Справа № 535/1080/16-к
Провадження № 1-кп/535/8/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2017 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої

адвоката ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача

представника ПАТ НАСК «Оранта» ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальне провадження за № 0000237 від 14 червня 2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Полтава, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні маючого двох неповнолітніх дітей, працюючого ТОВ «Хлібокомбінат» Кулиничі» водієм-експедитором, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України;

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 14 червня 2016 близько 05 години, керуючи автомобілем марки «ГАЗ-3307-12», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ФГ «Кегичівське», рухався по автодорозі Суми-Полтава в напрямку сел. Котельва, де на 124км+682м., не врахував дорожню обстановку, порушивши вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з зустрічним автомобілем Citroen Nemo 1.4 HDi, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 . У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_6 , яка була пасажиром автомобіля Citroen Nemo 1.4 HDi, отримала тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1314 від 03.10.2016 року, у вигляді: закритого косого осколкового перелому верхньої третини правої плечової кістки зі зміщенням, з розривом посттравматичної нейропатії правої верхньої кінцівки з парезом правої кисті, та які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, стало порушення ОСОБА_4 вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Крім цього водій автомобіля «ГАЗ-3307-12», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання зазначених вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Під час судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 в свої поясненнях суду свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню (злочину) визнав частково, хоча фактично в своїх поясненнях суду підтвердив виклад обставин зазначених в обвинувальному акті. Під час системного допиту пояснив суду, що дійсно 14 червня 2016 року в ночі виїхав на автомобілі ГАЗ, з хлібокомбінату «Кулиничі», розвозити хліб до сел. Котельва. Рано в ранці близько 5 години на автодорозі Суми- Полтава-Олександрія рухався ближче до центру проїжджої частини дорогизі швидкістю до 60 кілометрів за годину. Дорожнє покриття було мокре, видимість була нормальна, по краям дороги були вибоїни. В с. Любка Котелевського району, назустріч йому рухався легковий автомобіль з увімкненим світлом фар, правими колесами в`їхав у яму, після чого він втратив керування автомобілем та виїхав на смугу зустрічного руху, загальмувати не встиг, та допустив зіткнення передньою лівою частиною свого автомобіля у ліву частину зустрічного легкового автомобіля, який розвернуло та викинуло у кювет з проїжджої частини. Зазначав суду, що має 10 років водійського стажу, і що раніше він неодноразово їздив по поганих дорогах, але в даному випадку не розрахував дорожні умови під час керування автомобілем. Обвинувачений ОСОБА_4 , зазначив суду, що щиро розкаюється в скоєному та шкодує.

Окрім часткового визнання своєї вини, винність обвинуваченого у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України стверджена також поясненнями потерпілої ОСОБА_6 , котра під час судового слідства пояснила суду, що дійсно 14.06.2016 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 на власному автомобілі Citroen Nemo 1.4 HDi, яким керував її чоловік, рано в ранці виїхали з м. Охтирка до м. Одеса, в с. Любка Котелевського району близько о 5 годині ранку попереду по лівій смузі на зустріч рухається вантажний автомобіль. Коли автомобілі почали зрівнюватись, вантажний автомобіль виїхав на їхню смугу руху та відбулося зіткнення вказаних автомобілів. Автомобіль в якому вона їхала викинуло в кювет. В результаті зіткнення вона вдарилась об двері автомобіля передпліччям правої руки, отримавши закритий перелом руки, і була доставлена до Котелевської ЦРЛ. Поясненнями свідка ОСОБА_9 , котрий під час судового слідства пояснив суду, що 14.06.2016 року він разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 на власному автомобілі Citroen Nemo 1.4 HDi, виїхав з м. Охтирка до м. Одеса, проїжджаючи с. Любка Котелевського району вантажний автомобіль ГАЗ зрівнюючись з його автомобілем різко виїхав на зустрічну смугу і зіткнувся з їх автомобілем. Після чого їхній автомобіль почало крутити по дорозі, а в подальшому викинуло в кювет. Дружина вдарилась об двері автомобіля, і переламала руку, і її було доставлено до Котелевської лікарні.

