Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000122 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Донецька, громадянина України,

що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2583 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 2 вересня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.09.2016 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2583 КК України, і йому призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

______________________________________

Справа № 11-кп/796/438/2017
Категорія: ч.1 ст.2583 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1 .

На підставі ст.ст.54, 77 КК України ОСОБА_8 позбавлено військового звання майора Національної гвардії.

Судом прийнято рішення щодо речових доказів.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати і закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2583 КК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що висновки суду про участь ОСОБА_8 в терористичній організації та сприянні її діяльності, а саме, наданні інформації, яка нібито представляла загрозу охоронюваним державним інтересам, невстановленій особі, яка презентує себе у мережі Інтернет як lisijka, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Захисник стверджує, що ні в Україні, ні в інших країнах світу самопроголошена Донецька народна республіка (далі ДНР) не визнана терористичною організацією, і безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами не підтверджується, що так звана ДНР є терористичною організацією, lisijka членом терористичної організації, а також що ОСОБА_8 дав згоду на вступ до терористичної організації та сприяв її діяльності. На користь того, що реальність намірів обвинувачений не підтвердив конкретними діями, свідчать і висновки суду у вироку про відсутність будь-яких негативних наслідків вчиненого кримінального правопорушення. Під час досудового розслідування було залучено експертів з питань таємниць, за висновками яких інформація, передана ОСОБА_8 абоненту ІНФОРМАЦІЯ_2 , не становить державної таємниці та її витік не міг завдати шкоди національній безпеці України, однак у судовому рішенні не зазначено, чому суд не взяв їх до уваги. При цьому висновки суду про те, що представники ДНР використовували надану ОСОБА_8 інформацію з метою організації збройної протидії силам АТО, що передача обвинуваченим інформації могла завдати шкоди державі, а також стосовно усвідомлення ОСОБА_8 своєї участі в терористичній організації та сприянні її діяльності, виконання завдання представника терористичної організації відповідно до відведеної йому ролі у плані спільних злочинних дій тощо, що б характеризувало його дії з суб`єктивної сторони, носять характер припущень і не підтверджуються наявними в справі доказами.

Не погоджуючись з наданою судом оцінкою доказів, захисник вказує на істотне порушення прав і свобод людини під час досудового розслідування, що виразилося у втручанні в приватне життя та незаконному знятті інформації з мобільного телефону ОСОБА_8 без ухвали слідчого судді всупереч вимогам ст.ст.258, 263 КПК України. Оскільки під час огляду, крім зовнішніх ознак телефону, було здійснено фотографування переписки з абонентом ОСОБА_10 , вважає, що протокол огляду від 18.04.2015 року є недопустимим доказом. Що стосується показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , то вони лише характеризують особу його підзахисного, але і не доводять, і не спростовують його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. До того ж, викладаючи показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , суд зазначив у вироку ті дані, які містяться у протоколах їх допитів під час досудового розслідування, про які свідки не давали показання безпосередньо в судовому засіданні, викривив зміст показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , а показання свідка ОСОБА_16 є показаннями з чужих слів, які містять домисли й припущення. Однак навіть за таких обставин показання свідків, як зазначає захисник, є неналежними доказами, оскільки не підтверджують участь ОСОБА_8 у терористичній організації, а також само збирання та передачу ним службової інформації.

