Справа № 517/421/16-к
Провадження № 1-кп/517/42/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2017 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка кримінальне провадження, внесене 18.08.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 20.11.2007 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ст.ст.70, 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений 01.09.2011 року за відбуттям терміну покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 03.08.2016 року біля 05 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, таємно, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, умисно, зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де через вхідні двері, які не були зачиненні на замикаючий пристрій, проник до житлового будинку потерпілої, звідки з однієї з кімнат вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Samsung GT-1200Z» чорного кольору, вартістю 400 грн.

У подальшому ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 400 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що він 03.08.2016 року біля 05 год. 00 хв. переконавшись у відсутності господарів, з метою крадіжки, проник, через незачинені на замок вхідні двері, в домоволодіння потерпілої, розташоване по АДРЕСА_2 , звідки з столу в одній з кімнат здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Samsung» чорного кольору. На даний час телефон потерпілій повернутий.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 03.08.2016 року вона виявила, що з її будинку було викрадено мобільний телефон «Samsung». Як їй потім стало відомо крадіжку вчинив ОСОБА_4 . На даний час телефон їй повернуто та будь-яких претензій до ОСОБА_4 вона не має. Просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

З документів, що надані прокурором на обґрунтування обвинувачення вбачається, що з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою про прийняття і реєстрацію заяви.
Відповідно до вказаної заяви вона просить прийняти міри до невідомої особи, яка в ніч з 02.08.2016 року на 03.08.2016 року з її будинку здійснила крадіжку мобільного телефону «Samsung» чорного кольору EMEI: НОМЕР_1 .

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 18.08.2016 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
З довідки про вартість вбачається, що вартість мобільного телефону марки «Samsung GT-1200Z» бувшого у використанні складає 400 гривень.
Згідно з постанов від 27.08.2016 року мобільний телефон марки «Samsung GT-1200Z» EMEI: НОМЕР_1 чорного кольору визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , що також підтверджується розпискою потерпілої від 28.08.2016 року.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз наведених доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 , є доведеною, оскільки підтверджена показаннями обвинуваченого в судовому засіданні, які узгоджуються з заявою потерпілої про вчинення злочину та її показаннями в судовому засіданні та іншими письмовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, під час судового провадження обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, повідомив, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті ним не оспорюються, надав показання та повідомив про обставини вчинення ним злочину.

Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні для висновків суду.

Так, суд приймає до уваги показання обвинуваченого, який надав добровільні показання щодо обставин вчинення ним злочину, повідомив, що дійсно вчинив крадіжку чужого майна, спосіб її вчинення, повідомив про майно, що стало предметом злочинного посягання, зазначив на корисливий мотив його дій, вказані показання узгоджуються із змістом заяви потерпілої та її показаннями, з яких судом встановлено час та місце вчинення злочину. Вказане надає підстави стверджувати, що винуватість обвинуваченого є доведеною, оскільки подані докази містять достатні дані, що підтверджують наявність умислу обвинуваченого на заволодіння чужим майном, корисливий мотив його дій та об`єктивні дії, вчинені ним для досягнення його мети.

Оцінивши сукупність доказів, врахувавши вимоги ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у житло, вчинена повторно.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.При цьому, суд також враховує думку потерпілої, яка просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Захарівської ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки Захарівського ЦРЛ ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
З характеристики, наданої за місцем проживання обвинуваченого вбачається, що за період проживання на території Захарівської селищної ради Одеської області скарги та заяви на нього не надходили.
З вимоги про судимість ГУНП України в Одеській області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копії судових рішень вбачається, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз судимий вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 20.11.2007 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ст.ст.70, 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений 01.09.2011 року за відбуттям терміну покарання, що з урахуванням вимог ст.ст. 89, 90 КК України переконує суд в тому, що судимість ОСОБА_4 не знята та не погашена у встановленому порядку.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, вчинив в період непогашеної судимості умисний корисливий злочин проти власності, вину у вчиненні злочину визнав, не працює.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений вину визнав, розкаявся та оцінює зазначене як обставину, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Разом з тим, органом досудового розслідування безпідставно вказана ОСОБА_4 обтяжуюча обставина вчинення злочину особою повторно, оскільки вказана обставина, передбачена як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, наявність пом`якшуючої покарання обставини у виді щирого каяття, відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, думки потерпілої, яка не наполягає на призначенні суворого покарання є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з застосуванням положень ст. 76 КК України.

Відповідно ст. 100 КПК України слід вирішити долю речових доказів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у кримінальному проваджені мобільний телефон марки «Samsung GT-1200Z» EMEI: НОМЕР_1 чорного кольору, що переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: