печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «АНПРАЙМ-ЗБУТ» , ТОВ «БК «БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ», ТОВ «ЕКСПЕРТ МЕНЕДЖМЕНТ», ТОВ «ІНТЕР-ПРАЙМ КОНСАЛТ» , ТОВ «КЛАСТ-АГРО», ТОВ «ПБК «НОВОСТРОЙ» № НОМЕР_1 , ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «СЯЙВО» про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
Слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_4 27.10.2016 року було розглянуто клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, а саме на кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «АНПРАЙМ-ЗБУТ» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , ТОВ «БК «БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ» № НОМЕР_4 , ТОВ «ЕКСПЕРТ МЕНЕДЖМЕНТ» № НОМЕР_5 , ТОВ «ІНТЕР-ПРАЙМ КОНСАЛТ» № НОМЕР_6 , ТОВ «КЛАСТ-АГРО» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , ТОВ «ПБК «НОВОСТРОЙ» № НОМЕР_1 , ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «СЯЙВО» № НОМЕР_9 , що відкрито у ПАТ «ДІАМАНТБАНК», МФО 320854. Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000474 від 07.08.2015.
Дане клопотання було задоволене та ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27.10.2016 року у справі № 757/52601/16-к було накладено арешт на кошти, які знаходяться на вищевказаних рахунках, в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, повідомляючи правоохоронні органи письмово про суму коштів, що знаходяться на цьому рахунках за першим запитом слідчого, на час його надання і на момент оголошення ухвали слідчого судді.
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах власників арештованого майна, а саме ТОВ «АНПРАЙМ-ЗБУТ» , ТОВ «БК «БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ», ТОВ «ЕКСПЕРТ МЕНЕДЖМЕНТ», ТОВ «ІНТЕР-ПРАЙМ КОНСАЛТ» , ТОВ «КЛАСТ-АГРО», ТОВ «ПБК «НОВОСТРОЙ» № НОМЕР_1 , ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «СЯЙВО» звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, вказуючи на те, що арешт майна накладено безпідставно та незаконно з наступних підстав.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст. 8 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Статтею 1 протоколу №1 Конвенції передбачено, що: «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до ст.6 ГК України, одним із принципів господарювання в Україні є заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.
Метою арешту коштів вказаних товариств, як зазначено у вищевказаній ухвалі, є збереження речових доказів, що відповідає вимогам ст. 98, а також забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, що передбачено п.1 п. З, 4 ч. 2, ч. З ст. 170 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. З КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У даному випадку слідчим не наведено достатніх підстав вважати, що кошти на рахунках ТОВ «АНПРАЙМ-ЗБУТ» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , ТОВ «БК «БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ» № НОМЕР_4 , ТОВ «ЕКСПЕРТ МЕНЕДЖМЕНТ» № НОМЕР_5 , ТОВ «ІНТЕР-ПРАЙМ КОНСАЛТ» № НОМЕР_6 , ТОВ «КЛАСТ-АГРО» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , ТОВ «ПБК «НОВОСТРОЙ» № НОМЕР_1 , ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «СЯЙВО» № НОМЕР_9 набуті кримінально протиправним шляхом або отримані товариствами внаслідок вчинення кримінального правопорушення, службові особи товариств не притягувалися до кримінальної відповідальності за будь-які кримінальні правопорушення. По кримінальному провадженню№ 0000474 на момент застосування арешту майна службовим особам підприємств про підозру не повідомлялось. Кримінально-процесуальним кодексом України дається чітке визначення підозрюваного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій в порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
Щодо забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання, про яке йде мова в ухвалі слідчого судді, як мету накладення арешту, слід звернути увагу суду на те, що конфіскація майна як виду покарання відповідно до ст. 59 КК України застосовується до фізичних осіб - засуджених, а не до юридичних осіб. Так, згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Оскільки кошти на рахунках є власністю юридичних осіб, вищевказана мета накладення арешту на дані кошти є необгрунтованою.
Стосовно відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слід зазначити, що виходячи з ч. 4 п. 2 ст. 170 КГІК України арешт майна допускається в даному випадку з метою забезпечення цивільного позову.
Частина 6 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Проте цивільний/ні позов/ви в рамках кримінального провадження №0000474 не заявлено.
Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014р.,навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. Правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.
Також органом досудового розслідування не доведено, що кошти товариств, котрі перебувають на банківських рахункахв ПАТ «ДІАМАНТБАНК», незаконно надходили від інших суб`єктів господарювання та саме ці кошти є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст. 209 КК України.
Зокрема, слідчий суддя в ухвалі Печерського районного суду міста Києва від 27.10 2016 року у справі № 757/52601/16-к зазначає про вчинення групою осіб незаконних фінансових операцій з коштами, які надходили на зазначені вище рахункипідприємств. Проте диспозиція ст. 209 КК України передбачає вчинення фінансової операції чи правочину з коштами або іншим майном, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.
При цьому Примітка. 1 ст. 209 КК України зазначає, що суспільно небезпечним протиправним діянням, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, відповідно до цієї статті є діяння, за яке Кримінальним кодексом України передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або діяння, вчинене за межами України, якщо воно визнається суспільно небезпечним протиправним діянням, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, за кримінальним законом держави, де воно було вчинене, і є злочином за Кримінальним кодексом України та внаслідок вчинення якого незаконно одержані доходи.
Органом досудового розслідування на даний час не доведено, що кошти, які надходили на рахунки ТОВ «АНПРАЙМ-ЗБУТ» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , ТОВ «БК «БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ» № НОМЕР_4 , ТОВ «ЕКСПЕРТ МЕНЕДЖМЕНТ» № НОМЕР_5 , ТОВ «ІНТЕР-ПРАЙМ КОНСАЛТ» № НОМЕР_6 , ТОВ «КЛАСТ-АГРО» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , ТОВ «ПБК «НОВОСТРОЙ» № НОМЕР_1 , ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНШ «СЯЙВО» № НОМЕР_9 , одержані внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, оскільки, як зазначалося вище, службові особи товариств не притягувалися до кримінальної відповідальності за вчинення передбаченого діяння.
На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Слідчим суддею при розгляді клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 не враховано вимог ч. 2 та ч.4 ст. 173 КПК України, а саме наслідки арешту майна для інших осіб, оскільки накладення арешту призведе до неможливості продовження господарської діяльності підприємств, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.Також не враховано те, що відсутня обґрунтована підозрау вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, а отже і відсутні дані, котрі вказують на наявність доказів щодо вчинення злочину конкретною службовою особою (особами) товариств.
Всупереч положенням ч.4.ст. 173 КПК України слідчий суддя, застосував найбільш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Арешт, накладений на кошти ТОВ «АНПРАЙМ-ЗБУТ», ТОВ «БК «БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ» ТОВ «ЕКСПЕРТ МЕНЕДЖМЕНТ» ТОВ «ІНТЕР-ПРАЙМ КОНСАЛТ», ТОВ «КЛАСТ-АГРО», ТОВ «ПБК «НОВОСТРОЙ» ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «СЯЙВО»,паралізував нормальну діяльність товариств, що потягло за собою збитки в господарській діяльності та фактично позбавило товариства можливості здійснювати свою господарську діяльність в нормальному режимі, тобто виплачувати заробітну плату, сплачувати податки, збори та інші обов`язкові платежі, виконувати зобов`язання перед контрагентами.
В клопотанні вказується на те, що ТОВ «АНПРАЙМ-ЗБУТ», ТОВ «БК «БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ» ТОВ «ЕКСПЕРТ МЕНЕДЖМЕНТ» ТОВ «ІНТЕР-ПРАЙМ КОНСАЛТ», ТОВ «КЛАСТ-АГРО», ТОВ «ПБК «НОВОСТРОЙ» ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «СЯЙВО» здійснюють господарську діяльність на підставі та в межах чинного законодавства, вчасно подають звітність до контролюючих органів та вчасно сплачують передбачені законом податки та збори, не мають податкових боргів, створюють додаткові робочі місця і жодним чином не беруть участі у незаконних фінансових операціях чи інших протиправних діях.