Не оспорюючи змісту переписки ОСОБА_8 в додатку VoIPViber з абонентом ОСОБА_10 , сторона захисту стверджує, що обвинувачений не усвідомлював ризиків такого спілкування, не мав умислу сприяти сепаратистам чи завдати шкоди державі, а лише з метою убезпечити від можливих загроз своїх рідних, які проживають на непідконтрольній території в м. Донецьку, вимушено надавав нічого не варту з точки зору військової цінності інформацію, яку брав з Інтернет-ресурсів, частково вигадував або використовував такі відомі йому факти та дані, які хоча і були реальними, але застарілі і не могли зашкодити виконанню завдань АТО. Це підтверджується двома висновками експертиз, на які суд поклався у вироку, однак не взяв їх до уваги і не навів відповідні мотиви, листами т.в.о. заступника командувача Національної гвардії України від 04.06.2015 № 3/29-3977, від 02.06.2015 № 3/27-3920, начальника штабу першого заступника керівника АТО на території Донецької та Луганської областей від 01.06.2015 № 240102. При цьому суд безпідставно обґрунтував свої висновки даними, що містяться в протоколі за результатами проведення негласного оперативного заходу від 17.04.2015, в якому приводиться зміст аудіозапису телефонних розмов між невстановленими особами, в тому числі особою на ім`я ОСОБА_17 , яку суд на підставі припущень ототожнив з абонентом ОСОБА_10 , а осіб, що входять у групу друзів ОСОБА_8 на сторінці в соціальній мережі Вконтакте відніс до тих, що підтримують незаконні воєнізовані формування у складі терористичної організації ДНР, з урахуванням інформації у листах заступника начальника ГУ військової контррозвідки СБУ від 23.05.2015 № 17/3-735 та начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.06.2015 № 17/3-803, що базується на відомостях з мережі Інтернет.
На переконання захисника, не доводить винуватість ОСОБА_8 і протокол огляду від 13.05.2015, у відповідності з яким оглянуто диск з інформацією щодо з`єднань, оскільки зміст розмов відсутній, а ототожнення абонентів з невстановленими особами, в тому числі тими, що нібито є представниками терористичної організації, здійснюється на підставі припущень, що є неприпустимим, як і висновки суду про те, що ОСОБА_8 міг вступити у злочинний зв`язок з терористами під час перебування у м. Донецьку у відпустках, хоча місцезнаходження обвинуваченого під час відпусток в період з 15.05.2014 по 24.05.2014, з 15.09.2014 по 14.10.2014 не з`ясовувалося.
Що стосується його підзахисного, то ОСОБА_8 визнав лише факт спілкування з невстановленою особою абонентом ОСОБА_10 , про що повідомив голову СБУ, чим сприяв встановленню істини в справі, що суд першої інстанції невірно розцінив як часткове визнання вини.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_18 і обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, стверджуючи про відсутність у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення; доводи прокурора, який не вбачав підстав для задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим і вмотивованим; повторно дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження, у визначених судом апеляційної інстанції межах, провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити частково, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_8 брав участь у терористичній організації, а також іншим чином сприяв її діяльності, за наступних обставин.
У березні квітні 2014 року у м. Донецьку створено стійке ієрархічне об`єднання терористичну організацію, так звану ДНР, учасники якої на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.
Основною метою діяльності вказаної терористичної організації є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України шляхом створення незаконного державного утворення ДНР.
Вказана терористична організація є стійкою, має чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з планом спільних злочинних дій.
На керівників блоків покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що були у вказаних блоках.
При цьому на керівників та учасників силового блоку покладалось забезпечення стійкості терористичної організації шляхом збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України. У свою чергу, представники політичного блоку організовували збір та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їхньої діяльності, чим також забезпечували існування вказаної терористичної організації.
ДНР мала стабільний склад лідерів, які підтримували між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.
Так, на учасників політичного блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки:
- створення так званих органів державної влади ДНР та організація їх діяльності;
- видача нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів державної влади ДНР;
- проведення незаконного референдуму на території Донецької області про визнання суверенітету незаконного державного утворення ДНР;
- проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності терористичної організації ДНР з метою схиляння до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;
- організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;
- налагодження взаємодії з незаконним державним утворенням Луганська народна республіка та її лідерами з метою координації дій, спрямованих на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;
- налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном, з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам та Збройним Силам України;
- налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності ДНР, дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції (далі АТО), та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою закликів до повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні та дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;
- надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам бойового блоку ДНР для забезпечення їх протиправної діяльності;
- забезпечення учасників ДНР транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.
На учасників силового блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладались наступні обов`язки:
- організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні АТО;
- з метою опору представникам державної влади та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами та Збройними Силами України, організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників ДНР, озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями;
- створення не передбачених законом збройних формувань та участь у їх діяльності;
- вербування нових учасників до складу силового блоку ДНР та керівництво їхніми діями;
- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;
- скоєння терористичних актів та диверсій на території України;
- захоплення зброї чи заволодіння в інший спосіб боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення АТО, та забезпечення власної злочинної діяльності;
- викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;
- силова підтримка учасників політичного блоку при проведенні незаконного референдуму на території Донецької області про визнання суверенітету незаконного державного утворення ДНР, а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;
- організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації тощо.
Одним з учасників вказаної терористичної організації є громадянин України ОСОБА_8 , який, перебуваючи на посаді заступника командира авіаескадрильї Національної гвардії України (далі НГУ) начальника штабу військової частини № НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ), у період з 10.04.2015 по 17.04.2015 включно, обіймаючи керівну посаду в структурі НГУ, підрозділи якої задіяні для виконання завдань в зоні проведення АТО на сході України, діючи з мотивів несприйняття діючої влади в Україні, здійснював збір та передачу активним учасникам терористичної організації ДНР інформації щодо вищого командного складу сил АТО, а саме, про фактичне місцезнаходження командувача, його позивний та маршрути пересування, кодову назву штабу АТО, місцезнаходження комплектів боєприпасів та бойових літаків сил АТО на аеродромі в АДРЕСА_3 , місць дислокації, маршрутів переміщень та пунктів призначення окремих підрозділів сил АТО, а також щодо маршрутів польотів авіарейсів високопосадовців української влади в зоні АТО, у тому числі поїздок керівництва МВС України до м. Дніпропетровська, секретаря РНБО України ОСОБА_19 до м. Запоріжжя 16.04.2015.
У свою чергу, особа з позивним ОСОБА_10 , перебуваючи в м. Донецьку, за допомогою мобільного зв`язку передала цю інформацію іншим невстановленим розслідуванням особам представникам терористичної організації ДНР, які користувалися номерами мобільних телефонів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Так, 10.04.2015 ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Києві, з використанням програми-додатку VoIP для смартфонів Viber, встановленої на наявних у нього електронних пристроях, отримав від особи, яка була зареєстрована як ОСОБА_10 та знаходилась на непідконтрольній українській владі території в м. Донецьку, пропозицію з`ясувати та надати інформацію щодо розміщення військових баз із зазначенням підрозділів, їх кількості, розміщення на аеродромах бойового комплекту та палива в містах Запоріжжі, Харкові, Краматорську та Бердянську, кількості розміщених на них гелікоптерів і літаків, ротації сил АТО, наявності муляжів гелікоптерів, можливого наступу сил АТО на початку травня та здійснення авіа-нальотів. Крім того, lisijka попросила допомогти підготувати карти з даними стосовно розміщення на аеродромах складів, ангарів та техніки.
ОСОБА_8 усвідомлював, що lisijka займається військовою розвідкою на користь терористичної організації ДНР і те, що діяльність вказаної терористичної організації є незаконною і спрямованою на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також зміну меж території і державного кордону України. Також ОСОБА_8 усвідомлював, що він буде учасником терористичної організації, і для досягнення спільної злочинної мети вказаної організації він у складі даного незаконного утворення буде сприяти її діяльності шляхом надання інформації. На пропозицію особи, зареєстрованої як ОСОБА_10 , ОСОБА_8 дав згоду і тим самим вступив у злочинну змову щодо участі у терористичній організації та сприянні її діяльності.

