печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрокомфортсервіс» ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-
В С Т А Н О В И В:
26.04.2017 директор ТОВ «Дніпрокомфортсервіс» ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, посилаючись на наступні факти та обставини.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 17.02.2017 року по справі №757/9591/17-к накладено арешт на гроші на рахунках ТОВ «Дніпрокомфортсервіс» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 відкритих в АТ «УкрСиббанк», розташованому за адресою: м.Київ, вул. Андреєвська, 2/12.
В обґрунтування доводів поданого клопотання адвокат зазначив, що висновки слідчого судді про наявність підстав для арешту грошових коштів на рахунках ТОВ «Дніпрокомфортсервіс» в АТ «УкрСиббанк» не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на положеннях КПК України та усталеній практиці Європейського суду з прав людини. Згідно ухвали слідчого судді арешт накладено з метою забезпечення зберігання речових доказів в кримінальному провадженні, про те сам по собі факт визнання речовими доказами тих чи інших предметів, речей, документів, а в даному випадку безготівкових грошових коштів, не може тягнути за собою їх арешт, за відсутності інших підстав, імперативно визначених ст. 170 КПК України. Водночас, органом досудового розслідування не доведена можливість використання як доказів арештованих грошових коштів та не вказано, які саме сліди кримінального правопорушення містять на собі безпосередньо грошові кошти на рахунках ТОВ «Дніпрокомфортсервіс» в АТ «УкрСиббанк», жодній посадовій особі товариства про підозру у вчиненні злочину не оголошено. Застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є явно неспівмірним з обмеженням ТОВ «Дніпрокомфортсервіс» права користування та розпорядження майном, негативно впливає на репутацію, платоспроможність і виконання ТОВ «Дніпрокомфортсервіс» взятих на себе договірних зобов`язань. Зазначене у своїй сукупності беззаперечно свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала клопотання.
Слідчий групи слідчих в кримінальному провадженні, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, що у відповідності до вимог ст.ст. 172, 174 КПК України не перешкоджає прийняттю рішення по суті клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката в обґрунтування клопотання, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням НПУ проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000133, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що організованою групою у зазначеній протиправній діяльності в теперішній час використовуються рахунку ТОВ «Дніпрокомфортсервіс» (код 39759536) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , відкриті у валюті українська гривня в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), розташованому за адресою: м.Київ, вул.Андреєвська, 2/12.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2017 за клопотанням старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_5 накладено арешт на грошові кошти по банківським рахунках ТОВ «Дніпрокомфортсервіс» (код 39759536) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , відкриті у валюті українська гривня в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), розташованому за адресою: м.Київ, вул.Андреєвська, 2/12 та видаткових операцій по даних рахунках.
Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 ( далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2017 вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на грошові кошти на рахунках ТОВ «Дніпрокомфортсервіс» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 відкритих в АТ «УкрСиббанк» з метою забезпечення зберігання речових доказів в кримінальному провадженні.
Будь-яких інших правових підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження в вищевказаній ухвалі не наведено.
Між тим, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, в умовах реалізації сторонами конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею вставлені фактичні дані для висновку про відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння юридичної особи майном та обумовлювали арешт її майна, оскільки ТОВ «Дніпрокомфортсервіс» не є юридичною особою, стосовно якої здійснюється досудове розслідування, співробітники товариства не є підозрюваними в кримінальному провадженні, що виключає можливість накладення арешту на рахунки товариства з підстав визначених ч. ч. 4, 5, 6 ст. 170 КПК України, а безготівкові грошові кошти у будь-якому випадку не можуть містити на собі сліди вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 22, 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрокомфортсервіс» ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2017 на грошові кошти по банківським рахунках ТОВ «Дніпрокомфортсервіс» (код 39759536) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , відкриті у валюті українська гривня в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), розташованому за адресою: м.Київ, вул.Андреєвська, 2/12 та видаткових операцій по даних рахунках - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1