№ 1-кп/0202/353/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000262 від 03.02.2016 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Кицівка, Печенізького району, Харківської області, громадянина України, що не працює, освіта середня, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-30.05.2011 року, Московським районним судом м. Харкова, за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, працює в ПП Фартушная, освіта середня технічна, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ,
обвинувачених за ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 03.02.2016 року близько 14 годин 30 хвилин знаходились у дворі будинку АДРЕСА_5 , де побачили в руці у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка застрягла у багнюці, мобільний телефон OUKITEL К-4000. В цей момент у ОСОБА_7 та у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.
Після чого ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 відкрито викрасти чуже майно, на що ОСОБА_8 погодився, тим самим ОСОБА_7 , який діяв повторно, із ОСОБА_8 вступили у попередню змову на відкрите викрадення чужого майна.

Після чого у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , який діяв повторно, підійшов до ОСОБА_10 , та вихопив з її рук мобільний телефон OUKITEL К-4000 вартістю 3126,60 грн., тим самим відкрито, повторно, викрав чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_10 . В цей же час, виконуючи згідно попередньої домовленості свою роль, ОСОБА_8 чекав ОСОБА_7 та спостерігав за тим, щоб ніхто не викрив їх злочинні дії.

Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 утримуючи відкрито викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили неповнолітній потерпілій ОСОБА_10 , майнову шкоду на загальну суму 3126 грн. 60 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав частково та показав, що 03.02.2016 року близько 13:30 год. він приїхав на пр. ім. Газети «Правда» разом з ОСОБА_8 . Потім залишив його та проходив по вул. Калинова де побачив дівчинку в багнюці. Поряд з нею бух хлопець. Обвинувачений вихопив з її рук мобільний телефон та втік. Потім зателефонував ОСОБА_8 та сказав, що віддасть замість боргу мобільний телефон. ОСОБА_8 підішов до нього приблизно через пів години.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнав у повному обсязі та показав, що 03.02.2016 року близько 13 год. він разом з ОСОБА_7 зайшли у двір, стояли палили. ОСОБА_7 сказав, що зараз повернеться та пішов. ОСОБА_8 почув що плаче дівчинка, потім зателефонував ОСОБА_7 та сказав, що треба зустрітись. Обвинувачені зустрілись десь через 20-30 хвилин та ОСОБА_8 взяв мобільний телефон за рахунок грошей, які йому був винен ОСОБА_7 . Потім їх вдвох було затримано.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченими, вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
Допитана у судовому засіданні в порядку ст. 354 КПК України потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що 03.02.2016 р. після навчання йшла додому з ОСОБА_12 та застрягла у калюжі правою ногою, а руці держала телефон. Підійшов ОСОБА_7 , запропонував допомогу, а сам вихопив з руки телефон білого кольору, марки OUKITEL та втік. ОСОБА_12 в цей час телефонував матері. Потерпіла зі свідком ОСОБА_12 зустріли двох хлопців, якім розповіли про події. ОСОБА_7 , потерпіла впізнала по татуюванню на руці.
Свідок ОСОБА_13 , під час допиту у судовому засіданні в порядку ст. 354 КПК України показав, що 03.02.2016 р. повертався додому з потерпілою та вона застрягла в калюжі. Свідок телефонував матері, а до потерпілої підійшов ОСОБА_7 у чорній кофті з сірими вставками та татуюванням на руці, запропонував допомогу, а сам вихопив з руки потерпілої мобільний телефон білого кольору. ОСОБА_8 в цей час стояв на відстані 10-12 метрів та спостерігав. Коли ОСОБА_7 вихопив телефон та почав втікати, ОСОБА_8 побіг разом з ним.
Свідок ОСОБА_14 , під час допиту в судовому засіданні показав, що 03.02.2016 р. прямував до магазину та побачив, як швидким шагом йдуть обвинувачені та в руці у ОСОБА_7 був мобільний телефон білого кольору. Потім побачив потерпілу з хлопчиком, яка плакала. Потерпіла пояснила, що в неї вкрали мобільний телефон.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні повідомила, що 03.02.2016 р. їй біля обіду зателефонував її племінник ОСОБА_13 , який повідомив, що в ОСОБА_10 забрали мобільний телефон. Після цього свідок вийшла на вулицю, де побачила дітей, а також двох хлопців, які повідомили, що бачила двох нападників, які втікали з телефоном та повідомили їй їх прикмети. Вказану інформацію свідок повідомила поліції.
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.02.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_16 показала, що 03.02.2016 року, близько 14 год., біля буд. №1 по вул. Калинова у м. Дніпропетровську, невідомі відкрито, шляхом ривку заволоділи мобільним телефоном її неповнолітньої доньки ОСОБА_17 ;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.02.2016 року та фото таблицею до вказаного протоколу, відповідно до яких, ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка йшла по вул. Калинова, 1 у м. Дніпропетровську з інших хлопцем та тримав у руках мобільний телефон білого кольору;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 10.03.2016 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого ОСОБА_8 показав за яких обставини він з ОСОБА_7 03.02.2016 року відкрито заволоділи мобільним телефоном Пікуліной Єви-Марії;
-висновком експерта № 410 від 12.03.2016 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону OUKITEL K-4000, станом на 03.02.2016 року складає 3126,60 грн.
Аналізуючи об`єктивно з`ясовані обставини, підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинувачених у вчиненні злочину передбаченому ч. 2 ст.186 КК України знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується поза розумним сумнівом, комплексом, достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Судом встановлений розмір завданої потерпілої шкоди у сумі 3126, 60 грн., що підтверджується висновком експерта № 410 від 12.03.2016 року.
Суд критично оцінює доводи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо того, що злочин скоєно лише ОСОБА_7 , оскільки вони спростовуються іншим доказам по даному кримінальному провадженню, дослідженим у судовому засіданні.
Так свідок ОСОБА_13 , який був очевидцем події чітко зазначив, що ОСОБА_8 був присутній під час пограбування на місці події, знаходився неподалік та спостерігав за оточуючою обстановкою. Також свідок ОСОБА_14 впізнав обвинувачених, як осіб, які швидко залишали місце злочину з телефоном в руці. Свідок ОСОБА_15 зазначила, що їй очевидці подій зазначили ознаки осіб, які пограбували дівчинку. Вона повідомила поліцію про прикмети двох грабіжників, за якими потім було затримано саме обвинувачених. Крім того сам обвинувачений ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту 10.03.2016 р. розповів про обставини скоєння ним злочину, які узгоджуються з іншими доказами в сукупності.
Той факт, що потерпіла ОСОБА_10 не пам`ятає присутність ОСОБА_8 на місці події не спростовує причетність ОСОБА_8 до скоєного злочину, оскільки як пояснила потерпіла, вона була схвильована та не дивилась по сторонам, а її увага була прикута саме до ОСОБА_7 який вихопив з її рук телефон.
Невизнання своєї вини ОСОБА_8 суд розцінює як засіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Суд встановив, що дії ОСОБА_7 органами досудового розслідування по ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд встановив, що дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування по ч. 2 ст. 186 КК України також кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
При призначені покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 416 КПК України за якими при новому розгляді в суді першої інстанції допускається посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю посилення покарання.
Так при призначенні покарання ОСОБА_7 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше судимий, не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_8 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, працює в ПП ОСОБА_18 , по місцю роботи, навчання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного ОСОБА_8 , який раніше не судимий, працює, а також обставини справи суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді позбавлення волі. В зв`язку з цим суд вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинувачених відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 03.02.2016 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення за період з 03.02.2016 року по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
До набрання вироком чинності продовжити ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом трьох року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 165 грн. (по 82,50 грн. з кожного)
Речові докази по справі:
- мобільного телефону OUKITEL K-4000, які передані під гарантійну розписку ОСОБА_16 - повернути ОСОБА_16 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1