У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.01.2017 Справа №607/13008/16-к

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, в рамках кримінального провадження № 0000197 від 10.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку у АТ «Райфайзен банк Аваль» № НОМЕР_1 відкритому на ім`я ТзОВ «Заліщицьке хлібоприймальне підприємство» (, місцезнаходження: м. Заліщики вул. Промислова, 1 Тернопільської області): грошові кошти, що знаходяться на рахунку у АТ «Райфайзен банк Аваль» № НОМЕР_2 відкритому на ім`я ТзОВ «Заліщицьке хлібоприймальне підприємство» (, місцезнаходження: м. Заліщики вул. Промислова, 1 Тернопільської області); грошові кошти, що знаходяться на рахунку у АТ «Райфайзен банк Аваль» № НОМЕР_3 відкритому на ім`я ТзОВ «Заліщицьке хлібоприймальне підприємство» (, місцезнаходження: м. Заліщики вул. Промислова, 1 Тернопільської області).

В судове засідання слідчий не з`явилася, однак повідомлялась про час та місце розгляду його клопотання належним чином.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як вбачається із матеріалів клопотання, немає достатніх підстав вважати, що грошові кошти, що знаходяться на рахунку у АТ «Райфайзен банк Аваль» № НОМЕР_1 відкритому на ім`я ТзОВ «Заліщицьке хлібоприймальне підприємство» (, місцезнаходження: м. Заліщики вул. Промислова, 1 Тернопільської області): грошові кошти, що знаходяться на рахунку у АТ «Райфайзен банк Аваль» № НОМЕР_2 відкритому на ім`я ТзОВ «Заліщицьке хлібоприймальне підприємство» (, місцезнаходження: м. Заліщики вул. Промислова, 1 Тернопільської області); грошові кошти, що знаходяться на рахунку у АТ «Райфайзен банк Аваль» № НОМЕР_3 відкритому на ім`я ТзОВ «Заліщицьке хлібоприймальне підприємство» (, місцезнаходження: м. Заліщики вул. Промислова, 1 Тернопільської області) є доказом злочину, чи воно підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак слідчим у клопотання про арешт майна не вказано мету та підстави відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обгрунтування необхідності арешту майна.

Крім цього, п.3 ч. 2 ст.171 КПК України, передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчить про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Зі змісту клопотання вбачається, що відповідно до інформації отриманої із ГУ ДФС у Тернопільській області на імя ТзОВ «Заліщицьке хлібоприймальне підприємство» (), одним із засновників та керівником є ОСОБА_5 , відкриті наступні рахунки: АТ «Ощад Банк» № НОМЕР_4 ; АТ «Ощад Банк» № НОМЕР_5 ; АТ «Райфайзен банк Аваль» НОМЕР_1 ; АТ «Райфайзен банк Аваль» НОМЕР_2 ; АТ «Райфайзен банк Аваль»; ПАТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_6 ; ПАТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_7 ; ПАТ КБ «Хрещак» НОМЕР_8 .

Відносно долученої до клопотання інформації про наявність банківських рахунків ТзОВ «Заліщицьке хлібоприймальне підприємство», то враховуючи вимоги ст.ст. 84, 99 КПК України, а також те, що вказана інформація не зареєстрована у встановленому порядку, не містить усіх необхідних реквізитів, то слідчий суддя не приймає її до уваги як належний та достатній доказ, який без інших, належним чином здобутих доказів не може бути підставою застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, слідчим до клопотання про арешт майна не додано копій документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчить про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно - повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, який рахувати з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_1