АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1355/2017 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 591 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
особи, відносно якої вирішується
питання про екстрадицію ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2017 року, -
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_8 на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 03 лютого 2017 року про видачу (екстрадицію) громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 328 КК Республіки Білорусь.
Ухвала суду мотивована тим, що відповідну довідку про звернення за захистом в Україні ОСОБА_8 отримав тільки 09 лютого 2017 року, тобто вже після винесення постанови про його видачу (екстрадицію) до Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 328 КК Республіки Білорусь, а відтак відсутні підстави для задоволення поданої скарги.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2017 року, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 .
Мотивуючи свою апеляційну скаргу захисник вказує на те, що 22 листопада 2016 року ОСОБА_8 звернувся до ГУ Державної міграційної служби України в місті Києві із проханням про отримання захисту в Україні, з підстав його переслідування за політичними мотивами. 09 лютого 2017 року ОСОБА_8 видано довідку про звернення за захистом в Україні та запрошено на співбесіду на 13 лютого 2017 року. Однак, не зважаючи на наявність зазначеної обставини, заступником Генерального прокурора України винесено постанову про екстрадицію ОСОБА_8 на територію Респібліки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності. Крім того, як зазначає захисник, сама постанова про екстрадицію від 03 лютого 2017 року прийнята не належною на те особою, оскільки відповідно до вимог національного законодавства, така постанова про екстрадицію повинна прийматись безпосередньо Генеральним прокурором України. Також, в наданих матеріалах справи відсутній належним чином оформлений переклад вказаного процесуального документу, а сама постанова ОСОБА_8 отримана лише 09 лютого 2017 року, що свідчить, на думку захисника, про навмисне затягування строку вручення документу, з метою позбавлення особи права на оскарження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 та її підзахисного ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 591 КПК України, захисник ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , звернулася до суду зі скаргою про скасування постанови заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 03 лютого 2017 року про видачу (екстрадицію) громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 328 КК Республіки Білорусь, у задоволенні якої слідчим суддею було відмовлено.
Дослідивши надані суду матеріали та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з прийнятим слідчим суддею рішенням.
Так, відповідно до ст. 590 КПК України, після вивчення матеріалів екстрадиціної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою. Про своє рішення центральний орган України повідомляє компетентний орган іноземної держави, а також особу, щодо якої воно прийнято. Якщо в продовж десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.
Як вбачається з наданих суду матеріалів ОСОБА_8 розшукується компетентними органами Республіки Білорусь, за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 328 КК Республіки Білорусь.
За результатами перевірки щодо видачі ОСОБА_8 компетентним органам Республіки Білорусь, заступником Генерального прокурора України ОСОБА_9 було винесено постанову від 03 лютого 2017 року про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 компетентним органам Республіки Білорусь.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, в ході проведення екстрадиційної перевірки, обставин, які б відповідно до вимог ст. 589 КПК України, давали підстави для відмови у видачі (екстрадиції) ОСОБА_8 не встановлено.
Так, злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_8 на території Республіки Білорусь відповідає ч. 3 ст. 307 КК України і являється екстрадиційним, оскільки за його вчинення на території України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року. Передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за цей злочин не закінчився. Статусу біженця ОСОБА_8 не має, громадянином України не являється, відомості щодо неможливості видачі (екстрадиції) останнього за станом здоров`я, в наданих суду матеріалах відсутні, до кримінальної відповідальності на території України він не притягувався.
Що стосується посилань захисника на те, що ОСОБА_8 звернувся до ГУ Державної міграційної служби України в місті Києві із проханням про отримання захисту в Україні, то, як вбачається з наданих матеріалів, дане звернення відбулося вже після прийняття рішення про його видачу і фактичну передачу, а тому вимоги ст. 590 КПК України не порушені.
Також, є безпідставними доводи захисника з приводу того, що постанова про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 компетентним органам Республіки Білорусь, прийнята не уповноваженою на те особою.
Істотних порушень норм Кримінального процесуального Кодексу України, які б давали підстави для скасування постановленого судом рішення, колегією суддів не встановлено.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо відсутності підстав для скасування постанови заступника Генерального прокуратури України ОСОБА_9 від 03 лютого 2017 року про видачу (екстрадицію) громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 328 КК Республіки Білорусь.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постановленого судом першої інстанції рішення, а відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 309, 375, 376, 404, 405, 422, 584, 585, 590, 591 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2017 року, якоювідмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_8 , на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 03 лютого 2017 року про видачу (екстрадицію) громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 328 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4