Справа № 216/2369/17
Провадження 1-кс/216/1350/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4 (у режимі відео

конференції)

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 , поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, -

ВСТАНОВИВ :

Адвоката ОСОБА_5 звернулась до Центрально-міського райсуду міста Кривого Рогу, в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, яке в обґрунтування якого зазначила, що у провадженні СВ Криворізького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадженні № 0000724 від 25.04.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189 КК України, відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

27.04.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського райсуду міста Кривого Рогу від 28.04.2017 року у даному кримінальному провадженню було обрано запобіжний захід відносно її підзахисного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.05.2017 року, ухвала слідчого судді від 28.04.2017 року скасована та обрання відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 підозрюються у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189 КК України, за ознаками незаконного позбавлення волі, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, а саме за версією органу досудового слідства, у період часу з 21.04 по 25.04.2017 року, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , та іншою невстановленою слідством особою, діючи із корисливих спонукань, з метою незаконного отримання права на чуже майно, квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільною сумісної власності ОСОБА_9 та його дружині, вартість якої 350 000,00 грн., насильно, проти волі ОСОБА_9 , утримували останнього у невстановленій слідством квартирі, у місті Павлограді, не дозволяючи вільно пересуватись та повідомити сторонніх осіб про учинене відносно нього кримінальне правопорушення, вимагаючи умовити дружину на учинення нотаріальної дії, оформлення договору купівлі-продажу належної їй квартири на користь ОСОБА_4 , погрожуючи застосуванням насилля, у разі невиконання їх злочинних вимог.

Факт того, що вказані обставини особисто були повідомлені потерпілим підтверджується заявою про залучення до провадження, як потерпілого від 25.04.2017 року.

З об`єктивної сторони, злочин, передбачений ч.2 ст.146 КК України, може бути вчинений у формі незаконного позбавлення волі людини. Позбавлення волі може полягати у триманні особи у місці, де вона взагалі не бажає або більше не бажає перебувати, або в поміщенні її в місце, яке вона не має змоги вільно залишити, хоча бажає цього. Відтак, обов`язковою ознакою складу злочину у його першій формі є місце. Ним можуть бути як приміщення (кімната, камера, погріб тощо) чи комплекси приміщень (підвал, багатоповерхового будинку, лікарня), так і інші місця (дах багатоповерхового будинку, транспортний засіб) чи місцевості (скеля, острів тощо).

Разом з тим, стороною захисту надані усі докази того, що ОСОБА_9 з 21.04.2017 по 25.04.2017 року, проводив час, відвідуючи, розважальні заклади у місті Павлограді. Відповідно до наданих на запит захисника ОСОБА_6 відеозаписів камер відеоспостереження, розташованих у кафе «Бомбардир», за адресою: м. Павлоград, вул. Гагазина, 7, убачається, що ОСОБА_9 , разом із оточуючими його, як знайомими, так і не знайомими особами, вживав алкоголь, спілкувався із усіма, без будь якого обмеження до таких його дій з боку третіх осіб. Відповідно до відеозаписів, ОСОБА_9 мав беззаперечний доступ до спілкування з оточуючими його особами, мав доступ до мобільного (телефонного) зв`язку, та більш за все не перебував, за версією сторони обвинувачення, зачиненим у квартирі, за невідомою адресою у місті Павлоград, обмеженим у своїх, гарантованих Конституцією прав на вільне пересування та недоторканість особистості, тим більш внаслідок будь-якого примусу, і тим більш з боку наших підзахисних.

Також на запит захисника ОСОБА_5 з Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області було надані копія рапорту в.о. старшого інспектора СРПП № 1 Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 23.04.2017 року, відповідно до якого убачається, що 23.04.2017 року, близько о 14.20 год., до чергової частини Тернівського ВП надійшло повідомлення по телефону від чергової медсестри приймального відділення ЦМЛ Тернівка, про те, що до них із тілесними ушкодженнями за медичною допомогою звернувся гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також було надано копію довідки КЗ «Тернівська центральна міська лікарня» ДОР від 23.04.2017 року про повідомлення Тернівський ВП Павлоградського ВП ГУНП Дніпропетровської області в тім, що в приймальне відділення КЗ «Тернівська ЦМЛ «ДОР» 23.04.2017 року в 13.45 год. звернувся ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , з діагнозом СГМ, Забій грудної клітини ліворуч.

Також було надано копію протоколу допиту свідка від 23.04.2017 року, відповідно до якого громадянин ОСОБА_9 , будучи попереджений слідчим СВ Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384 КК України, за дачу завідомо неправдивих показів, було допитано в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000252 від 23.04.2017 року, за фактом нанесення йому тілесних ушкоджень, яке мало місце 23.04.2017 року, близько о 02.00 год., у м. Тернівка. Відповідно до вказаного протоколу убачається, що останній по усній домовленості користується автомобілем Хюндай Туксон, д.н. НОМЕР_1 , який взяв в оренду у ОСОБА_12 , який також проживає в м. Кривому Розі, 22.04.2017 року він приблизно о 19.20 годині (вже не 21.04.2017 року як вказано у повідомленні про підозру, яку слідчий вважає обґрунтованою та доведеною відповідними доказами) приїхав до міста Павлоград, до свого знайомого ОСОБА_13 , та разом з ним вирішили поїздити по місту по кафе. В тому числі ОСОБА_9 повідомляє, що приблизно о 02.00 год., 23.04.2017 року, він разом із ОСОБА_14 приїхав в м. Тернівка до кафе «Корчма», вони зайшли до бару, але він вже закривався і вони вирішили їхати далі, коли ОСОБА_9 сів за кермо і почав рух, невідомі особи почали лупцювати автомобіль, через що між ними виникла сварка та бійка, внаслідок якої ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, осіб з якими відбулась бійка впізнати не зможе, звертатись до правоохоронних органів з цього приводу також не бажає.

Отже усі вище перелічені докази свідчать про те, що у період часу, в який за версією слідчого та прокурора, потерпілий незаконно був позбавлений волі внаслідок дій підзахисного, знов ж таки гарно проводив час зі своїм знайомим до якого він самостійно приїхав на автомобілі Хюндай Туксон, вони відвідували розважальні заклади, гуляли по місту, були учасниками бійки, у зв`язку з чим, потерпілий був допитаний співробітниками правоохоронних органів особисто, маючи безперешкодний доступ для звернення з заявою про вчинення проти нього у цей період кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146 чи ч.3 ст.189 КК України. Отже, пред`явлена підозра за ч.2 ст.146 КК України, є необґрунтованою, що стороною захисту було беззаперечно доведено.

Також, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 підозрюються у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.189 КК України, за ознаками вимоги передачі права на чуже майно (вимагання), з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало майнової шкоди у великих розмірах. Кримінальне правопорушення кваліфікується за ч.3 ст.189 КК України у разі якщо здійснено вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, або таке, що завдало майнової шкоди у великих розмірах. Кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України є вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи. Відповідно до протоколу про прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.04.2017 року від ОСОБА_9 , зазначено, що фізичного насильства або погрози його застосування за допомогою ножу, пістолету, газового балончику, палиці тощо застосовано не було.

У протоколі зазначено про психічне насильство, у чому воно виражено відомості відсутні. Сторона захисту звертає увагу суду, що у повідомленні про підозру за ч.3 ст.189 КК України про характер психологічного насильства та форму його втілення слідчим не зазначено. Також відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинення злочину зі слів потерпілого зафіксований факт відсутності дій на заподіяння тілесних ушкоджень, а також факт відсутності очевидців вчинення кримінального правопорушення.

Другою кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України є завдання майнової шкоди у великих розмірах. У статтях 185-191, 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину. Тобто розмір шкоди повинен перевищувати 200 000,00 грн. Відповідно до повідомлення про підозру слідчим зазначено, що вартість квартири складає 350 000,00 грн. Разом з тим, за запитом захисника ОСОБА_5 було проведено оцінку ринкової вартості квартири АДРЕСА_1 , та згідно звіту про оцінку майна за №AG170427-012 від 27.04.2017 року, її вартість становить 182 210,00 грн.

Тобто стороною захисту доведено належними доказами відсутність другої кваліфікуючої ознаки, передбаченої ч.3 ст.189 КК України.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу або його заміни суд не має повноважень, щодо встановлення у діях підозрюваних інших складів злочинів, ніж тих за якими особі пред`явлено підозру органом досудового слідства.

Усі вище перелічені обставини стороною захисту при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу були доведені доказами, яким апеляційний суд, при обранні запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, оцінки не надав, та навіть не дослідив, що убачається із ухвали апеляційного суду про обрання запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою.

