АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/7951/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/674/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
представника потерпілого - ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 05.12.2016 року, стосовно ОСОБА_7 -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Київського районного суду м.Харкова від 05 грудня 2016 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, одружений, раніше не судимий, працюючий водієм, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнанний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, з призначенням покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 від призначеного покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Вказаним вироком встановлено, що 23 грудня 2015 року приблизно о 00:45 год. ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , та рухався по вул. Гвардійців Широнінців зі сторони вул. Дружби Народів в напрямку вул. Наталії Ужвій в м. Харкові. В районі будинку №84 по вул. Гвардійців Широнінців в м. Харкові водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який перетинав вул. Гвардійців Широнінців поблизу межі пішохідного переходу, зліва направо по ходу руху автомобіля «Daewoo Lanos».
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1351-А/15 від 25.01.2016 у потерпілого ОСОБА_12 маються тяжкі тілесні ушкодження, а саме: закрита травма живота: розрив прядки великого сальнику, внутрішньочеревний крововилив; відкриті переломи обох кісток (наявність забійних ран) діафізів обох гомілок.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_7 виразилося в тому, що він, керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», наближаючись до пішохідного переходу, не надав перевагу пішоходу та допустив наїзд на нього, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження пішоходу ОСОБА_13 .
Порушення правил безпеки дорожнього руху, які встановлені у діях ОСОБА_7 , згідно висновків автотехнічних експертиз №83/16 від 22.02.2016 та №4423 від 27.04.2016 перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням події.
Не погодившись з рішенням районного суду потерпілий ОСОБА_10 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Київського районного суду м.Харкова від 5 грудня 2016 року скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.
В обгрунтування вимог вказує на те, що суд першої інстанції в своєму рішенні не вказав освіту обвинувавченого, порядок отримання копії судового рішення та строки його оскарження, оскільки рішення не проголошувалось. Посилається і на те, що судом не враховано настання тяжких наслідків,як обставину , що обтяжує відповідальність. Вважає покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування занадто мяким, оскільки скоєно тяжкий злочин і моральну шкоду обвинуваченим добровільно не відшкодовано. У вироку суд належним чином не мотивував вирішення цивільного позову потерпілого і неумотивовано зменшив розмір стягнення моральної шкоди.
Вислухавши доповідь судді; пояснення представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу; пояснення обвинуваченого та захисника , які заперечували проти її задоволення ; думку прокурора, який вважав, що вирок є законним та обґрунтованим і заперечував проти апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, винності ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доводи потерпілого, що оскаржене судове рішення не проголошувалось спростовуються журналом судового засідання за 05.12.2016р. , технічним записом та письмовим розписками про отримання обвинуваченим копії вироку 05.12.2016р. а прокурором 06.12.2016р. Несвоєчасна видача потерпілому копії судового рішення не є підставою для скасування вироку суду.
Також не є підставою для скасування вироку і те, що у вступній частині не зазначена освіта обвинуваченого.
Посилання потерпілого на те, що суд не врахував у якості обставини, що обтяжує покарання тяжкі наслідки, завдані злочином у виді інвалідності потерпілого також є необґрунтованими. При цьому колегія суддів виходить з того , що матеріали кримінального провадження не містять даних щодо отримання потерпілим відповідної групи інвалідності, а спричиненні потерпілому в результаті ДТП тяжкі тілесні ушкодження є кваліфікуючою ознакою злочину, і відповідно до ч.4 ст. 67 КК України не може бути врахована як обставина , що обтяжує покарання.
При призначенні обвинуваченому покарання та прийняття рішення про можливість звільнення від його відбування на підставі ст.75 КК України, суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України.
При цьому судом враховано, що хоч злочин і є тяжким , але вчинений з необережності. Також судом враховані дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності , не стоїть на обліках у нарколога та психіатра, є ветераном війни-учасником бойових дій, характеризується позитивно , працює водієм, утримує онука, який хворіє лейкозом і потребує коштовного лікування.
Також при призначенні покарання суд врахував у якості обставин, що його пом`якшують щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування потерпілому матеріальної шкоди від злочину.
Зважаючи на викладене колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для виправлення останнього та запобігання вчинення ним нових злочинів, і нема підстав вважати його явно несправедливим через м`якість.
Посилання потерпілого в апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно та необґрунтовано знизив розмір відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого не відповідають дійсності. Суд належним чином обґрунтував у вироку вирішення цивільного позову і зазначив , що частина з них (щодо сплати послуг масажиста) є недоведеною. А підставою для зменшення стягнення моральної шкоди, суд обґрунтовано визнав те, що злочин є необережним , а також віктимну та протиправну поведінку самого потерпілого, який у стані сильного алкогольного сп`яніння переходив проїжджу частину з порушенням ПДР за межами пішохідного переходом, що підтверджено матеріалами провадження.
Таким чином підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілого колегія суддів на вбачає.
Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Харкова від 5 грудня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді -