Код суду 233 Справа № 233/3220/17
Вирок
Іменем України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївки Донецької області, громадянина України, з середньо - технічною освітою, офіційно не працюючого, сироти, не одруженого, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.260 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
07 квітня 2014 року у м. Донецьку та в окремих районах і населених пунктах Донецької області на території Донецької області створено стійке ієрархічне об`єднання - так звану «Донецьку народну республіку» (надалі - ДНР), учасники якої на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, викраданням людей, захопленням адміністративних будівель органів державної влади, місцевого самоврядування, скоєння розбійних нападів на окремих осіб та заволодіння майном й грошима підприємств, установ,організацій, та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.
Основною метою діяльності вказаної злочинної організації є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом створення незаконного псевдо державного утворення «ДНР».
У період часу з 17 липня 2014 року по 27 липня 2015 року ОСОБА_7 , приймав активну участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань так званої «ДНР».
Так, ОСОБА_7 з 17 липня 2014 року по 01 жовтня 2014 року маючи мету на вступ до лав не передбаченого законом збройного формування прийшов до території ВЧ3037 ВВ МВС України, розташованої за адресою: Донецька область, м. Донецьк, Калінінський район, вул. Купріна, будинок № 1, де звернувся до одного з представників не передбаченого законом збройного формування «Восток», що входить до складу так званої «ДНР» та висловив свій намір на вступ до лав вказаного формування. Після чого, ОСОБА_7 було прийнято до лав НЗФ «Восток», що входило до складу силового блоку псевдо державного утворення «ДНР».
21 липня 2014 року ОСОБА_7 отримав від одного з представників НЗФ «Восток» автоматичну зброю-автомат «Калашникова» та набої до нього.
22 липня 2014 року ОСОБА_7 здійснював чергування на незаконно збудованому блокпосту представниками не передбаченого законом збройного формування «Восток» псевдо державного утворення так званої «ДНР», що розташовувався по вул. Горностаївській у Калінінському районі м.Донецька, де останні виконував наступні обов`язки:
- залучення до озброєного чергування на блокпостах та контрольна пропускних пунктах на території м. Донецька Донецької області з метою координації дій, спрямованих на недопущення на територію окупованих територій Українських військових формувань та підрозділів, залучених для проведення АТО;
- незаконна перевірка транспортних засобів громадян , які перетинають незаконно збудований блокпост.
З кінця червня по кінець серпня 2014 року ОСОБА_7 здійснював збройне чергування по охороні незаконно захопленої території ВЧ НОМЕР_1 ВВ МВС України.
З середини по кінець вересня 2014 року ОСОБА_7 виконуючи розпорядження представників НЗФ «Восток», так званої «ДНР» вирушив до смт. Верхньоторецьке (Скотовата) Ясинуватського району Донецької області, де він виконував роботи по будівництву фортифікаційних споруд для здійснення протидії Українським військовим формуванням та підрозділам, залученим для проведення АТО.
ОСОБА_7 , 01 жовтня 2014 року вийшов зі складу не передбаченого законом збройного формування «Восток», та того ж дня вступив до лав не передбаченого законом збройного формування «Б2», а саме: знаходячись у будові гуртожитку Донецького училища культури, що розташоване за адресою: Донецька область, м. Донецьк, Куйбишевський район, пр. Панфілова, будинок 77, останній написав рапорт на вступ до лав не передбаченого законом збройного формування «Б2», що входило до складу силового блоку так званої «ДНР». Після чого, ОСОБА_7 упродовж 3-х місяців проходив навчання по тактиці проведення бою, стрілковій та медичній підготовці.
Після проходження навчання ОСОБА_7 отримав автоматичну вогнепальну зброю автомат «Калашнікова» та набої до нього, та у період часу з кінця грудня 2014 до середини березня 2015 року ніс службу у лавах непередбаченого законом збройного формування «Б2», де виконував функції по збройній охороні незаконного захопленої території гуртожитку Донецького училища культури, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_7 , знаходячись у лавах не передбаченого збройного формування «Б2» наприкінці лютого 2015 року виїжджав на бойові позиції до с. Веселого Ясинуватського району Донецької області, де у продовж 14 днів він виконував роботи по будівництву фортифікаційних споруд для здійснення протидії Українським військовим формуванням та підрозділам, залученням для проведення АТО.
Крім того, ОСОБА_7 на початку березня 2015 року на 3 дні виїжджав на бойові позиції до м. Дебальцеве Донецької області з метою проведення інспекційної перевірки стану провізії, боєприпасів, медикаментів.
Наприкінці березня 2015 року ОСОБА_7 , покинув ряди непередбаченого законом збройного формування «Б2», що входило до складу силового блоку псевдо державного утворення «ДНР».
27 липня 2015 року ОСОБА_7 покинув ряди непередбаченого законного формування «Сомалі» за власним бажанням.
Таким чином, дії ОСОБА_7 що виразились в участі у діяльності не передбачених законом збройних формуваннях, кваліфікуються за ч.2 ст. 260 КК України.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_7 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст.260 КК України. Обвинувачений ОСОБА_7 , в повному обсязі сформульованої підозри, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_7 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_7 в присутності захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 .
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.ст. 468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні вважали, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України та просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Крім того, пояснив, що у 2014 році, коли припинили соціальні виплати на протязі двох місяців голодував, а тому вирішив вступити до лав незаконного збройного формування «ДНР». Він є сиротою, на території України він не мав ані родичів, ані знайомих. На час вступу він був неповнолітнім, а тому йому не доручали серйозних бойових завдань, був в нарядах. Йому видавали бойову зброю, але вона часто була в неприродному стані. Коли зброя була справна, він її не використовував. Переходив з одного збройного формування в інше, тому, що новачків не брали на бойові завдання, а лишали на охороні. За участь у формуванні отримував харчування. В липні 2015 року він добровільно вийшов з незаконного формування, оскільки почали виплачувати стипендії та пенсії і він вже мав змогу себе утримувати. Потім виїхав на територію України. Одного разу на блокпості його зупинили у зв`язку з тим, що він проходив по орієнтуванням. Він звернувся до Слов`янського відділення поліції у зв`язку з цим, все розповів, а потім його доставили до міста Маріуполя. Він розуміє до так звана «Донецька народна республіка» це незаконне формування. На даний час бажає вступати до Харківського авіаційного інституту.
Законний представник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 в достатній мірі розуміє в чому його звинувачують, добровільно уклав угоду з прокурором, просить також затвердити угоду і призначити покарання, визначене угодою.
Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду між прокурором та його підзахисним ОСОБА_7 .
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Шкода, внаслідок вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України, завдана лише суспільним та державним інтересам.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, та вивченням матеріалів, переконався що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, а також те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором відділу ювенальної юстиції прокуратури Донецької області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.260 КК України, тобто участь у діяльності не передбачених законом збройних формуваннях, за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, при призначенні покарання до останнього застосовуються правила розділу XV Загальної частини Кримінального кодексу України.
Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд визнає щире каяття, та вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.
Обставини, які б, відповідно до ст.67 КК України, обтяжували би покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом не встановлено.
Судових витрат по кримінальному провадженню не має.
Речових доказів по кримінальному провадженню не має.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27 червня 2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 серпня 2017 року включно, який слід скасувати.
Керуючись ст.ст.314,373, 374, 474- 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три ) роки.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Засудженого ОСОБА_7 негайно після проголошення вироку суду звільнити з під варти за залу судового засідання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27 червня 2017 року до 28 серпня 2017 року включно - скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурорам копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1