Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3694/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.07.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (ЄРДР за № 0000944 від 18 листопада 2016 року) по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше судимого 23.06.2011 року вироком Виноградівського районного суду за ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 08 листопада 2016 року близько 20 години знаходячись на території дворогосподарства АДРЕСА_2 , де на грунті раптово виниклих, особистих, неприязних відносин між ним та ОСОБА_5 виникла словесна суперечка, під час якої ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно з метою спричинення тілесного ушкодження взяв в руки дерев`яну палку та наніс потерпілому ОСОБА_5 не менше трьох ударів в ліву ногу, а саме в область коліна, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків та закритого перелому головки малогомілкової кістки, з травматичним ушкодженням м/гомілкового нерва, яке не є небезпечним для життя, і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України.

Відповідно до висновку експерта №462 від 25.11.2016, потерпілому ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: «закритого уламкового перелому зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків та закритого перелому головки малогомілкової кістки, з травматичним ушкодженням м/гомілкового нерва», згідно з п.2.2.1. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив злочин (кримінальне правопорушення), передбачене ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування правопорушенні визнав повністю, пояснив, що 08 листопада 2016 року у вечірній час за місцем проживання ОСОБА_5 між останнім та ним виникла сварка, під час якої він взяв у руки дерев`яну палицю та наніс нею потерпілому удари по нозі. Шкодує за вчинені дії, обіцяє подібного більше не допускати.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

При викладених обставинах, судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачується, це діяння містить склад злочину (кримінального правопорушення), передбачений ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, обвинувачений винен у вчиненні цього злочину та підлягає покаранню за його вчинення, оскільки такий ним вчинено у стані осудності.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинений злочин суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, його тяжкість, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність пом`якшуючих покарання обставин, дані особистості.

Враховуючи викладене, щире каяття обвинуваченого, суспільну небезпеку вчиненого, дані обставини дають підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе, і йому слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у виді позбавлення волі із звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обовязків, визначених ст. 76 КК України.

Речові докази не визнавались. Процесуальні витрати відсутні. Діючи заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку у 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробаці; - повідомляти уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

ГоловуючийОСОБА_1