ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/716/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" грудня 2016 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005535 від 10.07.2014 р. та за №0002125 від 27.02.2016 р. за звинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борисполя Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-05.03.2014 р. Оболонським районним судом м.Києва за вчинення корисливого злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу;
-11.11.2014 р. Печерським районним судом м.Києва за ст..185 ч.2 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі;
у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувають обвинувальні акти у кримінальному провадженні за №0005535 від 10.07.2014 р. та за №0002125 від 27.02.2016 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на два місяці, оскільки ризики, що обумовили обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ст. 177 КПК України на цей час продовжують існувати.
Захисник просила змінити запобіжний захід з «тримання під вартою» на більш м`який ,посилаючись на те , що прокурором не наведено доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превуалює над принципом поваги до свободи особистості.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого судом повністю враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України.
Оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про причетність обвинуваченого до скоєних кримінальних правопорушень, серед яких злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України відповідно до ч. 4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, значну кількість епізодів злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за яким обвинувачується ОСОБА_5 . Судом також враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий 05.03.2014 р.Оболонським районним судом м.Києва за вчинення корисливого злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу, який обвинувачений до цього часу не сплатив; 11.11.2014 р. Печерським районним судом м.Києва за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, від відбуття якого ухилявся, не має місця постійної роботи, у нього відсутні тісні соціальні зв`язки, він не має постійного місця проживання в м. Києві. Крім того, судом враховується неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду, що виразилась в неодноразових неявках в судові засідання без поважних причин, у зв`язку з чим обвинуваченого було оголошено в розшук. Таким чином, зазначені обставини в їх сукупності обумовлюють наявність чисельних ризиків, передбачених в ст. 177 КПК України, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою».
На підставі вимог ч. 3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Окрім того, обвинуваченому підлягають роз`ясненню обов`язки, передбачені ст.ст. 182, 194 КПК України які будуть покладені на нього у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.
Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України - розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину- від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
Враховуючи наведені обставини та тяжкість злочинів, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 , а також відомості про його особу, суд вважає можливим визначити обвинуваченому заставу 50 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто в сумі 80000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 15-30 год. 19 лютого 2017 р.
Визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні у 50 розмірів мінімальної заробітної плати у сумі 80000 / вісімдесят тисяч/ гривень обвинуваченому та негайно звільнити ОСОБА_5 з під варти, якщо протягом дії цієї ухвали обвинуваченим або заставодавцем буде внесено заставу на Депозитний рахунок Дарницького районного суду м. Києва (, банк одержувач: УДКСУ у Дарницькому районі м. Києва, МФО 820019, рахунок № 3844).
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі внесення застави на нього покладаються обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися за межі м. Борисполя без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання. В разі невиконання покладених обов`язків застава буде звернута в дохід держави.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Київського слідчого ізолятора № 13 УДПтСУ в м. Києві.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1