Справа № 367/3327/17
УХВАЛА
23 травня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна,-
в с т а н о в и в:
Слідчий Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням у якому просить накласти арешт на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1100 кв.м., шляхом заборони відчуження, користування, розпорядження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до слідчого відділу Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 заподіяв йому значної майнової шкоди зареєструвавши за собою право власності на будинок в АДРЕСА_1 , який заявник мав успадкувати за законом, шляхом підробки договору купівлі-продажу цього будинку від 17.05.2005 та його використання. Зі змісту повідомлення встановлено, що заявник мав рідного брата ОСОБА_6 , після смерті якого мав успадкувати його будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки був спадкоємцем за законом. Для оформлення спадщини ОСОБА_4 24.11.2016 подана заява про вступ у спадщину, однак 15.05.2017 він отримав від приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_7 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно30.12.2016 зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на громадянина ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 17.05.2005.

За результатами проведення дослідження почерку та підписів виконаних від імені ОСОБА_6 в договорі купівлі продажу житлового будинку від 17.05.2005, встановлено, що підпис та рукописний запис « ОСОБА_6 », зображення яких наявні у технічному зображенні цього договору виконані не ОСОБА_6 , а іншою особою.

Також допитані як свідки сусіди ОСОБА_6 показали, що він постійно проживав у цьому будинку з матір`ю, а після її смерті сам. Ніхто, крім сусідів за ним не доглядав. ОСОБА_6 ніколи не виявляв бажання продавати власний будинок, та навпаки постійно відмовлявся від таких пропозицій. Про ОСОБА_5 вони дізналися в березні 2016 року коли, його представники прибули до будинку ОСОБА_6 повідомивши, що той будинок належить ОСОБА_5 .

У зв`язку з грубим порушенням права власності спадкоємця ОСОБА_6 ОСОБА_4 , що виразилося у заволодінні будинком за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом підробки договору купівлі-продажу цього будинку, у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення арешту майна.

Особливістю об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 192 КК України є те, що суспільно небезпечні наслідки у вигляді майнової шкоди становлять не лише прямі збитки власника чи володільця майна, а й не одержані ним кошти чи матеріальні блага. Саме тому предметом злочину, передбаченого ст. 192 КК України є житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який не одержав у спадок ОСОБА_4 , який в розумінні кримінального процесуального законодавства є речовим доказом, оскільки відповідно до ст. 98 КПК України є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, право власності на який набуте кримінально протиправним шляхом та внаслідок кримінального правопорушення.

У зв`язку з цим майном, що належить арештувати є житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1100 кв.м.

Документами, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати є договір купівлі-продажу житлового будинку від 17.05.2005 №1252, відповідно до якого нерухоме майно, яким є житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі та просив задоволити.
Прокурор подав до суду заяву в якій просить розглядати клопотання без його присутності.
Відповідно до ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі зазначеної вище норми Закону, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя розглянув дане клопотання без повідомлення власника.
Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що до слідчого відділу Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 заподіяв йому значної майнової шкоди зареєструвавши за собою право власності на будинок в АДРЕСА_1 , який заявник мав успадкувати за законом, шляхом підробки договору купівлі-продажу цього будинку від 17.05.2005 та його використання. Зі змісту повідомлення встановлено, що заявник мав рідного брата ОСОБА_6 , після смерті якого мав успадкувати його будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки був спадкоємцем за законом. Для оформлення спадщини ОСОБА_4 24.11.2016 подана заява про вступ у спадщину, однак 15.05.2017 він отримав від приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_7 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно30.12.2016 зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на громадянина ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 17.05.2005.

За результатами проведення дослідження почерку та підписів виконаних від імені ОСОБА_6 в договорі купівлі продажу житлового будинку від 17.05.2005, встановлено, що підпис та рукописний запис « ОСОБА_6 », зображення яких наявні у технічному зображенні цього договору виконані не ОСОБА_6 , а іншою особою.

Також допитані як свідки сусіди ОСОБА_6 показали, що він постійно проживав у цьому будинку з матір`ю, а після її смерті сам. Ніхто, крім сусідів за ним не доглядав. ОСОБА_6 ніколи не виявляв бажання продавати власний будинок, та навпаки постійно відмовлявся від таких пропозицій. Про ОСОБА_5 вони дізналися в березні 2016 року коли, його представники прибули до будинку ОСОБА_6 повідомивши, що той будинок належить ОСОБА_5 .

У зв`язку з грубим порушенням права власності спадкоємця ОСОБА_6 ОСОБА_4 , що виразилося у заволодінні будинком за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом підробки договору купівлі-продажу цього будинку, у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення арешту майна.

Особливістю об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 192 КК України є те, що суспільно небезпечні наслідки у вигляді майнової шкоди становлять не лише прямі збитки власника чи володільця майна, а й не одержані ним кошти чи матеріальні блага. Саме тому предметом злочину, передбаченого ст. 192 КК України є житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який не одержав у спадок ОСОБА_4 , який в розумінні кримінального процесуального законодавства є речовим доказом, оскільки відповідно до ст. 98 КПК України є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, право власності на який набуте кримінально протиправним шляхом та внаслідок кримінального правопорушення.

У зв`язку з цим майном, що належить арештувати є житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1100 кв.м.

Документами, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати є договір купівлі-продажу житлового будинку від 17.05.2005 №1252, відповідно до якого нерухоме майно, яким є житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 .

Слідчим доведено, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке він просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а тому з метою забезпечення припинення незаконної діяльності та відшкодування заподіяних кримінальним правопорушенням збитків, слідчий суддя вважає, що слід накласти арешт на дане майно, задовольнивши клопотання слідчого.
На підставі наведеного, керуючись статтями 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1100 кв.м., шляхом заборони відчуження, користування, розпорядження.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції впродовж 5 (п`яти) днів.

Суддя: ОСОБА_1