обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України і підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 327, 331 КПК України суд, -

ухвалив:
Повернути прокурору обвинувальний акт кримінальному провадженню внесеному 29.08.2016 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002912 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Зазначені в ухвалі недоліки обвинувального акту прокурору усунути протягом 15 днів.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд на протязі семи днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали буде складено у строк до п`яти днів і проголошено 17.01.2017 р. о 09 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1