Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/58/17
Провадження по справі № 1-кп/281/21/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000180 від 04.10.2016, яке надійшло від Коростенської місцевої прокуратури за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Коростень, Житомирської області, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, не військовозобов`язаної, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка має на вихованні одну малолітню дитину,
у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Близько 22-ї години 03 жовтня 2016 року ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення грошових коштів приїхала автобусом з міста Коростень у село Путиловичі, Лугинського району Житомирської області та пішла до домоволодіння своєї бабусі - ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів обвинувачена, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, непомітно для потерпілої ОСОБА_5 , яка відпочивала в цей час у своєму житловому будинку за наведеною адресою, проникла у вказаний будинок шляхом виймання шибки вікна на веранді та пройшла до комори. В коморі за допомогою викрутки зірвала навісний замок на скрині з якої таємно викрала грошові кошти на суму 30000 гривень, банкнотами номіналом 200 та 100 гривень. Після скоєного ОСОБА_4 покинула домоволодіння ОСОБА_5 .
Своїми діями ОСОБА_4 скоїла таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Доказом на підтвердження встановлених судом обставин є показання обвинуваченої, дані нею у судовому засіданні, в ході яких остання свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочині визнала у повному обсязі та показала, що дійсно скоїла злочин при обставинах, викладених вище у вироку суду.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд за клопотанням прокурора та із згоди обвинуваченої визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням наданих матеріалів справи.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується задовільно, виховує малолітнього сина, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає, керуючись ч. 2 ст. 66 КК України повне визнання обвинуваченою своєї вини.
Обвинувачена в судовому засіданні зазначала про щире розкаяння. Однак, ОСОБА_4 не виявила в своєму ставленні до скоєного таких складових щирого розкаяння як висловлювання жалю з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. А згідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12 щире розкаяння визначається сукупністю наведених складових та визнанням вини. За таких обставин суд не вбачає наявність щирого розкаяння у обвинуваченої, позаяк це є її формальне посилання на норми закону з метою пом`якшити призначене покарання.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшуть та обтяжують покарання, прохання потерпілої строго не карати ОСОБА_4 та приходить висновку про можливість призначення покарання обвинуваченій на рівні нижчої межі, встановленій санкцією статті 185 КК України, а саме позбавлення волі строком на три роки.
При цьому суд вбачає за можливе виправлення обвинуваченої без відбування покарання та без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за нею нагляду, у зв`язку з чим звільняє обвинувачену від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. Враховуючи наведене, й в тому числі, ставлення обвинуваченої до скоєного, іспитовий строк суд вважає за потрібне встановити тривалістю у два роки з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п.п. 1,2, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, що відповідає меті покарання, а саме виправленню та запобіганню вчиненню нових злочинів обвинуваченою згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, ст.ст. 373-374 КПК України,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1