АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: №11-кп/790/2666/16 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Справа: №643/3795/16-к
Категорія: ч. 1 ст. 190 КК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
повернуто прокурору Харківської місцевої прокуратури №4 у зв`язку з невідповідністю положенням ст. 291 КПК України.
Приймаючи таке рішення, суд в ухвалі зазначив, що обвинувачена у підготовчі судові засідання неодноразово не з`являлась, про причини неявки до суду не повідомляла, ухвали про привід останньої у судові засідання 29 червня, 26 липня та 19 жовтня 2016 року органом досудового розслідування виконані не були. При цьому, як було встановлено в суді, з 2010 року ОСОБА_7 втратила право користування житловим приміщенням, яке вказане в обвинувальному акті як місце проживання та реєстрації останньої, а її місце перебування невідоме. Таким чином, суд дійшов висновку про неповне становлення органами досудового розслідування, на порушення вимог ст. 291 КПК України, анкетних даних обвинуваченої.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить оскаржувану ухвалу скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на те, що ухвала суду про повернення обвинувального акту прокурору винесена з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону, оскільки обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами ст. 291 КПК України, в якому вірно зазначено адресу проживання обвинуваченої, яка на момент складання та направлення обвинувального акту до суду проживала за адресою, що вказана в обвинувальному акті. А небажання ОСОБА_7 отримувати судові повістки, свідоме ухилення від явки у судові засідання не може свідчити про невірно вказану адресу та як наслідок, про порушення вимог ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акту. Також прокурор зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку, а тому, як далі вказує прокурор з посиланням на Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд не має права повертати обвинувальний акт прокурору у зв`язку з тим, що обвинувачений після направлення обвинувального акту до суду зник і місце його перебування невідоме.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадження, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
У відповідності до вимог п.2 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні дані обвинуваченого, у тому числі місце проживання.
При складанні обвинувального акту в анкетних даних обвинуваченої ОСОБА_7 її місцем реєстрації та проживання зазначено: АДРЕСА_1 . За кримінальним провадженням неодноразово 27 квітня, 04 травня, 17 травня, 29 червня, 26 липня, 16 серпня, 19 жовтня, 27 жовтня 2016 року призначались підготовчі судові засідання, з яких лише на першому судовому засіданні обвинувачена була присутня, але воно було відкладено для надання можливості потерпілій звернутися з цивільним позовом, а в інші судові засідання не з`являлась.
Судові повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_7 у судові засідання районного суду поверталися до суду з зазначенням «адресат не проживає».
Ухвали про привід обвинуваченої від 29 червня, 26 липня та 19 жовтня 2016 року фактично не виконані.
З рапорту інспектора Московського ВП ГУНП в Харківській області, який виконував ухвалу суду від 26 липня 2016 року про привід обвинуваченої вбачається, що співробітниками поліції м. Краматорськ, куди було направлено ухвалу суду першої інстанції, була опитана мешканка, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_8 , яка пояснила, що з 2010 року обвинувачена ОСОБА_7 за рішенням суду втратила право користування цим житлом, а її місце проживання на даний час невідоме.
Будь-якого іншого місця проживання ОСОБА_7 матеріали кримінального провадження не містять.
Крім того, згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті має бути зазначено, зокрема, місце проживання обвинуваченої.
Як вбачається з копії паспорту ОСОБА_7 , остання зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що не свідчить про те, що ця адреса її фактичним місцем проживання.
Посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що суд не має права повертати обвинувальний акт прокурору у зв`язку з тим, що обвинувачений після направлення обвинувального акту до суду зник і місце його перебування невідоме і повинен оголосити розшук останнього не є беззаперечним, оскільки відповідно до роз`яснень, викладених в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року, згідно зі ст. 335 КПК суд вправі зупинити підготовче провадження, якщо обвинувачений, зокрема, ухилився від явки до суду, до його розшуку.
Тобто імперативної норми, яка б зобов`язувала суд першої інстанції зупиняти підготовче провадження та оголошувати розшук обвинуваченого на цій стадії, немає.
Крім того, положення ч. 3 ст. 314 КПК України містять вичерпний перелік рішень, які вправі прийняти суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, серед яких прийняття рішення про розшук обвинуваченого та зупинення провадження до його розшуку не передбачено.
За таких обставин суд дійшов правильного висновку, вказавши в ухвалі, що обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 не відповідає вимогам КПК України щодо зазначення місця проживання обвинуваченої і що через це обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору Харківської місцевої прокуратури №4, оскільки провести підготовче засідання за участю обвинуваченої не виявляється можливим, а доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують. Тому апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення.
Беручи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженнізалишити без задоволення, а ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2016 рокупро повернення прокурору Харківської місцевої прокуратури №4 обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: