справа №619/1769/17
провадження №1-кс/619/615/17
УХВАЛА

іменем України

08 червня 2017 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
володільця майнаОСОБА_4
адвокатаОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП Харківської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000823 від 06.06.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ст.290 КК України,
встановив
Органом досудового розслідування встановлено, що 05.06.2017 року близько 08 год. 20 хв. до Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення від ст. сержанта поліції ОСОБА_7 про те, що 05.06.2017 року на посту УПД неподалік МАПП «Гоптівка» Дергачівського району Харківської області, був зупинений автомобіль «Ford Escort Wagon 1.3» р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , у якого на автомобілі було виявлено ознаки підробки номеру кузова. 05 червня 2017 року в ході огляду місця події, було виявлено і тимчасово вилучено: автомобіль «Ford Escort Wagon 1.3» (V=1299) р/н НОМЕР_2 . Відповідно до положень ст.ст.167-169 КПК України зазначений автомобіль, який був вилучений в ході огляду місця події від є тимчасово вилученим майном.

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП Харківської області ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, з підстав які зазначені у ньому. При цьому просив накласти арешт на автомобіль шляхом заборони на відчуження без його вилучення у володільця.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , який користується зазначеним автомобілем на підставі відповідної довіреності, зобов`язався надати слідчому транспортний засіб для проведення слідчих дій. Також без дозволу слідчих органів та суду зобов`язався не переоформляти та не продавати автмобіль.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 просив повернути ОСОБА_4 вилучений транспортний засіб.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання з наступних мотивів.
Як зазначено вище відповідно до ст.214 КПК України до ЄРДР 06.06.2017 року внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.290 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 05.06.2017 року під час огляду місця події вилучено автомобіль «Ford Escort Wagon 1.3» (V=1299) р/н НОМЕР_2 .
Відповідно до п.2 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 4 ст.173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що слідчий довів необхідність арешту вилученого автомобіля «Ford Escort Wagon 1.3»р/н НОМЕР_2 , оскільки він відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу №1, суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що арешт автомобіля «Ford Escort Wagon 1.3»р/н НОМЕР_2 шляхом заборони на відчуження буде найменш обтяжливим способом, оскільки арешт майна шляхом його вилучення є надмірним.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив
Клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП Харківської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000823 від 06.06.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ст.290 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасове вилучене майно: транспортний засіб ««Ford Escort Wagon 1.3»р/н НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони на відчуження.

Транспортний засіб «Ford Escort Wagon 1.3»р/н НОМЕР_2 , який зберігається на відповідному майданчику чи стоянці Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, передати під письмову розписку на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 чи володільцям ОСОБА_4 або ОСОБА_9 .

Зобов`язати особу, яка отримає під розписку транспортний засіб «Ford Escort Wagon 1.3»р/н НОМЕР_2 , зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, та надавати його на вимогу слідчого для проведення відповідних слідчих дій.

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати в Регіональний сервісний центр МВС в Харківській області для виконання.

Роз`яснити положення, які закріплені в ч.1 ст.174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1