У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 184/430/17
Номер провадження 1-в/184/54/17

21.03.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,
представника ПВЦ-79 ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Покров заяву про умовно-дострокове звільнення засудженої:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаїв, українки, громадянки України, з вищою освітою, вдову, до засудження працювала директором ТОВ «Фінансовий світ України», проживала за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.
В С Т А Н О В И В :
09 березня 2017 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області звернулась засуджена ОСОБА_5 із заявою про застосування до неї умовно - дострокового звільнення від відбування покарання мотивуючи її тим, що 29.10.2016р. прибула до ПВЦ-79. По прибуттю працевлаштована швачкою до бригади 32 підприємства установи. Виконує всі законні вимоги адміністрації, порушень та стягнень не має, з адміністрацією та засудженими веде себе стримано та чемно, правила внутрішнього розпорядку виконує, дотримується чистоти та охайності. У вчиненому нею злочині розкаюється, а тому вважає, що заслуговує на розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Засуджена ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви засудженої заперечував, оскільки засуджена не має заохочень, згідно вироку суду має позов на суму 265140,20 гривень, норми виробітку на низькому рівні тому своєю роботою та поведінкою не довела своє виправлення .

У судовому засіданні представник ПВЦ-79 також з тих самих підстав заперечувала проти задоволення заяви засудженої.

Розглянувши заяву засудженої, заслухавши її доводи, дослідивши матеріали справи, думку прокурора та заслухавши представника ПВЦ-79, суд приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що 04.03.2013 року ОСОБА_5 засуджена Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 190 ч. 1,2,3 ст. 186 ч. 4, ст.. 70 ч. 1 КК України шляхом поглиблення менш суворого покарання більш суворим та призначено покарання - 07 років позбавлення волі.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.05.2016 року зараховано в строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 22.06.2011 р. по 03.04.2012р. з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно ст.72 ч. 5 КК України, ст.ст.537,539 КПК України.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.10.2016 року замінено не відбуту частину покарання 02 роки 07 місяців 19 днів на обмеження волі, згідно ст.ст.404,405,407,419 КПК України.
Згідно наявної характеристики в матеріалах справи, засуджена ОСОБА_5 відбуває покарання з 22.06.2011 року. Під час відбуття покарання в СІЗО характеризувалась посередньо: заохочень та стягнень не мала. До державної установи ПВЦ №79 прибула 29.10.2016 року із ВК-74 м. Одеси, де характеризувалась посередньо, заохочень та стягнень не мала. За період відбуття покарання в установі ПВЦ-79 характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, яким користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.

У відповідності до норм ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 частину призначеного судом покарання.

Згідно ч. 17 постанови Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року N 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги те, що засуджена ОСОБА_5 не має заохочень, цивільний позов, згідно вироку суду на суму 265140,20 гривень останньою не відшкодовано, норми виробітку на низькому рівні, що свідчить про відсутність сумлінного ставлення засудженої до праці, а також усвідомлення нею суспільно-небезпечного характеру вчиненого діяння та спростовує ту обставину, що засуджена стала на шлях виправлення, а тому виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що засуджена не довела своє виправлення, та відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України застосування до неї умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним.

Водночас, посилання засудженої на важкі сімейні та життєві обставини, які склалися, зокрема хвороба її матері, не можуть бути підставою для застосування умовно-дострокового звільнення, оскільки виключний перелік останніх наведений у ч.2 ст.81 КК України, який розширеному тлумаченню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволені заяви засудженої ОСОБА_5 щодо застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1