Крім вище викладеного вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України підтверджується дослідженими та оголошеними в ході судового слідства наступними доказами, а саме: змістом протоколу огляду місця ДТП від 14.06.2016 року із схемою та фототаблицями до нього, яким зафіксовано місце ДТП; протоколами огляду транспортних засобів автомобілів марки ГАЗ-3307-12, державний номерний знак НОМЕР_1 та Citroen Nemo 1.4 HDi, державний номерний знак НОМЕР_2 від 14.06.2016 року, якими зафіксовані пошкодження автомобілів отримані в результаті ДТП; протоколом слідчого експерименту від 13.11.2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 , у ході якого учасники розповіли та показали на місці, як сталася ДТП; висновком транспортно-трасологічної експертизи № 220 від 18.07.2016 року, відповідно до якого в первинний контакт вступали передня ліва частина автомобіля «ГАЗ-3307-12» та передня ліва частина автомобіля «CITROEN NEMO 1.4 HDI»; висновком судово-автотехнічної експертизи № 430 від 17.11.2016 року, згідно якого в діях водія автомобіля марки ГАЗ-3307-12, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 виявлено порушення вимог п. 12.1, Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди та ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, при цьому порушень Правил дорожнього руху України в діях водія автомобіля Citroen Nemo 1.4 HDi, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_9 не виявлено; протоколом слідчого експерименту від 25.10.2016 року та фото таблицею до нього, у ході якого за участю автомобіля ГАЗ-3307-12, ТОВ «Полтавський хлібокомбінат «Кулиничі», було здійснено проїзд вказаним автомобілем зі швидкістю близькою до швидкості руху автомобіля в той час коли ним керував ОСОБА_4 до моменту скоєння ДТП, через вибоїну подібною за ознаками в яку потрапив автомобіль під керуванням ОСОБА_4 перед зіткненням з автомобілем Citroen Nemo 1.4 НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 . У ході проведення випробувань автомобіль ГАЗ-3307-12, після потрапляння у вибоїну траєкторії руху не змінював, керування не втрачав; висновком судово-медичної експертизи № 1314 від 03.10.2016 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 , яка була пасажиром автомобіля марки Citroen Nemo 1.4 HDi, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого косого осколкового перелому верхньої третини правої плечової кістки зі зміщенням, з розривом посттравматичної нейропатії правої верхньої кінцівки з парезом правої кисті, та які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, яке утворилось від дії тупого предмету та можливо в строк і при ДТП.

Суд системно допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідка проаналізувавши норми кримінального закону, вважає, що винуватість ОСОБА_4 , поза розумним сумнівом у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за встановлених вище у вироку обставин, які також підтверджуються показаннями наданими самим обвинуваченим, що є процесуальним джерелом доказів, і знайшли своє підтвердження безпосередньо у судовому засіданні.

Суд зазначає, що згідно пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» визначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 , винний в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) середньої тяжкості, за вище вказаних обставин, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, обумовлену тим, що він раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Також суд врахував позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка в своїй промові суду в визначенні покарання покладається на розсуд суду та позицію державного обвинувача.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочину).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, в ході досудового та судового слідства не виявлено.

З урахуванням пом`якшуючої та за відсутності обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого, позицію державного обвинувача та потерпілої, яка покладається на розсуд суду, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на певний строкв межах санкції відповідної частини та статті, а оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в теперішній час не являється надзвичайно небезпечною особою і його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши обмеження, передбачені ст. 76 КК України.

За змістом п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
На думку суду виходячи із конкретних обставин суд вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами так-як ОСОБА_4 в теперішній час працює в ТОВ «Полтавський хлібокомбінат Кулиничі» на посаді водія, і якщо позбавити його права керувати транспортними засобами, то він автоматично позбавляється роботи бо він за професією є водієм. Крім цього, обвинувачений має на утриманні неповнолітніх дітей, а за таких обставин позбавляючи ОСОБА_4 права керувати транспортними засобами його сім`я та неповнолітні діти можуть бути позбавлені коштів для існування.

Таке покарання на думку суду, буде справедливим, співмірним та домірним вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню (злочину), необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті кримінального покарання.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: транспортний засіб «ГАЗ-3307-12» державний номерний знак НОМЕР_1 необхідно повернути законному володільцю юридичній особі ФГ «Кегичівське», транспортний засіб Citroen Nemo 1.4 HDi, державний номерний знак НОМЕР_2 необхідно повернути законному володільцю (власнику) потерпілій ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 220 від 18.07.2016 року в сумі 703 гривні 68 копійок, судово-автотехнічної експертизи № 379 від 18.10.2016 року, в сумі 263 гривні 88 копійок, додаткової судово-автотехнічної експертизи № 430 від 17.11.2016 року, в сумі 351 гривні 84 копійки затрачених експертами Полтавського НДЕКЦ МВС України відповідно до вимог ст. 118-122 КПК України, необхідно стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Процесуальні витрати на проведення експертної оцінки ринкової вартості колісно-транспортного засобу і розміру матеріального збитку, заподіяного його власнику в результаті пошкодження автомобіля Citroen Nemo 1.4 HDi, державний номерний знак НОМЕР_2 , № 75 від 23.09.2016 року, в сумі 1140 гривень добровільно відшкодовані в ході судового розгляду вище зазначеного кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 , про що свідчить її власноручно написана розписка, яка знаходиться в матеріалах справи.

