АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/4371/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/145/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002609 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , не працюючого, з неповною середньою освітою, раніше судимого:

1) 12.07.2012 р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 309 КК України до 3 р. позбавлення волі, від відбування покарання звільнений на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком 2 р.;

2) 20.11.2012 р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 71 КК України до 3 р. 1 міс. позбавлення волі, звільнений 15.07.2014 р. на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію»

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку із порушеннями норм кримінального-процесуального закону, а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року, обвинувачений ОСОБА_6 02.07.2016 року приблизно о 22:00 год. знаходився біля буд. АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, заліз на газову трубу вказаного будинку та, витягнувши віконне скло, проник в квартиру АДРЕСА_3 , де, діючи умисно таємно з корисливих мотивів викрав вентиль для газового постачання у кількості 2 шт. вартістю 80 грн. кожний на загальну суму 160 грн.; кран (вентиль) для постачання холодної води у кількості 6 шт. вартістю 70 грн. кожний на загальну суму 420 грн.; газовий шланг броньований довжиною 1 м у кількості 2 шт. вартістю 65 грн. кожен на загальну суму 130 грн.; клей для шпалер «CVC Tutkal» вартістю 30 грн. за 1 упаковку у кількості 3 шт. на загальну суму 90 грн.; водоемульсійну фарбу «М2 краска» об`ємом 4,2 л вартістю 180 грн.; набір інструментів вартістю 500 грн.; змішувачі для води у кількості 3 шт. вартістю 200 грн. за кожен на загальну суму 600 грн.; пральний порошок «Гала» вартістю 22 грн. вагою 1 кг загальною вагою 3 кг на загальну суму 66 грн.; господарське мило (брусок) у кількості 5 шт. вартістю 6 грн. кожен на загальну суму 30 грн.; вентиль водопровідний (перехідний) у кількості 6 штук вартістю 50 грн. кожен на загальну суму 300 грн.; свердло кустарного виробництва вартістю 100 грн.; лічильник для води вартістю 350 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 2926 грн. З місця скоєння злочину ОСОБА_6 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_6 11.09.2016 року знаходився біля буд. АДРЕСА_4 , де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, біля третього під`їзду вказаного будинку проліз через зовнішню металеву решітку та відчинивши ривком двері, проник до приміщення підвалу, що є іншим приміщенням, звідки умисно таємно повторно з корисливих мотивів викрав 38 шт. плитки «Інтер Керама Онікс» розміром 230 х 40х 7.5 мм в 2 коробках загальною вартістю 600 грн., які належать ОСОБА_10 , спричинивши їй матеріальну шкоду на вказану суму.

Після того, як ОСОБА_6 покинув приміщення підвалу та намагався з викраденим втекти, біля під`їзду вказаного будинку він був помічений та затриманий ОСОБА_11 . Таким чином ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_6 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло; та за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України за ознаками: закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, з чим погодився суд першої інстанції.

Вищезазначені дії обвинуваченого були кваліфіковані у межах досудового розслідування за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло; ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, з чим і погодився суд першої інстанції в оскаржуваному вироку.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України і призначено покарання:

за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 міс.;

за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 міс.

Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 у відшкодування матеріальних збитків, заподіяних злочином, 5479 грн.. 72 коп.

Строк дії запобіжного заходу домашній арешт, скінчився. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання з речовими доказами вирішено.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації дій, зазначає, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, яке виразилося у відмові суду в призначенні йому захисника. Крім того, як зазначає апелянт, в матеріалах кримінального провадження відсутній технічний запис судових засідань, а також судом не були допитані свідки.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 просив задовольнити його апеляційну скаргу і скасувати вирок суду першої інстанції; прокурор заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України при обставинах викладених у вироку суду, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а отже апеляційним судом не переглядаються.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо порушення судом першої інстанції його права на захист, на думку колегії суддів, є слушними і такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Зі змісту положення ст. 370 КПК України вбачається, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Так, дослідивши матеріали кримінального провадження та прослухавши технічний запис судових засідань, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Під істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 412 КПК України слід розуміти наявність таких порушень вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрутоване судове рішення.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінально-процесуального законодавства в процесі судового розгляду. Порушення, які перешкоджають суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження та постановити судове рішення, яке відповідає вимогам, встановленим КПК, визнаються істотними і тягнуть за собою його зміну та скасування.

Істотними порушеннями кримінального процесуального закону вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з ясувати обставини кримінального провадження, встановити істину, забезпечити права та законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обгрутоване судове рішення.

Так, пунктом 2 частини 3 ст. 42 КПК України закріплено право підозрюваного, обвинуваченого бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені чинним КПК України, а також отримати їх роз`яснення. Таке право забезпечується обов`язком в даному випадку суду повідомити підозрюваному, обвинуваченому їх права, роз`яснити їх суть, а також вручити пам`ятку, що передбачено ч.8 ст. 42 КПК України. Вручення підозрюваному, обвинуваченому пам`ятки про його процесуальні права та обов`язки одночасно з їх повідомленням особою, яка здійснює таке повідомлення забезпечує проінформованість особи щодо її процесуальних можливостей для участі у кримінальному провадженні та її обов`язків.

Зі змісту ч. 2 ст. 314 КПК України вбачається, що після ознайомлення обвинуваченого та інших осіб кримінального провадження, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні з пам`яткою про їхні права та обов`язки, передбачені чинним КПК України, головуючий з`ясовує, чи ознайомилися вони зі змістом пам`ятки, чи зрозумілі їм їх права та обов`язки, а у разі необхідності додатково роз`яснює їх.

Такий же обов`язок суду щодо повідомлення учасників кримінального провадження про їхні права та обов`язки під час судового розгляду, шляхом вручення їм відповідних пам`яток, а у разі необхідності та за наявності питань щодо змісту пам`ятки додаткового їх роз`яснення головуючим по справі, закріплено у вимогах до ст. 345 КПК України.

При прослуховуванні технічного запису як підготовчого судового засідання так і судового засідання з розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , які були проведені судом першої інстанції в один день, тобто 20 жовтня 2016 року, колегією суддів було встановлено, що суд першої інстанції в порушенням вимог ст.ст. 314, 345 КПК України взагалі не з`ясував в учасників судового провадження, обвинуваченого ОСОБА_12 та потерпілої ОСОБА_9 чи були їм вручені пам`ятки про їхні права та обов`язки, чи зрозумілі вони їм та чи не потребують вони їх додаткового роз`яснення.

Що стосується наявної в матеріалах кримінального провадження розписки обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_9 про отримання ними пам`яток про їхні права та обов`язки, то на думку колегії суддів, дана розписка є формальною, оскільки з неї не вбачається які саме права та обов`язки, відповідно до чинного КПК були зазначені в пам`ятці і отримані учасниками кримінального провадження.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає доводи апеляції обвинуваченого щодо порушення судом першої інстанції його права на захист та відмову в задоволенні його клопотання про надання йому захисника слушними та такими, що підлягають задоволенню.

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 412 КПК України є істотними і тягнуть за собою скасування судового рішення, у зв`язку із чим апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

У зв`язку із скасуванням вироку суду першої інстанції з вищезазначених підстав, колегія суддів, не входить в обговорення інших доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_12 , на які необхідно звернути увагу при новому судовому розгляді судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002609 відносно ОСОБА_6 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України - скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3