Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/9/17-к
Провадження № 1-кп/376/16/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" січня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира кримінальне провадження №0000625 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Абрикосівка, Первомайського району, АР Крим, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 21.03.1984 Сквирським районним судом Київської області за ч.3 ст.206 КК України (в редакції 1960 року ) до 4 років позбавлення волі з примусовим лікуванням від алкоголізму; 14.07.1988 Сквирським районним судом Київської області за ч.1 ст.106 КК України (в редакції 1960 року ) до 1 року позбавлення волі з примусовим лікуванням від алкоголізму; 27.04.1990 Сквирським районним судом Київської області за ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з примусовим лікуванням від алкоголізму; 01.09.1993 Сквирським районним судом Київської області за ч.3 ст.81, ч.1 ст.196-1, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 25.10.1996 Сквирським районним судом Київської області за ст.17, ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна та примусовим лікуванням від алкоголізму; 18.04.2002 Сквирським районним судом Київської області за ч.1 ст.115, ч.1 ст.185, ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі; 05.07.2013 Миронівським районним судом Київської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на один рік; 06.11.2013 Сквирським районним судом Київської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого згідно ст.81 КК України умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 2 місяці 14 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

встановив:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 , перебуваючи в яру неподалік сільськогосподарського підприємства в с. Оріховець, Сквирського району, Київської області, виявив одну дикоростучу рослину коноплі та, повторно, переслідуючи мету незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту іншим особам, руками зірвав вищевказану рослину, тобто незаконно придбав наркотичний засіб. Придбаний наркотичний засіб переніс до місця свого проживання: АДРЕСА_1 , де залишив на горищі житлового будинку та після її висихання руками подрібнив і помістив до поліетиленового пакету, який поклав до тумбочки в житловій кімнаті, з метою подальшого зберігання наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, без мети збуту, для власних потреб, та зберігав до 06 грудня 2016 року.

06 грудня 2016 року в період часу з 13 год. 47 хв. по 14 год. 28 хв. працівниками поліції Сквирського ВП ГУНП в Київській області, на підставі добровільної усної та письмової згоди ОСОБА_3 , проведено огляд території приватного домоволодіння АДРЕСА_1 . Під час огляду житлової кімнати будинку в тумбочці було виявлено політиленовий пакет, в якому знаходилася суха рослинна речовина зі специфічним запахом схожа на коноплю.

Згідно висновку судової експертизи за видом експертної спеціальності «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» №4597х від 19 грудня 2016 року, представлена на експертизу речовина рослинного походження зеленого кольору, вилучена під час проведення огляду домоволодіння, в якому проживає та зареєстрований ОСОБА_3 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Загальна маса наркотичного засобу (канабісу) в перерахунку на суху речовину становить 8,558 г.

Згідно з „Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року за № 770, канабіс висушений віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Між прокурором, підозрюваним ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування справи, укладено угоду про визнання винуватості.

Вирішуючи питання про можливість затвердження цієї угоди суд приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 472 КПК України сторони узгодили міру покарання ОСОБА_3 не виходячи за межі загальних засад призначення покарання, встановлених КК України. При цьому було враховано ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, особу винуватого і обставини, які пом`якшують покарання.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого.

Прокурор, обвинувачений та захисник просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Перевіривши вказану угоду, заслухавши думку учасників підготовчого провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та відповідає вимогам ст.469, 472 КПК України і може бути затверджена судом.

Кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України не є особливо тяжким, внаслідок його вчинення не було завдано шкоди правам та інтересам окремих громадян та/або інтересам юридичних осіб.

Укладенню угоди передувало досягнення домовленості між сторонами, зміст яких відображено в угоді. Зокрема, це беззастережне визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України. Тобто, між прокурором та підозрюваним досягнуто домовленість про співпрацю, що позитивно характеризує його особу та свідчить про щире каяття у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 не оспорюється, отже суд вважає доведеним, що його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Сквирського районного суду Київської області від 06.11.2013 року та остаточно призначити покарання два роки два місяці позбавлення волі.
Суд, роз`яснивши ОСОБА_3 права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та згоден на призначення покарання, узгодженого з прокурором, переконався в тому, що ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Після перевірки угоди на відповідність діючому законодавству та за відсутності зазначених у ст. 474 КПК України підстав для відмови в її затвердженні, суд вважає за необхідне угоду про визнання винуватості затвердити.

Речові докази знищити.
Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого.
Керуючись ст. 100,124,314,369-374,468-470,472-476 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду, укладену 26 грудня 2016 року між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області, юристом 1 класу ОСОБА_2 , підозрюваним ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_4 про визнання ним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.309 КК України на два роки позбавлення волі.

Згідно ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 06.11.2013 року і остаточно призначити два роки два місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 26.01.2017 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 26.01.2017 року до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 660,30 грн. процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000625: спецпакет №2499149 - знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сквирський районний суд, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1