Справа № 308/5541/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3 розглянувши в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця,-

ВСТАНОВИВ:
23.01.2017 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України, та 25.01.2017 складено повідомлення про зміну підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України, якому повідомлення про підозру не вручено внаслідок не встановлення його місця перебування, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

За результатами проведених розшукових заходів згідно відомостей оперативного підрозділу встановити місце перебування підозрюваного ОСОБА_4 не представилось можливим, та за матеріалами кримінального провадження у органу досудового розслідування було достатньо підстав вважати, що він переховувався від органу досудового розслідування.

24.01.2017 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук, за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30.01.2017 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії цієї ухвали не визначено

Відповідно до п.2 ч.3 ст.190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.

На даний час місце перебування підозрюваного ОСОБА_4 не встановлено.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкі злочини, передбачені ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, санкція статті яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, зважаючи на те, що ОСОБА_4 є мешканцем м.Київ, злочин вчинив на території Закарпатської області, і тривалий час, у тому числі після оголошення його у розшук, переховувався від органів слідства, змінивши свій телефон, не перебував за місцем свого проживання, з метою запобігання спробам ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків та потерпілого, так як йому відоме місце його роботи, а злочини вчинені ним характеризуються застосуванням насильства та погрозою застосування такого із використанням зброї, з метою запобігання спробам знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчиненого злочину, чи іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, зважаючи на те, що на даний час на волі перебувають інші учасники даного злочину, не встановлено місцезнаходження засобів, використаних при вчиненні злочину, а також з метою запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_4 ніде не працював та не мав постійного джерела доходу, вчинив корисливі злочини проти власності, у відкритий спосіб групою осіб із застосуванням зброї, тобто які характеризуються погрозою застосування та застосуванням насильства, може надалі переховуватися від органів досудового розслідування і суду, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий підтримав зазначене клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, який підтримав заявлене клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Судом встановлено, що 24.01.2017 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук, за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України.

04.07.2017 року було винесено ухвалу, за якою надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 було подане до суду 04.07.2017.

Як зазначено у ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність залишення без розяглду зазначеного клопотання, оскільки слідчий та прокурор не забезпечили участь підозрюваного у розгляді зазначеного клопотання, повідомлення його судом також на цей час є неможливим, а також враховуючи, що зазначене клопотання повинно бути розглянуто не пізніше сімдесяти двох годин з моменту його надходження до суду.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 186, 193, 194, 309, 335, 392, 395 КПК Україн и, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1