АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали кримінального провадження № 0009479 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усть-Каменогорськ, республіки Казахстан, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Подільського районного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року,

за участю сторін:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Згідно ст.76 КК України покладено на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган про зміну місця проживання, роботи.
Обвинувачений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та закрити провадження.

Вирок суду вважає незаконним та необрунтованим. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, зазначає про свою невинуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.
Згідно із вироком суду, 22 грудня 2015 року близько 03 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , де в цей час перебували його колишня дружина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та їх малолітня донька ОСОБА_10 , 15 серпня 2004 року, зайшовши до спальної кімнати, де в цей час відпочивали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , почав провокувати словесний конфлікт на ґрунті неприязних відносин, а саме словесно ображати ОСОБА_9 , висловлюючись, в присутності їх малолітньої доньки, нецензурною лайкою, після чого почав кидатись в ОСОБА_9 різними предметами, в результаті чого, потерпіла отримала удар в голову сільницею. В подальшому, ОСОБА_5 умисно почав наносити численні удари, точну кількість яких встановити не видалося можливим, руками по голові, обличчю та тулубу ОСОБА_9 , яка реально усвідомлюючи небезпеку своєму здоров`ю, перейшла в іншу кімнату, проте, ОСОБА_5 послідкувавши за нею, схопив її за волосся та продовжив умисно наносити численні удари по різних частинах тіла, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 5/е від 21.01.2016 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, відповідно п.п. 2.2.1/в. та 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року.
Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання апеляційної інстанції не з`явилася, надіслала заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі, проти апеляційної скарги обвинуваченого заперечує.
Заслухавши суддю - доповідача, доводи обвинуваченого та захисника про підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про безпідставність доводів апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з таких підстав.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_9 , за наведених у вироку обставин відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та підтверджений зібраними у встановленому законом порядку доказами, які ретельно досліджено, належно оцінено судом та детально викладено у вироку.
На підтвердження встановлених фактичних обставин справи, суд першої інстанції обґрунтовано послався на:
показання потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що з обвинуваченим перебувала в шлюбі, на даний час розлучені. Вночі з 21 на 22 грудня 2015 року обвинувачений повернувся додому в стані сильного алкогольного сп`яніння та почав ображати її, вилив на голову каструлю з водою. Обвинувачений з кухні кидав в неї картоплею, книжкою, сільницею, вона вмовляла його заспокоїтися, однак він підійшов до неї та почав бити руками. Син заступився за неї. Вона вийшла до іншої кімнати та викликала поліцію. Коли вона вийшла з кімнати доньки, то обвинувачений схопив її за волосся, наклонивши до землі. Це все відбувалось на очах її малолітньої доньки;
показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , що підтверджують обставини, за яких обвинувачений наніс тілесні ушкодження потерпілій;
дані рапорту інспектора патрульної поліції 4 роти № 7 батальйону № 2 УПП ОСОБА_11 , про виклик ОСОБА_9 22 грудня 2015 року о 03:34 працівників поліції за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки її колишній чоловік ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, бив її та дітей.;

дані протоколу прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 22 грудня 2015 року;
дані протоколу огляду квартири АДРЕСА_2 із фототаблицею від 22 грудня 2015 року, де на підлозі кімнати №1 та підлозі кухні містяться плями бурого кольору у вигляді крапель;
дані відповіді на запит № 2615/15 від 30 грудня 2015 року та карти виїзду швидкої медичної допомоги № 303 від 22 грудня 2015 року, згідно яких встановлено, що 22 грудня 2015 року о 04 год. 11 хв. зареєстровано виклик № 303 та здійснено виїзд бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги до ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 ;

дані висновку експерта №5/е від 21 січня 2016 року, згідно яких встановлено, що «Аналіз наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відповідності питань постанови, дає підстави зробити висновки, що під час первинно відомого звернення 22 грудня 2015 року о 04:10 року за медичною допомогою та під час проведення того ж дня судово-медичного огляду у ОСОБА_9 виявлено такі тілесні ушкодження: закрита травма 5 пальця правої кисті: синці - на тильній поверхні правої кисті в проекції голівки 5-ї п`ясної кістки та на нігтьовій поверхні 5-го пальця; перелом основи дистальної фаланги 5 пальця правої кисті (зі зміщенням уламків); синці невизначеної форми - на задній поверхні правого плеча в середній третині, на верхній повіці лівого ока, на тилі 5-го пальця лівої ступні; садна невизначеної форми - на задній поверхні правого та лівого ліктьових суглобів. Характер та морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменш, 5-6 кратної дії (садна - за рахунок ковзаня, тертя, ударів під кутами чи поєднання таких впливів; решта ушкоджень - від ударної дії тупих твердих предметів), у строк, вказаний у описовій частині Постанови, тобто, 22.12.2015. Відновлення порушеної анатомічної цілісності вказаного пальця правої кисті та початок відновлення порушеної функції вказаного пальця у даному випадку потребує строк понад 21 добу (у звичайному клінічному перебігу), так як відома морфологія тілесного ушкодження, вказаного у п. а) даних Підсумків (зміщення уламків), свідчить про те, що, у звичайному клінічному перебігу, відновлення порушеної анатомічної цілісності вказаної кістки гак і відновлення порушеної функції вказаного пальця потребує строк понад 21 добу, у середньому впродовж 4-5 тижнів. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, тілесне ушкодження, вказане у п. а) даних Підсумків, відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я, відповідно п. п. 2.2.1 /в. та 4.6. "Правил". Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення саден та синців у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, кожне з виявлених тілесних ушкоджень, вказаних у п. б) даних Підсумків, відноситься до ЛЕГКОГО і тілесного ушкодження, відповідно п. п. 2.3.5. та 4.6. "Правил". Судити про спосіб спричинення кожного з виявлених тілесних ушкоджень можливо під час проведення слідчого експерименту за участю усіх учасників події»;
дані протоколу проведення слідчого експерименту від 22 лютого 2016 року, згідно яких потерпіла ОСОБА_9 в службовому кабінеті № 211 Подільського УП ГУНП у м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 20, показала під відеозапис обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення, що мало місце 22 грудня 2015 року близько 03 год. 30 хв. в приміщенні квартири АДРЕСА_2 з боку ОСОБА_5 ;
дані протоколу огляду від 28 грудня 2015 року та диску, де зазначено про запис з відеокамери мобільного телефону марки «Нокіа Люміа 630», що належить потерпілій ОСОБА_9 , та зафіксовано подію 22 грудня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Наведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, оскільки вони є належними, допустимими та достатніми.

Суд у вироку дав детальну оцінку зазначеним доказам та навів достатнє обґрунтування для їх прийняття. Висновки суду підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а відтак підстав визнати їх неправильними не встановлено, як і доказів недопустимими.

Показання потерпілої ОСОБА_9 та свідків суд обгрунтовано взяв до уваги, оскільки вони є послідовними, логічними та узгоджуються з іншими доказами у справі.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 , в яких він заперечує свою винуватість, спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності.

За таких обставин колегія суддів уважає, що невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є намаганням уникнути відповідальності.

Доводи обвинуваченого під час апеляційного розгляду про його невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України щодо потерпілого ОСОБА_5 , не приймаються колегією суддів до уваги. З матеріалів кримінального провадження убачається, що ухвалою суду першої інстанції від 12 травня 2016 року кримінальне провадження № 0009479, внесене до ЄРДР 22 грудня 2015 року відносно ОСОБА_5 закрито в частині обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_5 від обвинувачення.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд дотримався вимог ст.ст.50, 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який не одружений, має на утриманні доньку ОСОБА_14 , 2004 р.н., працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває,за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, не встановивши обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання,
Колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_5 покарання, оскільки призначене судом покарання за видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції колегією суддів не встановлено і в апеляційній скарзі обвинуваченого не наведено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення,
вирок Подільського районного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року щодо ОСОБА_5 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ упродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3