23.02.2017 Справа № 367/4447/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Єзупіль, Тисменицького району, Івано-Франківської області, є громадянином України, має повну середню освіту, не працюючий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований і проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження (№ 0000653 від 25.03.2015), 22 березня 2015 р., у період приблизно з 07 год 30 хв до 07 год 34 хв, прибули на територію будівельного майданчика з будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 з метою помститися охороні майданчика за побиття свого знайомого. Перебуваючи в середині споруди, пристосованої для проживання, розташованої на території зазначеного вище будівельного майданчика, діючи за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, не реагуючи на численні зауваження, намагаючись показати своє нехтування існуючими правилами і нормами поведінки у суспільстві, самоствердитися за рахунок демонстрування фізичної сили, діючи одночасно, безпричинно, образливо, із застосуванням ненормативної лексики на адресу потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спричинили останнім тілесні ушкодження, в тому числі предметом, спеціально пристосованим для цього.

Так, ОСОБА_6 наніс гумовим кийком, підібраним на місці події, сім ударів по ногам, п`ять ударів по тулубу, а також кулаком правої руки п`ять ударів в голову, ліктем правої руки один удар в голову та передпліччям правої руки один удар в голову потерпілого ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодженні, у вигляді підшкірних гематом перенісся та гомілок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи викладене ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб із застосуванням спеціально пристосованого предмета для нанесення тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вказаному вище злочину визнав.

Вказував, що він разом з ОСОБА_9 22.03.2015 р. приблизно о 07 год 30 хв прибули на територію будівельного майданчика з будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 з метою помститися охороні майданчика за побиття свого знайомого. Зайшли до будівельного вагончика, пристосованого для проживання, де перебувала охорона, і разом почали із застосуванням ненормативної лексики кричати на потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Потім він заставив ОСОБА_8 викинути гумовий кийок, підібрав його і наніс потерпілому сім ударів по ногам, п`ять ударів по тулубу, а також п`ять ударів кулаком правої руки в голову, ліктем правої руки один удар в голову та передпліччям правої руки один удар в голову. Після цього з місця події вони зникли.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується:

-рапортом ПНОЧ Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області від 22.03.2015 р. (а.с. 85), згідно якого 22.03.2015 р. від медичної сестри травмпункту надійшло повідомлення про тілесні ушкодження, нанесені ОСОБА_8 на будівельному майданчику за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протоколами прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 22.03.2015 р. (а.с. 88, 89), в яких повідомлено, що 22.03.2015 р. дві невідомі особи на будівельному майданчику за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювались нецензурною лайкою та нанесли тілесні побої;

- висновком судово-медичної експертизи від 08.04.15 № 7 (а.с. 91), яка підтверджує, що тілесні ушкодження, нанесені 22.03.2015 р. обвинуваченим потерпілому ОСОБА_8 , відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

-трудовим договором від 14.03.2015 № 2 (а.с. 94), згідно якого потерпілий ОСОБА_8 працював охоронником на будівельному майданчику за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протоколом огляду предмету від 08.04.2015 р. (а.с. 97-100), з якого вбачається наявність відеозапису подій 22.03.2015 р. на будівельному майданчику за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська, 85, в тому числі побиття охоронців майданчику;

-протоколом огляду місця події від 03.04.2015 р. (а.с. 104-109), на якому зафіксовано місце вчинення злочину;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2015 р. (а.с. 110-115), згідно яких обвинуваченого ОСОБА_6 впізнано як особу, яка завдавала ударів на будівельному майданчику за адресою: АДРЕСА_2 .

В зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєнні злочину, визнанням обставин скоєння злочинів, кваліфікації його дій та доказів, зібраних органом досудового розслідування, дослідження доказів було обмежене лише дослідженням зазначених вище доказів та документів, які характеризують особу обвинуваченого.
Обираючи міру покарання, суд враховує, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин.
Як особа обвинувачений характеризується позитивно, раніше несудимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого є визнання своєї вини в скоєнні злочину та щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, суд не знаходить.
Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, тому що він розкаявся у скоєному, а потерпілий не має до нього жодних претензій (про що він зазначив у своїй заяві до суду).

Отже, можливо, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України, з урахуванням вимог ст. 75 цього Кодексу звільнити його від відбування покарання із встановленням йому іспитового строку, з покладенням на нього зобов`язань, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Доказів наявності в провадженні процесуальних витрат суду не надано.
Керуючись ч. 4 ст. 296, ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 369-373 КПК України суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в 01 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи;

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ: USB-флешнакопичувач чорного кольору із записом з камер відео спостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, визначених ст.ст. 394, 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги по суті.
Суддя: ОСОБА_1