У період з 10.04.2015 по 17.04.2015 включно ОСОБА_8 , перебуваючи у м. Києві, відповідно до відведеної йому ролі у плані спільних злочинних дій, виконуючи завдання представника терористичної організації ДНР, зареєстрованої як ОСОБА_10 , передав останній інформацію стосовно: запланованого перельоту 14.04.2015 керівництва МВС України до м. Дніпропетровська; 16.04.2015 секретаря РНБО України ОСОБА_19 до м. Запоріжжя; переміщення гелікоптерів Мі-8 з м. Запоріжжя до м. Олександрії; спеціального розосередження бойового комплекту на аеродромі в м. Краматорську; розміщення в м. Краматорську гелікоптерів Мі-8 та Мі-24; основного зосередження гелікоптерів та іншої авіації в м. Чугуєві; даних розробника всіх операцій угруповання НГУ в м. Краматорську ОСОБА_11 , кодової назви аеродрому м. Краматорська Луна та позивного командуючого НГУ ОСОБА_20 Крим; знаходження основної частини карт мінних полів у м. Краматорську; використання гелікоптерів для евакуації поранених та доставки штурмових бригад, чим сприяв діяльності терористичної організації.

Згідно з листом штабу АТО на території Донецької та Луганської областей при СБ України від 01.06.2015 № 240102 інформація щодо місцезнаходження першого заступника керівника АТЦ при СБ України (керівника АТО), маршрутів його пересування, кодової назви штабу АТО, місцезнаходження комплектів боєприпасів та бойових літаків сил АТО на аеродромі в м. Краматорську Донецької області, ТТХ літальних апаратів, місця їх дислокації, маршрутів переміщення та пунктів призначення окремих підрозділів сил АТО у визначений період відноситься до відомостей військового характеру та в умовах проведення АТО має обмеження у доступі.
Відповідні дані щодо позивних екіпажів та П.І.Б. льотчиків є конфіденційною інформацією, відносяться до відомостей військового характеру та в умовах проведення АТО мають обмеження у доступі.
Вказана інформація стосовно розташування і переміщення (із відображенням часу, використаного транспорту, напрямів руху, наявного маскування, супроводу тощо) та стосовно окремого військового підрозділу віднесена до відомостей військового характеру в умовах проведення АТО і має обмеження у доступі.
Передача або розголошення вказаної інформації будь-якими каналами супротивнику (особам, які мають причетність до терористичних організацій ДНР, ЛНР інших, або представникам спецслужб іноземних країн чи військовослужбовцям іноземних держав) може завдати шкоди інтересам держави (зокрема її обороноздатності) та призвести до інших тяжких наслідків, а саме, загибелі мирного населення, військовослужбовців ЗС України, інших військових формувань України, знищення або пошкодження військової техніки, зриву планів бойового застосування ЗС та інших військових формувань і правоохоронних органів України в районі проведення АТО.
Згідно з листами Головного управління НГУ від 15.05.2015 № 3/27-3488 та від 02.06.2015 № 3/27-3920 ОСОБА_8 у період з 11 по 24.11.2014 знаходився у розпорядженні заступника командувача НГУ в м. Краматорську Донецької області, виконував функції координатора авіації НГУ в зоні проведення АТО і в його обов`язки входило: підготовка розрахунків по взаємодії авіації і наземних військ НГУ; підтримання постійного зв`язку з екіпажем гелікоптера та здійснення з ним обміну необхідною службовою інформацією; контроль за виконанням поставлених завдань.
Відповідно до цих же листів 14.04.2015 планувався переліт літаком Ан-74 бортовий номер НОМЕР_5 за маршрутом Київ (Жуляни) Дніпропетровськ Київ (Жуляни), який з невідомих причин не відбувся. Літаком Ан-74 бортовий номер НОМЕР_5 було здійснено переліт 16.04.2015 за маршрутом Київ (Жуляни) Запоріжжя Київ (Жуляни) з метою перевезення секретаря РНБО України та робочої групи.
Інформація про перельоти керівництва МВС України, секретаря РНБО України та Прем`єр-міністра України, зокрема 14 та 16.04.2015 не належить до відомостей з обмеженим доступом та не містить державної таємниці.
Інформуваннями ГУ ВКР ДКР СБ України від 23.05.2015 № 17/3-735 встановлено, що, перевіряючи інформацію щодо переміщення гелікоптерів Мі-8 з м. Запоріжжя до м. Олександрії Кіровоградської області, яка була відома ОСОБА_8 , встановлено, що 26.12.2014 останній перебував у м. Олександрії, а також залучався в якості помічника командира корабля для виконання перельоту за маршрутом Київ (Жуляни) Харків (Запоріжжя, Дніпропетровськ) Київ (Жуляни) в період з 21 по 23.01.2015, під час якого міг отримати цю інформацію.
Згідно з висновками експертиз Генерального штабу ЗС України від 05.08.2015 № 300/2/301нт та НГУ від 30.07.2015 № 3/1/5-809рсо інформація, передана ОСОБА_8 представнику терористичної організації ДНР на позивний lisijka, не відноситься до відомостей, що містять державну таємницю.

При цьому ОСОБА_8 усвідомлював, що протягом березня травня 2014 року по теперішній час на території Донецької області створено терористичну організацію, так звану ДНР, до керівництва якої входили та входять ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та інші особи, яка займається вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі, в порушення вимог Указу Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 щодо введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України, Закону України Про боротьбу з тероризмом, а саме, ст.5 щодо повноважень суб`єктів, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом, ст.8 щодо взаємодії суб`єктів, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом, та ст.9 щодо сприяння органам, які здійснюють боротьбу з тероризмом, з метою сприяння діяльності терористичної організації, став на шлях вчинення протиправних діянь та організував передачу представнику терористичної організації інформацію щодо місць дислокації сил та засобів суб`єктів, залучених до проведення АТО, яку останні використовували з метою організації збройної протидії силам АТО.
Дії ОСОБА_8 судом кваліфіковано за ч.1 ст.2583 КК України участь у терористичній організації, а також інше сприяння її діяльності.

На підтвердження встановлених обставин суд у вироку навів показання обвинуваченого, свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також дані, що містяться в заяві обвинуваченого від 17.04.2015, протоколі огляду від 18.04.2015, протоколі за результатами проведення негласного розшукового заходу від 17.04.2015, протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 13.04.2015, протоколі огляду від 12.05.2015, протоколі слідчого експерименту від 18.08.2015, листах, рапортах, змісті функціональних обов`язків тощо.

Так, за викладеними у вироку показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 , він визнав факт зв`язку та спілкування з терористичною організацією ДНР і повідомив, що в період обіймання ним посади заступника командира авіаескадрильї НГУ начальника штабу в/ч НОМЕР_1 на нього за допомогою програми Viber в кінці березня або на початку квітня 2015 року вийшла людина з позивним ОСОБА_10 , яка працювала на користь терористичної організації ДНР, і запропонувала надавати інформацію, яка була йому відома у зв`язку з службовою діяльністю. Що це за особа, він не знає, вона представилася як людина, що допомагає здобувати незалежність жителям Донбасу. Спілкувався з нею виключно за допомогою мобільного телефону. До його посадових обов`язків на той час входила організація службової та бойової діяльності підрозділу, також приймав участь у польотах військового літака Ан-26 в якості другого пілота. За деякий час до цього з розмови з батьками та сестрою він дізнався, що невідомі приходили до них і питали про його місцезнаходження та рід діяльності. Усвідомлюючи, що батьки та сестра проживають у м. Донецьку, і що у разі відмови співпрацювати з терористами їх життю може загрожувати небезпека, погодився на пропозицію, але розуміючи, що його дії можуть становити загрозу національній безпеці України, надавав інформацію виключно з відкритих джерел або неправдиву інформацію. Передана ним інформація не належала до військової та державної таємниці. У польотах 14, 15 та 16.012015 він до екіпажу літаків не входив і не приймав участі, а повідомлення у Viber, що пасажиром є ОСОБА_19 , збіг. Також передавав назви аеродромів, позивні певних бортів (літаків), що є загальнодоступною інформацією, яку можна було знайти у мережі Інтернет. Інформацію про розташування мінних полів в районі м. Краматорська, кількість вертольотів ЗСУ на летовищі у м. Краматорську, бойового комплекту аеродрому вигадав, а також взяв з сайту програми Google Maps. Будь-яку винагороду ні йому, ні його близьким члени терористичної організації не пропонували. Вину у вчиненні злочину визнав тому, що вважає себе учасником терористичної організації, оскільки спілкувався та підтримував зв`язок з її представниками, хоча будь-яких шкідливих наслідків від його дій не наступило. У подальшому в заяві від 17.04.2015, з якою він звернувся до голови СБУ, він розкаявся у тому, що скоїв, добровільно повідомив про свій зв`язок з терористичною організацією ДНР та запропонував співпрацю з правоохоронними органами України. Заяву віддав співробітникам контррозвідки, які 17.04.2015 прийшли до нього у військову частину і, як він вже зрозумів, викрили його спілкування та зв`язки з ДНР. Заяву написав за власним бажанням ще до прибуття співробітників контррозвідки, 15 чи 16.04.2015, лишилося поставити дату. Не подав її раніше, оскільки не знав, як це правильно зробити.

Свідок ОСОБА_14 начальник 4 відділу 2 управління ДКР СБУ суду показав, що під час проведення оперативно-розшукових та контррозвідувальних заходів було отримано дані про можливу причетність ОСОБА_8 до діяльності терористичної організації ДНР. З метою її перевірки 17.04.2015 на робочому місці ОСОБА_8 з останнім було проведено бесіду, і той повідомив, що через мобільний зв`язок передавав представнику терористичної організації з позивним ОСОБА_10 інформацію про сили та засоби АТО. З початку квітня 2015 року lisijka давала обвинуваченому завдання по збору і передачі інформації, і той передав інформацію про куратора всіх спецоперацій НГУ, які проходили у зоні АТО в районі населеного пункту Волноваха, кодової назви аеродрому в м. Краматорську Луна, позивного командувача НГУ Крим, польотів керівництва МВС України до м. Дніпропетровська, секретаря РНБО ОСОБА_19 до м. Одеси, 15.04.2015 Прем`єр-міністра України ОСОБА_28 до м. Запоріжжя. ОСОБА_8 знав, що lisijka здійснює військову розвідку в ДНР. Заяву від 17.04.2015 про те, що він підтримував зв`язок з терористичною організацією ДНР, ОСОБА_8 писав при ньому після того, як йому були продемонстровані зібрані докази.

Свідок ОСОБА_11 начальник управління спеціальних операцій Головного управління НГУ показав, що з вересня по грудень 2014 року перебував у зоні АТО та здійснював керівництво силами спеціальних операцій. З ОСОБА_8 познайомився в зоні АТО у листопаді 2014 року. Обвинувачений нерідко перебував у стані алкогольного сп`яніння, одного разу був виявлений патрулем у стані сп`яніння і без документів, тому заступник командувача НГУ ОСОБА_20 прийняв рішення повернути ОСОБА_8 у частину та провести службове розслідування. ОСОБА_8 підтримував відносини лише з одним прапорщиком, сім`я та батьки якого проживають поблизу м. Донецька. Перебуваючи в зоні АТО, обвинувачений мав доступ до інформації про ротацію особового складу НГУ та сил АТО в кількості 560 осіб в період з квітня по 09.05.2015, переміщення гелікоптерів Мі-8 з м. Запоріжжя до м. Олександрії, підготовку в м. Миколаєві передових авіанавідників в кількості 35 осіб та перекидання їх на схід, спеціального розосередження бойового комплекту на аеродромі у м. Краматорську, розміщення у м. Краматорську трьох гелікоптерів Мі-8 та двох Мі-24, основного зосередження гелікоптерів та іншої авіації в м. Чугуєві, його даних як керівника від НГУ в зоні проведення АТО, кодової назви аеродрому м. Краматорська Луна та позивного командувача НГУ ОСОБА_20 Крим. Ця інформація відповідає дійсності, відноситься до інформації з обмеженим доступом, як мінімум, для службового користування та її розповсюдження могло призвести до негативних наслідків, зокрема збиття літака. Передаючи цю інформацію терористам, ОСОБА_8 порушив присягу військовослужбовця та Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.

Свідок ОСОБА_12 начальник зв`язку та радіотехнічного забезпечення ескадрильї на літаках в/ч НОМЕР_1 показав, що ОСОБА_8 мав доступ до трасових позивних літаків, авіаперевезення керівного складу військ та держави, у тому числі в зоні АТО, міг мати інформацію про розташування сил та засобів НГУ та АТО, зокрема, боєприпасів, бойових літаків, особового складу, навчальних центрів, в тому числі на аеродромі у м. Краматорську, персональних даних командного складу НГУ, їх позивних, місць несення служби, маршрутів пересування, кодових назв штабів та інших підрозділів НГУ та сил АТО, оскільки приймав участь в АТО. Крім цього, обвинувачений точно повинен знати ТТХ літальних апаратів, місця дислокації, маршрути переміщення літаків, які експлуатуються в ескадрильї на літаках в/ч НОМЕР_1 . ОСОБА_8 була відома інформація про виліт 14.04.2015 керівництва МВС України до м. Дніпропетровська, секретаря РНБО України ОСОБА_19 до м. Одеси, 15.04.2015 Прем`єр-міністра України ОСОБА_28 до м. Запоріжжя, 16.04.2015 секретаря РНБО України до м. Маріуполя через м. Запоріжжя, оскільки підготовка цих польотів входила в його обов`язки. Інша інформація про ротацію особового складу сил АТО, переміщення гелікоптерів, підготовку передових авіанавідників, розміщення хибних цілей, вивезення обладнання, мінування аеродрому в м. Маріуполі, завезення на військовий сектор ДМА ІНФОРМАЦІЯ_4 техніки могла потрапити в його поле зору під час участі в АТО. Ця інформація з обмеженим доступом, як мінімум, для службового користування, і загалом відповідає дійсності. Розголошення інформації про виліт літака могло призвести до підготовки засідки та його знищення засобами переносного зенітно-ракетного комплексу.

Свідки ОСОБА_13 відповідальний виконавець ескадрильї на літаках в/ч НОМЕР_1 НГУ та свідок ОСОБА_15 перший заступника командира начальника штабу в/ч НОМЕР_1 НГУ, як зазначено у вироку, дали показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_12 .

За показаннями свідка ОСОБА_16 старшого офіцера відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 , за наслідками службової перевірки дій керівництва в/ч НОМЕР_1 , проведеної в травні 2015 року, було встановлено, що начальник штабу майор ОСОБА_8 в силу своєї посади мав доступ та володів інформацією про маршрути польотів, списки пасажирів, які перевозилися військовими літаками, час вильоту літаків тощо. Ця інформація не відноситься до інформації загального користування та не може висвітлюватися у загальнодоступних джерелах.

З дослідженої судом заяви ОСОБА_8 від 17.04.2015 вбачається, що він через встановлену у мобільному телефоні програму-додаток Viber на прохання жінки з позивним ОСОБА_10 , яка представилась уродженкою м. Донецька, надавав інформацію на користь представників ДНР про хід АТО на сході України. Зокрема, відправляв дані про місцезнаходження комплектів боєприпасів, бойових літаків у м. Краматорську, маршрутів польотів літерних авіарейсів високопосадовців української влади, техніко-тактичних характеристик літаків та гелікоптерів, задіяних в АТО, кодову назву аеродрому у м. Краматорську, позивний командувача НГУ (т.1 а.с.105-106).

У відповідності з даними протоколу огляду від 18.04.2015 та фототаблиці до нього, під час якого оглянуто вилучений під час затримання ОСОБА_8 мобільний телефон Lenovo з сім-картою МТС НОМЕР_6 та Укртелеком, у програмі-додатку VoIP для смартфонів Viber виявлено переписку з абонентом (контактом) ОСОБА_10 (номер мобільного телефону НОМЕР_7 ).

Оглядом переписки встановлено, що вона розпочата о 18:49 год. 10.04.2015. Абонент lisijka від імені особи жіночої статі вітається та повідомляє, що нарешті підключилась, бо раніше був збій, запитує інформацію про розміщення боєкомплекту на аеродромах, палива в містах Запоріжжі, Харкові, Краматорську, Бердянську, кількість гелікоптерів, літаків. Отже, початок переписки свідчить про те, що ОСОБА_8 та lisijka раніше мали контакти, які не зафіксовані. В цей же день ОСОБА_8 повідомив про плани перевезення підготовлених, навчених і добре озброєних нацгвардійців у кількості 560 осіб до 9 травня, про переміщення трьох гелікоптерів Мі-8МСБ з м. Запоріжжя в м. Олександрію.

Починаючи з 15:21 год. до 18:24 год. 11.04.2015, ОСОБА_8 повідомляє про підготовку у м. Миколаєві 35 передових авіанавідників, спеціальне розосередження боєкомплекту на аеродромі у м. Краматорську, знаходження там трьох гелікоптерів Мі-8 і двох Мі-24, а кістяку в м. Чугуєві, розосередження бойових літаків у м. Дніпропетровську між цивільними, про політ у вівторок (01.04.2015) в м. Дніпропетровськ для перевезення ОСОБА_29 літаком Ан-74, командир борту ОСОБА_30 , позивний 821831, про керівника нацгвардії на прізвище ОСОБА_31 , який є основним розробником всіх операцій у районі м. Волновахи, що Луна кодова назва аеродрому у м. Краматорську, позивний ОСОБА_32 , який керує НГУ, Крим.

З 07:34 год. 13.04.2015 ОСОБА_8 повідомив lisijka про виліт о 08:00 год. 14.04.2015 та перевезення ОСОБА_33 і ОСОБА_34 .

З 21:42 год. 15.04.2015 ОСОБА_8 повідомив lisijka про те, що планується політ в м. Запоріжжя, а також, що нібито у військовий сектор аеропорту в Борисполі завезли якусь техніку, про перевезення 16.04.2015 літаком Кролика (прізвисько діючого на той час Прем`єр-міністра України ОСОБА_28 ) та, можливо, ОСОБА_35 .

З 01:54 год. 16.04.2015 ОСОБА_8 повідомляє lisijka про перевезення 15.04.2015 ОСОБА_19 і ОСОБА_36 через м. Запоріжжя в м. Маріуполь, і цього ж дня о 06:50 год. про те, карти мінних полів знаходяться у м. Краматорську.

Також ОСОБА_8 висловлювався про те, що не сприймає все, що відбувається в м. Києві, він за Новоросію і за Донбас. lisijka пропонувала йому викрасти літак, однак він відповів, що без екіпажу сам його не посадить. lisijka повідомляла, що займається військовою розвідкою та що завдяки її інформації було зустріто чимало укропських колон з технікою і боєкомплектом. Крім цього, запитувала у ОСОБА_8 , чи не потрібна допомога його батькам. В свою чергу, ОСОБА_8 особисто пропонував свої послуги, запитуючи lisijka, яку ще їй потрібно інформацію (т.2 а.с.119-145).

Згідно з даними протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу від 17.04.2015 жінка на ім`я ОСОБА_17 з мобільного телефону № НОМЕР_8 спілкується з чоловіком на ім`я ОСОБА_37 , якому повідомляє інформацію про переміщення особового складу та техніки підрозділів, задіяних у проведенні АТО на території Донецької області, негативно висловлюється про військовослужбовців ЗСУ, інших військових формувань України, задіяних в АТО.

Під час розмови 11.04.2015 (субота) ОСОБА_17 розповіла ОСОБА_38 про те, що особа, яку вона назвала Леопольд, повідомила, що у м. Миколаєві готують випуск 35 передових авіанавідників. Леопольд пообіцяв дізнатись пізніше, де у м. Краматорську розосередили боєкомплект, про хибні цілі, координати по м. Чугуєву, розташування. Також, з її слів, Леопольд повідомив, що у м. Дніпропетровську є бойові літаки, розміщені між цивільними, та про перевезення у вівторок (14.04.2015) ОСОБА_33 у м. Дніпропетровськ о 08:00 год. на літаку Ан-74, командир борту ОСОБА_30 , позивний борту НОМЕР_9 , кодова назва аеродрому у м. Краматорську Луна, у м. Краматорську знаходиться основний розробник операцій по Волноваському району з нацгвардії на прізвище ОСОБА_31 , у м. Києві очолює нацгвардійців ОСОБА_20 , позивний Крим, про переміщення трьох гелікоптерів Мі-8 із позначенням МСБ з м. Запоріжжя в м. Олександрію для ремонту, про перебування у м. Краматорську трьох гелікоптерів Мі-8 та двох Мі-24. Також вона повідомила, що Леопольд є цивільним льотчиком, викрасти літак марки Су він не зможе, так як у нього інша швидкість і управління, ніж у цивільного літака. Вона пропонувала Леопольду викрасти літак Ан, однак він відмовився та сказав, що без екіпажу не зможе це здійснити.

Під час розмови 13.04.2015 Таня і ОСОБА_37 обговорили можливість запропонувати, як вони назвали, Дяді, фінансову допомогу батькам, які перебувають у м. Донецьку. Також ОСОБА_17 просила ОСОБА_39 посприяти у виділенні їй кімнати у гуртожитку, і той обіцяв вирішити це питання з ОСОБА_40 , який займається розвідкою, контррозвідкою. ОСОБА_37 повідомив, що ОСОБА_17 офіційно у контррозвідці реєструватись не буде, проте буде отримувати грошову винагороду за виконану роботу.

Під час розмови 15.04.2015 ОСОБА_17 повідомляла ОСОБА_38 розвідану інформацію про перевезення молоковозами пального з м. Харкова в аеропорт м. Чугуєва. Під час розмови вони згадують ОСОБА_41 , якому вона відправила кілька повідомлень, на які той не відповів, відправивши останнє повідомлення про те, що летів у літаку (т.1 а.с.220-230).

З даних у протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 13.04.2015 та оптичному диску додатку до протоколу про отримання у ПрАТ МТС Україна інформації про з`єднання номерів абонентів НОМЕР_6 ( ОСОБА_8 ) і НОМЕР_10 (lisijka), а також у протоколі огляду диску від 12.05.2015 вбачається, що 10.04.2015 відбувались з`єднання (дзвінки, смс-повідомлення) між цими номерами, і абонент НОМЕР_10 перебував у м. Донецьку в районі вул. 50-річчя СРСР (т.1 а.с.184-187, 188-194).

Згідно з листом від 24.04.2015 № 1025 командира в/ч НОМЕР_1 , витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 11.11.2014 № 27 о/с, змістом функціональних обов`язків, 11.11.2014 ОСОБА_8 призначений на посаду першого заступника командира ескадрильї на літаках начальника штабу в/ч НОМЕР_1 , і в його обов`язки входило планування та організація підготовки до польотів льотного складу ескадрильї, контроль ведення польотної і технічної документації ескадрильї (т.1 а.с.115-123).