До обвинуваченого ОСОБА_4 заявлений цивільний позов прокурором Котелевського відділення Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області про відшкодування державних коштів, затрачених на стаціонарне лікування особи, що потерпіла від кримінального правопорушення, на користь Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради (; р/р № 8500 в ГУДКС України у Харківській області, МФО 851011) коштів у сумі 1559 гривень 91 копійку, відповідно до вимог ст. 128 КПК України, ст. 1206 ЦК України, підлягає до повного задоволення.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від злочину, а саме: до НАСК «Оранта» майнову шкоду в розмірі 28904 гривні 01 копійку, яка складає загальну вартість придбання лікарських засобів, препаратів та матеріалів медичного призначення, а також на суму 50000 гривень, відповідно ліміту страхового полюсу АЕ 6582573 за шкоду заподіяну механічним пошкодженням транспортного засобу Citroen Nemo 1.4 HDi; до ТОВ «Полтавський хлібокомбінат Кулиничі» майнову шкоду в сумі 102496 гривень заподіяну механічним пошкодженням транспортного засобу Citroen Nemo 1.4 НОМЕР_3 , що не покрита лімітом страхового полюсу НАСК «Оранта» та моральну шкоду в розмірі 50000 гривень.

Суд, системно дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали цивільного позову, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Відповідно до змісту вимог ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Під час судового засідання потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 , кожен окремо пояснили суду, що позов підтримують в повному обсязі, просять суд задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві.
Прокурор ОСОБА_3 , який брав участь в судовому розгляді підтримав позов потерпілої в повному обсязі.
Представник відповідача НАСК «Оранта» ОСОБА_8 , в своїх поясненнях суду зазначив, що позовні вимоги за шкоду заподіяну механічним пошкодженням транспортного засобу на суму 50000 гривень визнав повністю, а майнову шкоду в розмірі 28904 гривні 01 копійку, яка складає загальну вартість придбання лікарських засобів, препаратів та матеріалів медичного призначення частково, оскільки на його думку деякі медичні препарати та добровільні внески не підпадають під страхове відшкодування.

В останнє судове засідання представник відповідача ТОВ «Полтавський хлібокомбінат Кулиничі» ОСОБА_10 , не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. Про причини неявки в суд не повідомила, але в інших судових засіданнях надала письмові заперечення в яких позов потерпілої не визнала взагалі.

При розгляді та винесенні рішення по даній цивільній справі суд, керувався правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-108 цс 13.

Аналіз норм ст. ст. 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до змісту вимог ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стосовно заперечень представника НАСК «Оранта», щодо лікарських препаратів та добровільних внесків до лікарні, які не підпадають під страхове відшкодування. Суд відноситься критично, оскільки як встановлено в судовому засіданні з наданих потерпілою цивільним позивачем пояснень та документів дані препарати були застосовані нею, як додаткове симптоматичне лікування до основного лікування. Добровільні внески фактично носили обов`язків характер, так-як без даних внесків їй не робили б медичні обстеження та лікувальні процедури.

Таким чином, системно проаналізувавши все вище викладене в сукупності, з урахуванням зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів та їх належною оцінкою, суд приходить до переконання, що у суду є всі законні підстави для задоволення вище зазначеного цивільного позову в кримінальному провадженні.

Задовольняючи позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в результаті кримінального правопорушення (злочину), суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України.

Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 127-129, 371, 373, 374, 376, КПК України, суд;-
У Х В А Л И В:
Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання: по ч. 1 ст. 286 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: транспортний засіб «ГАЗ-3307-12» державний номерний знак НОМЕР_1 повернути законному володільцю юридичній особі ФГ «Кегичівське», транспортний засіб Citroen Nemo 1.4 HDi, державний номерний знак НОМЕР_2 повернути законному володільцю (власнику) потерпілій ОСОБА_6 .

Стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі на проведення судових експертиз у сумі 1319 гривень 40 копійок.

Цивільний позов прокурора до обвинуваченого задовольнити повністю.

Стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради (; р/р № 8500 в ГУДКС України у Харківській області, МФО 851011) коштів у сумі 1559 гривень 91 копійку.

Цивільний позов потерпілої до НАСК «Оранта» та ТОВ «Полтавський хлібокомбінат Кулиничі» задовольнити повністю.

Стягти з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь потерпілої ОСОБА_6 28904 гривні 01 копійку, яка складає загальну вартість придбання лікарських засобів, препаратів та матеріалів медичного призначення.

Стягти з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь потерпілої ОСОБА_6 50000 гривень, відповідно ліміту страхового полюсу АЕ 6582573 за шкоду заподіяну механічним пошкодженням автомобіля Citroen Nemo 1.4 НОМЕР_3 .

Стягти з ТОВ «Полтавський хлібокомбінат Кулиничі» на користь потерпілої ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 102496 гривень заподіяну механічним пошкодженням транспортного засобу Citroen Nemo 1.4 НОМЕР_3 , що не покрита лімітом страхового полюсу НАСК «Оранта».

Стягти з ТОВ «Полтавський хлібокомбінат Кулиничі» на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 50000 гривень.

Вирок може бути оскаржений через Котелевський районний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору вирок вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити, обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1