Справа № 495/4299/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.07.2017 року м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі
судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурор ОСОБА_3 ,
за участю обвинувачений ОСОБА_4 ,
за участю захисник ОСОБА_5 ,
за участю потерпілий ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 122 ч.1 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:
До БілгородДністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000412 від 18.02.2017 року та реєстр матеріалів досудового розслідування за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 122 ч.1 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 122 КК України до судового розгляду, вважав, що він відповідає вимогам КПК України, викликати до суду обвинуваченого, потерпілого, свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, так як вони не згодні з висновком судово - медичної експертизи.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Вивчивши обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України, суд вважає, що він підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного:

Так, одним із завдань кримінального провадження у відповідності до положень ст.2 КПК України є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно положенням ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляду проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні. У випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає ст. 291 КПК України, суд, згідно вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України повинен повернути прокурору обвинувальний акт.

Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.3, ч.4 ст.110, ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт- процесуальний документ, яким завершується досудове розслідування та у якому формулюється твердження про вчинення певної особи діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, які після його складання слідчим (прокурором) затверджується прокурором. Обвинувальний акт повинен відповідати ст.291 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Він повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам п.5 ч.2. ст. 291 КПК України, зокрема в обвинувальному акту не викладені належним чином фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та взагалі відсутнє формулювання обвинувачення.

Разом з цим, такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_4 за цим процесуальним рішенням, має статус підозрюваного. З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджали судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_4 .

Крім того згідно п.2 ч.2. ст. 291 КПК України - обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Однак судом встановлено, що слідчим СВ Білгород Дністровського ВП ГУНП в Одеській області в порушення п.2 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначенні відомості про судимість ОСОБА_4 , що не передбачено нормою КПК України.
Також згідно п.9 ч.2. ст. 291 КПК України - обвинувальний акт має містити дату та місце складання та затвердження.
Однак судом встановлено, що слідчим СВ Білгород Дністровського ВП ГУНП в Одеській області в порушення п.9 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не зазначено дату складення обвинувального акту.
Також згідно п.3 ч.4. ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування.
Однак судом встановлено, що в порушення п.3 ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту не додано розписка підозрюваного про отримання копії цивільного позову, який був на стадії досудового розслідування заявлений прокурором Білгород Дністровської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави до ОСОБА_4 на суму 3 848,16 грн.
Обвинувальний акт не відповідає ст.2 КПК України, яка регламентує обов`язок застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, а також не забезпечує дотримання принципу верховенства права закріпленому в ст.8 КПК України та суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті закону підлягає обов`язковому застосуванню.

В порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України з обвинувального акту вбачається, що прокурор та слідчий, при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення заздалегідь, без вироку суду стверджують, що ОСОБА_4 вчинив злочин, що є неприпустимим, оскільки на даній стадії процесу можливо вказувати тільки на те, що обвинувачений обвинувачується у певному кримінальному правопорушенні.
Таке посилання в обвинувальному акті є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п. 3 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2013 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Враховуючи вищевикладене, та встановивши такі порушення, суд дійшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, а отже, на теперішній час відсутні підстави для вирішення інших питань, пов`язаних з підготовкою та призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 291, 314, 315, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 122 ч.1 КК України до Білгород Дністровської місцевої прокуратури Одеської області у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1