У відповідності з даними у листі командира в/ч НОМЕР_1 від 08.05.2015 № 1165 ОСОБА_8 мав доступ та міг володіти інформацією щодо маршрутів та часу здійснення польотів (перельотів) літаками авіаційної ескадрильї в/ч НОМЕР_1 За літером ПК та посадових осіб, які знаходились на борту цих літаків, у тому числі щодо поїздок керівництва МВС України до м. Дніпропетровська, секретаря РНБО України ОСОБА_19 до м. Одеси та м. Маріуполя через м. Запоріжжя 16.04.2015, 15.04.2015 Прем`єр-міністра України ОСОБА_28 до м. Запоріжжя. Дана інформація відноситься до службової. Перельоти літаками 14 та 15.04.2015 були заплановані, але не здійснювались. Переліт 16.04.2015 за маршрутом Київ Запоріжжя виконувався літаком Ан-74 БН01 (на чолі з секретарем РНБО ОСОБА_19 ).

До цього листа долучено додатки: витяги з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 13.05.2014 № 101, від 11.09.2014 № 84 про вибуття ОСОБА_8 у щорічну додаткову відпустку за 2014 рік з 15.05.2014 по 24.05.2014 з виїздом до м. Донецька та вибуття у щорічну основну відпустку за 2014 рік з 15.09.2014 по 14.10.2014 з виїздом до м. Донецька; копію польотного листа № 5 авіаційної частини 2269 Ж про здійснення польоту за маршрутом Київ Запоріжжя бортом Ан-74 № 01 16.04.2015 з 09:01 год. по 10:21 год. та з 19:28 год. по 21:18 год.; копію списку осіб, які перевозяться державним повітряним судном з датою вильоту 16.04.2015 у складі 20 осіб, серед яких першим значиться ОСОБА_19 , другим ОСОБА_42 , а також ОСОБА_20 (т.1 а.с.129-141, 153-154).

Згідно з даними у рапорті т.в.о. командира авіаційної ескадрильї на літаках в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_43 від 29.05.2015 про планування перельоту 14-15 квітня 2015 року літаком Ан-74 бортовий номер НОМЕР_5 (резервний літак Ан-26 бортовий номер 07) за маршрутом Київ (Жуляни) Дніпропетровськ Київ (Жуляни) з вильотом 14.04.2015 о 08:00 год. Під час попередньої підготовки до польоту був присутній майор ОСОБА_8 , однак за 2 години до вильоту від командира частини отримано інформацію про те, що переліт не відбудеться. Також 16.04.2015 було виконано переліт літаком Ан-74 бортовий номер НОМЕР_5 за маршрутом Київ (Жуляни) Запоріжжя Київ (Жуляни). Напередодні вильоту автором рапорту була проведена постановка завдання льотному складу та групі забезпечення вильоту, на якій був присутній ОСОБА_8 .

До рапорту долучені додатки, а саме, постановки задачі льотному складу на виконання завдання від 13.04.2015, від 15.04.2015 (т.1 а.с.143-148).

Згідно з даними в листі начальника штабу першого заступника керівника АТО на території Донецької та Луганської областей ОСОБА_44 від 01.06.2015 № 240102 інформація про місцезнаходження першого заступника керівника АТЦ при СБУ (керівника АТО), маршрутів його пересування, кодової назви штабу АТО, місцезнаходження комплектів боєприпасів та бойових літаків сил АТО на аеродромі у м. Краматорську, ТТХ літальних апаратів, місця їх дислокації, маршрутів переміщення та пунктів призначення окремих підрозділів сил АТО у визначений період відноситься до відомостей військового характеру та в умовах проведення АТО має обмеження у доступі. Цим листом підтверджено інформацію про ротацію особового складу штабу АТО у період з квітня по 09.05.2015, спеціальне розосередження бойового комплекту на аеродромі в м. Краматорську в період з 01.11.2014 по 17.04.2015, розміщення на цьому аеродромі гелікоптерів Мі-8 та Мі-24, знаходження карт мінних полів у м. Краматорську, використання гелікоптерів для евакуації поранених у цей період. Інформація стосовно розташування та переміщення (із зазначенням часу, використаного транспорту, напрямів руху, наявного маскування, супроводу тощо) та окремого військового підрозділу віднесена до відомостей військового характеру в умовах проведення АТО і має обмеження у доступі. Передача або розголошення вказаної інформації будь-якими каналами супротивнику (причетним до терористичних організацій особам, або представникам спецслужб іноземних країн чи військовослужбовцям іноземних держав) може завдати шкоди інтересам держави (зокрема її обороноздатності) та призвести до інших тяжких наслідків, а саме: загибелі мирного населення, військовослужбовців ЗСУ, інших військових формувань України, знищення або пошкодження військової техніки, зриву планів бойового застосування ЗС та інших військових формувань та правоохоронних органів України в районі проведення АТО (т.1 а.с.214-215).

З даних у листі заступника начальника ГУ військової контррозвідки ДКР СБУ від 23.05.2015 № 17/3-735 вбачається, що на виконання доручення органу досудового розслідування встановлено, що особа з позивним ОСОБА_10 користується номерами мобільних телефонів НОМЕР_11 , НОМЕР_10 , звати її ОСОБА_45 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Інформацію про переміщення гелікоптерів Мі-8 з м. Запоріжжя до м. Олександрії ОСОБА_8 міг отримати під час перебування в м. Олександрії 26.12.2014, а також під час перельоту за маршрутом Київ (Жуляни) Харків (Запоріжжя, Дніпропетровськ) Київ (Жуляни) в період з 21 по 23.01.2015.

Дані про підготовку у м. Миколаєві передових авіаційних навідників в кількості 35 осіб для перекидання їх на схід ОСОБА_8 міг отримати під час навчання у Миколаївському спеціалізованому центрі бойової підготовки авіаційних фахівців ЗСУ в період з 02 по 19.03.2015 на курсах підготовки фахівців з питань бойового застосування та управління діями підрозділів та військових частин за профілем Начальник штабу авіаційної ескадрильї.