Таким чином, досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню №0000474не встановлено наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно - арештовані кошти -є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
В ході судового розгляду не підтвердився факт того, що грошові кошті, розміщені на рахунках ТОВ «АНПРАЙМ-ЗБУТ» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , ТОВ «БК «БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ» № НОМЕР_4 , ТОВ «ЕКСПЕРТ МЕНЕДЖМЕНТ» № НОМЕР_5 , ТОВ «ІНТЕР-ПРАЙМ КОНСАЛТ» № НОМЕР_6 , ТОВ «КЛАСТ- АГРО» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , ТОВ «ПБК «НОВОСТРОЙ» № НОМЕР_1 , ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «СЯЙВО» № НОМЕР_9 , що відкрито у ПАТ «ДІАМАНТЕАНК», відповідають критеріям, встановленим ст.170 КПК України, а на момент накладення арешту існує достатня підозра вважати, що посадовими особами зазначених підприємств скоєні кримінальні правопорушення, які інкримінуються в рамках зазначеного кримінального провадження, або вони задіяні в злочинній схемі, а заходи кримінального провадження у вигляді арешту коштів виправдовують таке втручання у господарську діяльність товариств.
В рамках кримінального провадження жодній службовій особі не повідомлено про підозру, не заявлено цивільного позову та не з`ясовано розміру заподіяної шкоди, не розкрито об`єктивної сторони злочинів, що інкримінуються.
Відповідно до п. 13 положення листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення зокрема у випадкахнадходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи не були присутні при розгляді питання про арешт майна, доведуть, що арешт накладено необгрунтовано.
З огляду на приписи п.18 ч.І ст.З КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для нього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання з наведених у ньому обставин, просив його задовольнити.
Слідчий ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи на те, що в ході досудового розслідування проводяться заходи спрямовані на встановлення обставин кримінального правопорушення, а отже застосовані заходи не втратили своєї актуальності.

Вислухавши адвоката та слідчого, вивчивши матеріали клопотання на підставі яких було накладено арешт, слід дійти наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді від 27 жовтня 2016 року було накладено арешт на грошові кошти вказаних у клопотанні заявників. При цьому підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження були викладені у клопотанні слідчим обставини щодо необхідності арешту з метою збереження речових доказів , а також можливої конфіскації майна.
Під час розгляду клопотання слідчим не було надано достатніх даних про те, що арешт грошових коштів сприяв встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення, грошові кошти визнані речовими доказами, або були встановлені інші обставини які виправдовують подальше втручання держави у володіння майном заявників. При цьому встановлено, що підозра службовим особами вказаних підприємства не пред`явлена, що свідчить про безпідставність посилань органу досудового розслідування на забезпечення можливої конфіскації майна.
З огляду на встановлене слід дійти висновку про обґрунтованість твердження адвоката про необґрунтованість накладеного арешту .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,174, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою ГІечерського районного суду міста Києва від 27.10 2016 року у справі № 757/52601/16-к, а саме скасувати арешт грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «АНПРАЙМ-ЗБУТ» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , ТОВ «БК «БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ» № НОМЕР_4 , ТОВ «ЕКСПЕРТ МЕНЕДЖМЕНТ» № НОМЕР_5 , ТОВ «ІНТЕР-ПРАЙМ КОНСАЛТ» № НОМЕР_6 , ТОВ «КЛАСТ-АГРО» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , ТОВ «ПБК «НОВОСТРОЙ» № НОМЕР_1 , ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «СЯЙВО» № НОМЕР_9 у ПАТ «ДІАМАНТБАНК».
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1