Справа № 509/3772/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
смт.Овідіополь

25 листопада 2016 року

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника служби у справах дітей Овідіопольської РДА ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.08.2015 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України.

В зв`язку з відсутністю у обвинувальному акті формулювання обвинувачення судом, на розгляд учасників процесу, поставлене питання щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурор заперечує проти повернення обвинувального акту.

Захисник вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню.

Представник органу опіки та піклування, законний представник неповнолітнього обвинуваченого та обвинувачений підтримали позицію захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно припису ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, а у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд, на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт прокурору.

Згідно із приписом п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст. 110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

Досліджуючи обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , судом була встановлена невідповідність обвинувального акту стосовно нього вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 викладені лише анкетні данні обвинуваченого та потерпілої, фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрювався ОСОБА_8 на стадії досудового розслідування та правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Разом з цим, зазначені відомості, у відповідності до положень ст.277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, що не підтверджує доведеність його винуватості на стадії досудового розслідування, а, з урахуванням того, що у цьому процесуальному рішенні (обвинувальному акті) відсутнє слово «обвинувачується», то ОСОБА_8 фактично має статус підозрюваного.

З урахуванням того, що в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_8 відсутнє формулювання обвинувачення, в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, а за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_8 за передбаченою законом процедурою, висунуте не було, оскільки воно, всупереч вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, не міститься в обвинувальному акті.

Аналіз наведених норм КПК України вказує на те, що обвинувальний акт передається до суду і за допомогою саме цього документу ініціюється процес судового кримінального провадження стосовно певної особи, він дійсно виступає як акт обвинувального характеру, що має визначені законом процесуальні наслідки.

Відсутність обвинувачення суперечить принципу верховенства права, закріпленому в ст.8 КПК України та практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті закону підлягає обов`язковому застосуванню.

В зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.291, п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001294 за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України повернути прокурору.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1