З посиланням на те, що стороною захисту встановлені нові обставини, які не розглядались при обрані запобіжного заходу, та які підтверджують відсутність обґрунтованої підозри за ч.2 ст.146 КК України, ч.3 ст.189 КК України, а саме, встановлення свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які підтверджують факт перебування потерпілого ОСОБА_9 з 21.04.2017 року по 25.04.2017 року у м. Павлоград, який у вказаний проміжок часу вільно пересувався, спілкувався із оточуючими його людьми, розважався, вживав спиртні напої, мав вільний доступ до засобів зв`язку, сторонніх осіб, зазначені відомості;

відповідь за вих. №51.3-2879 від 16.05.2017 року, свідчить, що автомобіль Хюндай Туксон, д.н. НОМЕР_1 , з 23.04. року по 24.04.2017 року перебував у Тернівському ВП;

розписка, що свідчить про видачу автомобілю гр. ОСОБА_9 - 24.04.2017 року (тобто в той час, як його незаконно позбавили волі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ).

Зазначені обставини дали право стороні захисту право на звернення в інтересах підзахисного ОСОБА_4 та ОСОБА_8 13.05.2017 року до СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, з заявою про вчинення гр. ОСОБА_9 , кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.383-384 КК України, оскільки останній здійснив завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, та надав завідомо неправдиве показання, тобто здійснив дії, які утворюють самостійний склад злочину по відношенню до підзахисного ОСОБА_4 , підозрюваного у кримінальному провадженню № 0000724.

Слідчий ОСОБА_18 СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області відомості до ЄРДР за вказаною заявою не вніс та досудове розслідування в порушення ст.214 КПК України не розпочав, у зв`язку з чим на бездіяльність слідчого було подано скаргу.

Ухвалою слідчого судді Цент рально-міського райсуду міста Кривого Рогу від 23.05.2017 року зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Також стороні захисту при ознайомлені із матеріалами кримінального провадження №0000724 стало відомо про те, що на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду від 28.04.2017 року було отримано тимчасовий доступ до нотаріальних документів, оформлення яких здійснювалось під час затримання ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , на квартиру АДРЕСА_1 .

28.04.2017 року відповідно до протоколу про тимчасовий доступ до речей і документів у приватного нотаріуса ОСОБА_20 було вилучено Договір купівлі-продажу квартири від 17.02.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_20 відповідно до якого вбачається, що квартира АДРЕСА_1 була придбана гр. ОСОБА_21 за вартістю 49 999,00 грн., яка встановлена згідно висновку про оцінку майна від 09.02.2017 року. Також вилучений договір купівлі-продажу квартири від 25.04.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_20 про продаж гр. ОСОБА_21 гр. ОСОБА_4 вказану квартиру за ціною 49 999,00 грн. за домовленістю сторін.

Отже, вартість квартири, право власності на яку начебто незаконно вимагали ОСОБА_4 та ОСОБА_8 становить 49 999,00 грн. В той же час слідчий вказані обставини від суду при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою приховав і суд не мав можливості перевірити дійсну вартість майна, що безпосередньо впливає на кваліфікацію правопорушення і відсутні підстави обгрунтнованість підозри за ч. 3 ст. 189 КК України за кваліфікуючою ознакою вимагання, що завдало майнової шкоди у великих розмірах тобто у тяжкому злочині.

Тому вважають, що наразі подані усі докази та підтвердження відсутності обґрунтованої підозри, як за ч.2 ст.146, так і за ч.3 ст.189 КК України, що виключає можливість застосовування до підозрюваних будь-якого запобіжного заходу.

Разом з тим, законодавцем згідно вимог КПК України не надана можливість скасування запобіжного заходу під час досудового розслідування за клопотанням сторони захисту, тому керуючись ст.201 КПК України, поставлено питання про заміну запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_4 , його захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен окремо, наполягали на його задоволенні.

Прокурор просив суд у задоволенні клооптнання сторони захисту, - відмовити.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, матеріали клопотання за №216/1981/17, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання, з наступних підстав.

Так, з ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.04.2017 року убачається, що у задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовлено, та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці, тобто до 28.06.2017 р., включно, та зобов`язано не залишати приміщення квартири АДРЕСА_3 , за винятком явки до слідчого, прокурора, суду (а.с.10-11).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2017 року, вказана ухвала скасована, та застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, строком до 25 червня 2017 року (а.с.12-14).

Суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Також, статтею 5 Конвенції «Про захист прав та основоположних свобод людини» визначено, що - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним щоб запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання доцільності подальшого тримання підозрюваного ОСОБА_4 або зміну запобіжного заходу на більш м`який - суд враховує наступне.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які, втому числі, свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, в тому числі, таким спробам, як: п.1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; п.3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; п.4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; п.5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З досліджених матеріалів клопотання захисту, судом не убачається належного обґрунтування відсутності ризиків, встановлених п.п.1, 3-5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.336, ст.ст.369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_22 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1