Справа № 574/1195/16-к
Провадження 1-кс/574/263/2016

У Х В А Л А

30 грудня 2016 року м. Буринь

Слідчий суддя Буринського районного суду Сумської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Буринського відділення поліції ГУ НП в Сумській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

До Буринського районного суду з даною скаргою звернувся ОСОБА_5 мотивуючи тим, що 17.09.2003 року був засуджений вироком Апеляційного суду Сумської області за ст.115 ч.2 п.п.1,6,12 187 ч.4 , 289 ч3,357 ч.3,70 КК України до довічного позбавлення волі. При цьому в січні 2016 року він звернувся до прокуратури із заявою про кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо вбивства двох осіб, яку, відповідно до ст.214 КПК України, просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Його заява була направлена до Буринського відділення поліції ГУ НП в Сумській області. Однак, він отримав повідомлення за підписом начальника Буринського ВП про те, що його заява зареєстрована в журналі ЄО за №50 від 11.01.2016 року, але проведеною перевіркою ознак кримінального правопорушення не встановлено і вищевказана заява не була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вважаючи таку бездіяльність неправомірною, просив зобов`язати уповноважену особу Буринського ВП ГУ НП в Сумській області внести відомості викладені в його заяві про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.115 КК України, за що він в теперішній час фактично відбуває покарання.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свої вимоги підтримав, уточнивши що раніше вже також оскаржував таку бездіяльність посадових осіб Буринського ВП, але в задоволенні скарги йому було відмовлено. Уточнив,що повідомлення за результатами розгляду його скарги працівниками Буринського відділення поліції отримав вже давно, але точно коли не пам`ятає. Однак вмотивованої постанови за наслідками перевірки його заяви не отримував до теперішнього дня. Коли справу про його обвинувачення у вищевказаних злочинах розглядав Апеляційний суд Сумської області, визнав себе винуватим, оскільки на нього тиснули правоохоронці застосовуючи протиправні методи розслідування.
Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 підтримала доводи скаржника, вважаючи скаргу обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Прокурор ОСОБА_3 вважала, що підстав для задоволення скарги немає, оскільки аналогічна його скарга вже була предметом розгляду слідчого судді, ухвалою якого останньому було вже відмовлено в її задоволенню, а тому вважала, що і дана заява є необґрунтованою, у зв`язку з чим посадові особи Буринського ВП правомірно не внесли її до ЄРДР.

Враховуючи, що клопотань про застосування технічних засобів при проведенні судового засідання не надходило, фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не проводиться відповідно до положень ч.1 ст. 107 КПК України.

Перевіривши доводи сторін та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік осіб, які мають право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність прокурора, слідчого на досудовому розслідуванні. Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення рішення слідчого про закриття кримінального провадження, може бути оскаржено - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

В судовому засіданні встановлено, що вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 року ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні злочинів передбачених ст.115 ч.2 п.п.1,6,12, 187 ч.4,194 ч.2,289 ч.3, 357 ч.3 КК України і засуджений, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до довічного позбавлення волі.

04.01.2016 року до Конотопської місцевої прокуратури Сумської області, від ОСОБА_5 , надійшла заява, якою він повідомив, що він не причетний до вбивства двох потерпілих, оскільки цей злочин вчинив не він, а ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , у зв`язку з чим просив внести ці відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочавши кримінальне провадження відносно вказаних осіб.

05.01.2016 року дана заява, за належністю та для проведення перевірки, була направлена до Буринського відділення поліції Конотопського відділу поліції ГУ НП в Сумській області.

11.01.2016 року зазначена заява ОСОБА_5 була зареєстрована в журналі єдиного обліку повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Буринського ВП за №50.

12.01.2016 року начальник слідчого відділення Буринського ВП майор поліції ОСОБА_9 направив матеріали вказаної заяви начальнику Буринського ВП підполковнику поліції ОСОБА_10 для їх розгляду згідно Закону України «Про звернення громадян» , оскільки вони не містять даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

22.01.2016 року, за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 , начальником сектору Буринського ВП майором поліції ОСОБА_11 було прийнято висновок, в якому останній вважав за необхідне припинити розгляд заяви останнього, зареєстрованої в журналі єдиного обліку за №50 від 11.01.2016 року, про що скаржника було повідомлено письмово листом від 25.01.2016 року №247/62/01-2016.

При цьому ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що саме цим повідомленням йому було фактично відмовлено у внесенні до ЄРДР його заяви щодо вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , який він отримав приблизно у лютому 2016 року.
Частиною 1 статті 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора , передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів скарги, вона була подана при перебуванні ОСОБА_5 в Сумському СІЗО 05.09.2016 року і надійшла до суду 03.10.2016 року.

Таким чином встановлено, що дана скарга була подана після закінчення строку , передбаченого ч.1 ст.304 КПК України. При цьому вирішуючи питання про відкриття провадження по ній, слідчий судді не міг, без проведення судового засідання встановити час, коли скаржнику стало відомо про порушення його прав щодо невнесення його заяви до ЄРДР.

При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_5 було роз`яснено принцип диспозитивності кримінального процесу, а також наслідки не вчинення дій у спосіб, передбачений кримінально-процесуальним кодексом, а саме щодо відсутності з його сторони клопотання про поновлення пропущеного строку звернення із скаргою на бездіяльність посадових осіб Буринського ВП за його заявою, зареєстрованою в журналі єдиного обліку за №50 від 11.01.2016 року.

Однак і в судовому засіданні такого клопотання до слідчого судді не надійшло.

Відповідно до ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

Слідчий суддя,суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що внесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Мельник проти України»), право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства.
Надавши оцінку встановленим обставинам та вищевказаним положенням кримінально-процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення скарги ОСОБА_5 , оскільки вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною 1 ст.304 КПК України, і останній не порушує питання про поновлення цього строку.

Саме таке рішення за скаргою ОСОБА_5 , відповідає вимогам законності, розумності та справедливості і не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, в порядку,передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.26,214,303,304 КПК України,ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Буринського відділення поліції ГУ НП в Сумській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою, зареєстрованою в Журналі єдиного обліку Буринського відділення поліції за №50 від 11.01.2016 року повернути скаржнику.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області на протязі п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали було складено та проголошено 3.01.2017 року.