Справа № 169/78/17
Провадження № 1-кп/169/14/17
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року смт Турійськ
Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Турійськ Волинської області кримінальне провадження про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обенижі Турійського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, пенсіонера, згідно ст. 89 КК України не судимого,

у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
01 листопада 2016 року приблизно о 10:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних стосунків з потерпілим ОСОБА_4 , переслідуючи умисел на вбивство останнього, маючи при собі ніж, умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 удар в шию, завдавши йому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї зліва з пошкодженням яремної вени, при цьому ОСОБА_7 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення суспільно небезпечного діяння до кінця, однак його не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілий відламав лезо ножа від рукоятки та йому була надана своєчасна і кваліфікована медична допомога.

Факт вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України підтверджується такими зібраними у справі доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 01 листопада 2016 року вони разом з ОСОБА_7 випивали за місцем його проживання, що по АДРЕСА_1 , після чого останній дістав ножа і завдав йому удар у шию. В ході боротьби йому вдалося вихопити у ОСОБА_7 ножа і зламати лезо. Після чого його «швидкою» було доставлено до Турійської ЦРЛ, де було надано кваліфіковану медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що, прийшовши до помешкання ОСОБА_7 01 листопада 2016 року, вона бачила як він бився в потерпілим ОСОБА_4 . Останній був у крові, тому вона викликала швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_9 та законний представник ОСОБА_7 ОСОБА_5 , в судовому засіданні ствердили, що в їхнього батька ОСОБА_7 мали місце прояви психічних розладів, в результаті чого він поводив себе неадекватно.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 01 листопада 2016 року та фототаблиць до нього місцем огляду є житловий будинок, що по АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_7 . Під час огляду виявлено на підлозі у кімнаті, що є середньою зі східної сторони будинку, сліди у вигляді калюжі речовини буро червоного кольору, схожої на кров, а також у формі плям, крапель, які ведуть у коридор, прихожу, веранду до виходу з будинку. Крім того, в кімнаті на тумбі виявлено лезо ножа зі слідами, схожими на кров.

Під час затримання ОСОБА_7 у нього було виявлено та вилучено рукоятку складного ножа зі слідами, схожими на кров, чоботи кирзові та куртку військового типу зі слідами, схожими на кров, що стверджується протоколом затримання особи від 01 листопада 2016 року.

Згідно висновку експерта від 19 грудня 2016 року №90/90 на представленому на дослідження лезі від ножа, яке було виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події 01 листопада 2016 року на тумбі в кімнаті будинку, що по АДРЕСА_1 , а також на руків`ї від ножа, якого було виявлено та вилучено під час проведення обшуку та затриманні ОСОБА_7 , виявлено кров людини, що може походити від потерпілого ОСОБА_4 ; походження даної крові від ОСОБА_7 виключається.

Відповідно до висновку експерта від 28 грудня 2016 року №91/91 на наданих на дослідження куртці та кирзових чоботах виявлено кров людини, що може походити від потерпілого ОСОБА_4 ; походження даної крові від ОСОБА_7 виключається.

Висновком експерта №298 стверджується, що на тілі ОСОБА_4 було виявлено тілесні ушкодження: ножове поранення шиї зліва з пошкодженням яремної вени, що могло утворитись внаслідок контакту з предметом з ріжучою травмуючою поверхнею.

Відповідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 014 листопада 2016 року №107 ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Актом №551 наркологічної експертизи стверджується, що ОСОБА_7 на час вчинення інкримінованих йому дій в стані патологічного алкогольного сп`яніння не перебував.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_7 закінченого замаху на вбивство - умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Згідно ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.

Згідно ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Пленум Верховного Суду України у п.3 Постанови № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 3 від 11 січня 2017 року ОСОБА_7 в період скоєння інкримінованих йому протиправних дій виявляв, як виявляє і на даний час, ознаки параноїчної шизофренії, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Таким чином, суд вважає доведеним, що суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, дійсно мало місце, оскільки підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, і що воно вчинено ОСОБА_7 в стані неосудності.

Щодо виду примусових заходів медичного характеру, які слід застосувати до ОСОБА_7 , суд враховує психічний стан хворого, характер та обставини вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, ступінь небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб та рекомендації лікарів-психіатрів про тип лікувального закладу.

Судом також враховавно, що ОСОБА_7 з 1973 року перебуває на обліку в психіатра, часто буває неадекватним, не може контролювати свої емоції, бувають напади агресії, раніше до нього застосовувались примусові заходи медичного характеру.

За таких обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_7 , перебуваючи у стані неосудності вчинив суспільно небезпечне діяння та відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 3 від 11 січня 2017 року за своїм психічним станом він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, суд дійшов висновку, що до нього слід застосувати такий примусовий захід медичного характеру.

Судові витрати слід віднести за рахунок держави, оскільки відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку. .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.512-513 КПК України, ст.ст.19, 93-94 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання ухвалою законної сили залишити попередній - у виді поміщення до психіатричного закладу, що виключають його небезпечну поведінку.

Речові докази: чоботи та куртку, що знаходяться в камері схову речових доказів Турійського ВП Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області, передати законному представнику ОСОБА_7 ОСОБА_5 ; лезо від ножа, руків`я від ножа, зразки крові ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , що знаходяться в камері схову речових доказів Турійського ВП Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області, знищити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано. У разі подання апеляційної скарги, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий