Справа № 473/1071/17

УХВАЛА
іменем України
"14" квітня 2017 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчої Вознесенського ВП ГУНП ОСОБА_4 , особи, яка подала скаргу, ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та процесуального прокурора по кримінальному провадженню №0000624, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 13.04.2017 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , в якій він просить зобов`язати орган досудового розслідування Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області і Вознесенську місцеву прокуратуру негайно повернути автомобіль ГАЗ-САЗ, модель 3507, реєстраційний номер НОМЕР_1 особі, у якої він був вилучений, а саме - ОСОБА_5 .

Згідно із поданою адвокатом скаргою - 6 квітня 2017 року працівниками Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області на підставі протоколу огляду у ОСОБА_5 було вилучено автомобіль ГАЗ-САЗ, модель 3507, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який ОСОБА_5 добросовісно придбав у 2017 році (обставини відображені у матеріалах кримінального провадження 0000624). Станом на 10 квітня 2017 року арешт на автомобіль не накладено і матеріали до суду щодо арешту майна не надходили. Як зазначив адвокат у скарзі 10 квітня 2017 року о 10 годині слідчому СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області було передано клопотання про повернення зазначеного автомобілю. Однак, до 10 години 13 квітня 2017 року автомобіль не повернуто і відповідь на клопотання не надійшла.
11 квітня 2017 року в післяобідній час адвокат звернувся з клопотанням до Вознесенської місцевої прокуратури, однак автомобіль також не повернуто і рішення за результатами розгляду клопотання не надійшло.
В судовому засіданні адвокат та ОСОБА_5 подану скаргу підтримали. Так, адвокат зазначив, що його підзахисний є законним користувачем автомобіля, який зараз знаходиться на території Вознесенського ВП ГУНП, що підтверджується тим, що у нього знаходиться як у законного користувача оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також з огляду на те, що ОСОБА_5 застрахував цивільну відповідальність за вказаним автомобілем та користувався ним.
Слідча та прокурор заперечували проти задоволення скарги. Так, прокурор послався на те, що майно, а саме спірний автомобіль, - ОСОБА_5 надав співробітникам поліції добровільно з огляду на його заяву від 06.04.2017 року. Автомобіль було оглянуто відповідно до протоколу від цієї ж дати і згідно із постановою слідчого від 13.04.2017 року автомобіль ГАЗ-САЗ, модель 3507, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузову НОМЕР_2 було визнано речовим доказом і залишено на збереження на внутрішньому подвір`ї Вознесенського ВП. Прокурор вказав на те, що автомобіль не є тимчасово вилученим майном.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчим суддею було встановлено, що згідно із витягом із ЄРДР №0000624 внесено відомості до реєстру 06.04.2017 року о 01.47 год. за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
Згідно із заявою ОСОБА_7 від 05.04.2017 року він звернувся до відділу поліції із завою про викрадення транспортного засобу ГАЗ-53 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був викрадений з охоронюваної території вул.Самосьонків, 1 с.Новогригорівка.
З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.04.2017 року вбачається, що потерпілий пояснив, що йому достовірно відомо, що автомобіль ГАЗ-53 реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває в с.Новосілка Вознесенського району у фермера Фріцлера і він бачив його особисто на подвір`ї житлового будинку ОСОБА_5 .
Згідно із заявою ОСОБА_5 від 06.04.2017 року він добровільно видав працівникам поліції ГАЗ-53 реєстраційний номер 40686 ОВ до вирішення питання по справі.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.04.2017 року (час початку 12.30 год.) був оглянутий і сфотографований вказаний транспортний засіб, який видав добровільно ОСОБА_5 .
Постановою слідчого від 13.04.2017 року автомобіль ГАЗ-САЗ, модель 3507, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузову НОМЕР_2 було визнано речовим доказом і залишено на збереження на внутрішньому подвір`ї Вознесенського ВП.
Із страхового полісу №АК/1469794 від 01.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 застрахував цивільну відповідальність за автомобілем ГАЗ-САЗ, модель 3507, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузову НОМЕР_2 .
Постановою слідчого від 13.04.2017 року було відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про повернення автомобілю, яким користувався ОСОБА_5 , оскільки транспортний засіб визнано речовим доказом.
Дослідивши матеріали, заслухавши учасників провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 16 КПК України передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Автомобіль ГАЗ-САЗ, модель 3507, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузову НОМЕР_2 було визнано речовим доказом, проте його слід вважати тимчасово вилученим майном з огляду на наступне.

Частина 1 ст.167 КПК України передбачає, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно із п.3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно із ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. І саме в ході огляду 06.04.2017 року у ОСОБА_5 було вилучено автомобіль.

Частина 5 ст.171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Таке клопотання слідчому судді про арешт автомобіля, який просить повернути ОСОБА_5 подано не було.

Тому вирішуючи питання про долю цього речового доказу, слідчий та прокурор мали керуватися положеннями ч.1 ст.100 КПК України, згідно із якою - речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (арешт майна) КПК України, а також нормою, що закріплена в п.3 ч.1 ст.169 КПК України про те, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171 КПК.

Законність користування ОСОБА_5 автомобілем ГАЗ-САЗ, модель 3507, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузову НОМЕР_2 наразі не спростована з огляду на те, що він має оригінал свідоцтва про його реєстрацію (доказів про викрадення цього документу не надано і потерпілий ОСОБА_7 в своїй заяві від 05.04.2017 року про викрадення цього документу не зазначає), застрахував цивільну відповідальність, фактично володів автомобілем (оскільки саме він його видав, перед цим керуючи) і з огляду на положення ч.1 ст.397 ЦК України про те, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Частина 3 ст.397 ЦК України передбачає, що фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Керуючись ст. ст.100, 169, 171, 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та процесуального прокурора по кримінальному провадженню №0000624, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність слідчого та процесуального прокурора по кримінальному провадженню №0000624, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язати орган досудового розслідування Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області і Вознесенську місцеву прокуратуру негайно повернути ОСОБА_5 як володільцю автомобіль ГАЗ-САЗ, модель 3507, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузову НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає відповідно до положень ч.2 ст.307 КПК України.

Слідчий суддя:підпис: ОСОБА_1

Згідно оригіналу:суддя: