АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/114/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.03.2017 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- обвинуваченого ОСОБА_7 ,
- захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 25.03.2016 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Пісочин Харківської області, громадянин України, із середньою технічною освітою, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст.89 КК України;
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід Белінському у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) залишений без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 відраховано з 17.07.2015року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання зараховано Белінському строк попереднього ув`язнення, тобто тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) з 17.07.2015 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як встановлено вироком, 14.07.2015 року приблизно о 19 год. 50 хв. Белінський, знаходячись у кабіні ліфту під`їзду №2 будинку №10 по вул.Гарібальді у м.Харкові, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, підійшов до раніше незнайомої йому потерпілої ОСОБА_10 , яка разом з ним їхала у ліфті, та коли ліфт зупинився, схопив руками та зірвав ланцюжок з золота 585 проби масою приблизно 20 грамів, вартістю 9344 грн. 60 коп., кулон з золота 585 проби масою 10 грам, вартістю 4672 грн. 30 коп., що знаходились на шиї потерпілої, але ОСОБА_10 , бажаючи не допустити викрадення свого майна, намагалася вчинити опір Белінському, однак останній декілька разів відштовхнув потерпілу, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_10 , наступні тілесні ушкодження: синці на правій руці та правій нозі, садно на правій руці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, та з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Після цього ОСОБА_9 звернув викрадене на свою користь та розпорядився ним у подальшому за власним розсудом. Таким чином, злочинними діями ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_10 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 14016 грн. 90 коп.
Прокурор відмовився від апеляційної скарги.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить змінити вирок, змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення на ч.1 ст.186 та ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання за вказаними статтями.
Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт вказує, що вважає вирок незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та таким, що підлягає зміні з наступних підстав.
Так, в судовому засіданні обвинувачений частково визнав свою вину, оскільки не погоджується з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення.
ОСОБА_9 пояснив, що заволодів майном потерпілої, коли намагався втекти потерпіла намагалась затримати його, в ході боротьби ОСОБА_9 намагався вирватися від потерпілої, однак вона його наздоганяла та намагалась затримати, схопити за одежу. Потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження коли впала на підлогу на сходах. Тобто обвинувачений не застосовував до потерпілої насильство.
За таких обставин, на думку захисника, мали місце кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.186 та ч.1 ст.125 КК України.
Обвинувачений в апеляційній скарзі, датованої 25.07.2016 року, просив пом`якшити вирок. В обґрунтування обвинувачений вказує, що вважає вирок занадто суворим. На його думку судом не враховано пом`якшуючі обставини: визнання вини, допомога слідству, стан здоров`я та інвалідність.
В доповненнях до апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_9 просив вирок скасувати та ухвалити новий вирок, застосувати до нього ч.5 ст.72 КК України та Закон України «Про амністію 2016 року».
Крім того, зазначає що судом не враховано що він інвалід дитинства, єдиний годувальник в сім`ї, батьки пенсіонери.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, яка вважала вирок законним та обгрунтованим; захисника та обвинуваченого, які підтримали свої апеляційні скарги, а обвинувачений приєднався до позиції адвоката щодо перекваліфікації його дій шляхом зміни вироку, просити застосувати ч. 5 ст. 72 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 186 КК України засновані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах.
Потерпіла ОСОБА_11 показала, що 14.07.2015 року поверталася до дому та зайшла в кабіну ліфту, разом з нею зайшов незнайомий ОСОБА_9 . Коли ліфт зупинився, ОСОБА_9 схопив руками за ланцюжок та хотів зірвати з шиї, вона почала чинити йому опір. Однак, ОСОБА_9 відштовхнув її, зірвав ланцюжок та вибіг з ліфту.
Вона його наздогнала, але ОСОБА_9 відштовхнув її та вона вдарилася об стіну тілом, пошкодила ногу, спину. На її крики вибіг сусід, який з сином надали допомогу та затримали ОСОБА_9 , у якого в кармані вилучили її кулон, а сусідка ОСОБА_12 знайшла ланцюжок, схований на першому поверсі в одній з поштових скриньок.
Свідок ОСОБА_11 показав, що потерпіла є його дружиною та дав аналогічні покази.
Протоколом пред`явлення для впізнання, згідно з яким потерпіла впізнала ОСОБА_9 як особу, яка із застосуванням сили заволоділа її речами.
Протоколом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_11 , в ході якого вона розповіла про механізм вчинення відносно неї злочину.
Давши правильну оцінку цим та наведеним у вироку доказам, які узгоджувалися між собою, районний суд прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_9 за вказаними вище статтями, оскільки від скоїв грабіж, поєднаний з насиллям.
Наведені обставини спростовують доводи апеляції захисника про неправильну кваліфікацію, тому вона задоволенню не підлягає.
Про це також свідчать покази потерпілої, що коли вона бажала припинити намагання обвинуваченого зірвати ланцюжок та чинила опір, але ОСОБА_9 продовжував застосовувати силу та зірвав його з шиї.
Покарання призначене відповідно до ст. 65 КК України з урахуванням суспільної небезпечності злочину, даних про особу обвинуваченого, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Як видно з вироку, суд прийняв до уваги, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин, не працював, вартість майна, яке було відкрито викрадене, тому суд призначив покарання у виді реального позбавлення волі.
В той же час прийнято до уваги, що в силу ст. 89 КК України він не судимий, характеризувався позитивно, страждає серйозним захворюванням. З урахуванням наведеного, покарання йому призначене у межах, що близькі до мінімальних санкції ч. 2 ст. 186 КК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляції захисника, обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Московського районного суду м. Харкова від 25.03.2016 р. щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 17.07.2015 р. по 28.03.2017 р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, як вказав суд 1 інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.
Головуючий

Судді: