490/9614/16-к 07.06.2017
н/п 1-кп/490/347/2017
Справа № 490/9614/16-к

ВИРОК
07 червня 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Тбілісі, громадянина Грузії, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не маючого постійного місця проживання та місця реєстрації в Україні, раніше судимого:
- 10.06.2010р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі;
- 18.06.2014р. Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5
11 серпня 2016 року, приблизно о 13.00 год., ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи біля будинку №81 по вул. Громадянській у м. Миколаєві, умисно, керуючись злочинним наміром, направленим на відкрите заволодіння чужого майна, відкрито, шляхом ривка, заволодів золотим ланцюгом плетіння "Людовик", довжиною 60 см., із золотим хрестиком у виді розп`яття Ісуса Христа, загальною вартістю 8660 грн., належних потерпілій ОСОБА_6 , після чого зник у невідомому напрямку. Після цього, знаходячись на розі вул. Громадянської та вул. Шевченко у м. Миколаєві, ОСОБА_3 був затриманий перехожими громадянами. Злочинними діями обвинуваченого потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 8660 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що 11 серпня 2016 року по проспекту Центральному (колишній пр. Леніна), "можливо" навпроти будинку №81 по вул. Громадянській у м. Миколаєві, підійшов ззаду до громадянки ОСОБА_6 , та шляхом ривка, зірвав з останньої золотий ланцюг, після чого поклав його в кишеню шортів і направився в бік вулиці за торгівельним центром Сіті-Центр в м. Миколаєві. Хвилин через 15, його було зупинено перехожими, які відібрали у нього ланцюг зірваний з громадянки ОСОБА_6 , і викликали поліцію, в подальшому був доставлений до Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області. Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує про існування у громадянки ОСОБА_6 хрестика на ланцюгу, оскільки міг його не побачити під час зриву ланцюга з шиї потерпілої. Намагався через захисника відшкодувати потерпілій матеріальні збитки завдані злочином, від чого потерпіла відмовилася. Визнає винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, розкаюється, проте, не погоджується із кваліфікацією стороною обвинувачення діяння за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки вважає відсутня кваліфікуюча ознака "повторність", так як 18.06.2016р. закінчився іспитовий строк призначений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України від 18.06.2014р. та 07.07.2016р. звільнений Заводським районним судом м. Миколаєва від покарання, по закінченню випробувального терміну.
Потерпіла ОСОБА_6 , суду показала, що близько 12 год. 30 хв. 11 серпня 2016 року, перетинаючи проспект Центральний ріг вул. Громадянська в м. Миколаєві, обвинувачений ОСОБА_3 підійшов ззаду неї, обхватив її шию однією рукою, в іншій руці тримав складний ніж, який був в закритому стані та представлений до неї. Тримаючи в руці ніж, ОСОБА_3 наказував їй мовчати й не рухатися. Не змінюючи позиції, різким ривком зірвав з її шиї ланцюг із хрестиком, після чого вільним рухом направився в біг вул. Громадянська в м. Миколаєві. Вона покликала на допомогу сторонніх, та викликала поліцію. Через нетривалий час, ОСОБА_3 затримали перехожі громадяни та забрали у нього зірваний ланцюг. Хрестика у обвинуваченого ОСОБА_3 вже не було.
Свідок ОСОБА_7 суду показала, що 11.08.2016 року прибула за викликом у складі екіпажу патрульної поліції 402, до перехрестя проспекту Центрального та вул. Громадянська. На місці знаходилися громадяни, силами яких було затримано обвинуваченого ОСОБА_3 , сам обвинувачений та потерпіла. У обвинуваченого під час особистого огляду було виявлено розкладний ніж, мобільний телефон, та золотий ланцюг без хрестика.
Свідок ОСОБА_8 надав аналогічні показання.
Свідок ОСОБА_9 суду показав, що в серпні 2016 року точної дати не пам`ятає, перебуваючи на проспекті Центральному в районі вулиці Громадянській, в м. Миколаєві окликнувся на крик жінки яка кликала на допомогу, за її проханням переслідував і наздогнав обвинуваченого ОСОБА_3 який зірвав з потерпілої ланцюг. Під час проведення поліцією особистого обшуку у ОСОБА_3 окрім іншого було виявлено ніж.
Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 2016 році у день і час який не пам`ятає, перебуваючи на перехресті вулиць Громадянська та Потьомкінська в м. Миколаєві, разом із іншими перехожими переслідували та наздогнали ОСОБА_3 . В ході особистого обшуку ОСОБА_3 було виявлено золотий ланцюг, чорну сумку, мобільний телефон, грошові кошти, та складний ніж.
Свідок ОСОБА_11 суду показала, працює слідчим у Центральному відділі поліції ГУНП в Миколаївській області, нею 11.08.2016р. о 20 год 00 хв. було затримано ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України. Під час складання протоколу затримання за результатами обшуку затриманої особи ОСОБА_3 нічого не знайдено й не вилучено.
Свідок ОСОБА_12 суду показала, що під час проведення слідчого експерименту в якості понятої участі не приймала, в протоколі не розписувалася, на фототаблиці, що є додатком до протоколу проведення слідчого експерименту від 23 серпня 2016р. її зображення відсутні. " ОСОБА_13 " це її вигадане ім`я, під яким вона зареєстрована у соціальних сітях. Квартира АДРЕСА_1 , належить її сестрі, квартира зачинена не кому не передана в оренду.
Окрім іншого, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена ретельно дослідженими під час судового розгляду письмовими документами, зокрема:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.08.2016р. містить відомості надання потерпілою ОСОБА_6 заяви про вчинений 11.08.2016р. близько 13 год. 00 хв. в районі вул. Громадянська, біля будинку №81 в м. Миколаєві, відносно неї злочин, де невідома особа відкрито шляхом ривку зірвала з її шиї золотий ланцюг з хрестом;
- протокол огляду місця події від 11.08.2016р., містить відомості огляду ділянки місцевості розташованої в м. Миколаєві, ріг проспекту Центрального та вул. Громадянська, на території якої вчинено злочин відносно ОСОБА_6
- протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 11.08.2016р. де потерпіла ОСОБА_6 впізнала обвинуваченого ОСОБА_3 по фотознімку, як особу яка 11.08.2016р. зірвала з її шиї золотий ланцюг із хрестиком;
- протокол огляду предмета від 11.08.2016р. містить відомості про те, що ланцюг з металу жовтого кольору із штампом проби №585, довжиною 60 см, із пошкодженою застібкою пізнаний потерпілою ОСОБА_6 як той що було зірвано 11.08.2016р. з її шиї;
- протокол проведення слідчого експерименту від 23.08.2016р. за участю ОСОБА_3 про те, як обвинувачений ОСОБА_3 погодився й добровільно показав місце вчинення кримінального правопорушення (грабіжу) на перетині проспекту Центрального та вул. Громадянська в м. Миколаєві, та надав показання обставин його вчинення;
- протокол проведення слідчого експерименту від 26.09.2016р. за участю потерпілої ОСОБА_6 , яка добровільно надала покази з приводу обставин вчинення відносно неї кримінального правопорушення та місця його вчинення, які збігаються з відомостями що містить протокол проведення слідчого експерименту від 23.08.2016р. за участю обвинуваченого ОСОБА_3 .
Досліджені докази судом визнані належними та допустимими, оскількі отримані у порядку встановленому КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Підстав для визнання доказів недопустимими, а саме, відомостей що містить протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 11.08.2016р., та відомостей, що містить протокол проведення слідчого експерименту від 23.08.2016р. за участю ОСОБА_3 , судом не встановлено через відсутність обставин істотного порушення прав та свобод людини гарантованих Конституцією та законами України.
Дії ОСОБА_3 за вищевикладених обставин органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з кваліфікуючою ознакою - повторність.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Винятки з даного правила допускаються виключно у разі прийняття судом рішення про покращення становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. В усіх інших випадках суд не вправі змінювати обвинувачення, у тому числі в будь-який спосіб збільшувати обсяг протиправних дій, поставлених особі за провину, чи розглядати справу щодо інших осіб, яким звинувачення не висувалося.
Як убачається з наданих суду показів потерпілої ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 під час зриву з її шиї золотого ланцюга представив до неї складний ніж, який був в "закритому стані" та наказував їй мовчати й не рухатися.
Між тим, грабіж поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, відповідно до обвинувального акта обвинуваченому ОСОБА_3 не інкримінувалося. Виходячи з наведеного, суд не приймає до уваги покази потерпілої в частині обставин вчинення таких протиправних дій які не належать до предмету доказування у межах даного судового провадження, і суд позбавлений процесуальних повноважень вирішувати питання про винуватість у їх скоєнні обвинуваченим.
Водночас необхідно зазначити, що орган досудового розслідування не приділив належної уваги з`ясуванню питань про наявність (відсутність) судимостей в обвинуваченого, не зазначив наслідки виконання попередніх вироків, що вплинуло на невірну кваліфікацію діяння обвинуваченого з кваліфікуючою ознакою - повторність.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 18.06.2014р. був засуджений Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, однак відомостей про виконання покарання за вироком в матеріалах кримінального провадження не було, через що прокурором до матеріалів обвинувального акту така інформація не долучалася. Між тим, під час судового розгляду кримінального провадження, з`ясувалося, що ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.07.2016 року, ОСОБА_3 звільнено від покарання, призначеного за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2014р. в зв`язку із закінченням 18.06.2016р. випробувального терміну.
У відповідності до п. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.
Відомості що містяться в ухвалі Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.07.2016р. стороною обвинувачення не спростовані та є важливим для кваліфікації злочину та призначення покарання.
За вказаних обставин, встановлених судом, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, дії ОСОБА_3 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) що є менш тяжким злочином та покращує його становище.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у наркологічному диспансері та у лікаря психіатра не перебуває, неодружений, не має постійного місця проживання та місця реєстрації в Україні, за місцем утримання в Миколаївському слідчому ізоляторі характеризується позитивно, неодноразово судимий за корисливі злочини, в останнє 18.06.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.07.2016 року звільнений від покарання по закінченню випробувального терміну.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, в ході розгляду справи не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого який раніше судимий, його відношення до вчиненого злочину.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити за вчинений злочин передбачений ч. 1 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини КК України за вчинений злочин суд не вбачає.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до ОСОБА_3 продовжити до набрання вироком законної сили.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 373, ст.374 КПК України суд, -
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування призначеного ОСОБА_3 покарання відраховувати з дня затримання з 11.08.2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення у період з 11.08.2016 року по 07.06.2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до ОСОБА_3 продовжити до набрання вироком законної сили.
Речовий доказ: золотий ланцюг плетіння "Людовик", довжиною 60 см, із золотим хрестиком у виді розп`яття ОСОБА_14 , який переданий за зберігальною розпискою потерпілій ОСОБА_6 - вважати повернутим за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1