Додатками до листа є:

- фотокартки особи на ім`я ОСОБА_45 та посилання на Інтернет-ресурси, звідки завантажено фото, отримано адресу і номер телефону;

- фотокартки ОСОБА_46 , жительки м. Макіївки, мобільний телефон НОМЕР_12 та посилання на Інтернет-ресурси, звідки завантажено фото, і з цим абонентом з`єднувались ОСОБА_8 і lisijka, що підтверджується даними оператора мобільного зв`язку МТС;

- лист т.в.о заступника командувача НГУ ОСОБА_47 від 14.05.2015 № 3/27-3446, згідно з яким ОСОБА_8 залучався в якості помічника командира екіпажу до перельотів, зокрема, 21.01.2015 за маршрутом Київ Харків Київ, а також пройшов навчання в Миколаївському спеціалізованому центрі бойової підготовки авіаційних фахівців ЗСУ на курсах підготовки (перепідготовки) фахівців з питань бойового застосування та управління діями підрозділів та військових частин за профілем Начальник штабу авіаційної ескадрильї, з додатками (завдання на політ № 10, позивний рейсу НОМЕР_13 з датою вильоту 10.05.2014, згідно з яким здійснено політ літака Ан-26 за маршрутом Київ (Жуляни) Маріуполь Чугуїв Київ (Жуляни), у складі екіпажу другим пілотом зазначено ОСОБА_8 ; завдання на політ № 1, позивний рейсу НОМЕР_14 з датою вильоту 21.01.2015, згідно з яким здійснено політ літака Ан-26 за маршрутом Київ (Жуляни) Харків (Основа) Київ (Жуляни), у складі екіпажу другим пілотом зазначено ОСОБА_8 ; список особового складу, який підлягає перевезенню на літаку Ан-26 бортовий № 07 від 21.01.2015, серед яких особи з прізвищами ОСОБА_48 і ОСОБА_49 ; аналогічний список від 22.01.2015; витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 21.01.2015 № 7 Про закріплення екіпажу на літаку Ан-26 БН07 та організацію перельоту, згідно з яким для виконання перельоту в період з 21 по 23.01.2015 за маршрутами Київ (Жуляни) Харків (Запоріжжя, Дніпропетровськ) Київ (Жуляни) закріплено склад екіпажу, серед яких помічником командира корабля зазначено ОСОБА_8 ; витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 15.04.2015 № 77 Про закріплення екіпажу на літаках Ан-74 БН01, Ан-26 БН07 та організацію перельоту, згідно з яким для виконання перельоту 16.04.2015 за маршрутами Київ (Жуляни) Запоріжжя Київ (Жуляни) закріплено резервний склад екіпажу, серед яких помічником командира корабля зазначено ОСОБА_8 ; копія свідоцтва, реєстраційний номер НОМЕР_15 від 19.03.2015 Миколаївського спеціалізованого центру бойової підготовки авіаційних фахівців Збройних Сил України, виданого ОСОБА_8 про те, що з 02 по 19.032015 він пройшов курси підготовки (перепідготовки) фахівців з питань бойового застосування та управління діями підрозділів та військових частин за профілем Начальник штабу авіаційної ескадрильї; лист першого заступника командувача НГУ (начальника штабу) ОСОБА_50 від 08.08.2015 № 3/18/3-136дск про те, що ОСОБА_8 користувався номерами мобільних телефонів НОМЕР_16 , НОМЕР_6 (т.1 а.с.236-247, т.2 а.с.1-8).

Згідно з даними у листі т.в.о. заступника командувача НГУ ОСОБА_47 від 15.05.2015 № 3/27-3488 майор ОСОБА_8 в період з 11 по 24.11.2014 згідно з посвідченням про відрядження від 10.11.2014 № 832 знаходився в розпорядженні заступника командувача НГУ в м. Краматорську Донецької області та виконував функції координатора авіації НГУ в зоні проведення АТО. До його обов`язків входила підготовка розрахунків по взаємодії авіації та наземних військ НГУ, підтримання постійного зв`язку з екіпажем вертольота та здійснення з ним обміну необхідною службовою інформацією, контроль за виконанням поставлених завдань. ОСОБА_8 в період проведення АТО здійснював виїзди до м. Донецька у щорічну додаткову відпустку з 15 по 24.05.2014 та щорічну основну відпустку з 15.09.2014 по 14.10.2014.

Додатками до листа є:

- витяги з наказів першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБ України (по стройовій частині) від 12.11.2014 № 67 (м. Краматорськ), від 23.11.2014 № 78 (м. Краматорськ) про прибуття ОСОБА_8 у службове відрядження з 11.11.2014 і вибуття зі службового відрядження;

- лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_51 від 05.06.2015 № 17/3-803, що в соціальній мережі Вконтакте та Одноклассники ІНФОРМАЦІЯ_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_9 ІНФОРМАЦІЯ_9 входять у групу друзів ОСОБА_8 і на сторінках своїми висловлюваннями підтримують незаконні воєнізовані формування у складі терористичної організації ДНР. Згідно з відповіддю ГУ НГУ інформація щодо участі ОСОБА_11 у розробці спеціальних операцій для підрозділів НГУ під час його перебування в листопаді 2014 року в зоні проведення АТО, кодової назви аеродрому м. Краматорська ІНФОРМАЦІЯ_10 та позивного т.в.о. командувача НГУ ОСОБА_20 Крим підтверджується (додатки до цього листа: роздруківки зі сторінок в соціальній мережі Вконтакте ОСОБА_52 , ОСОБА_53 та сторінки ІНФОРМАЦІЯ_11 в соціальній мережі Одноклассники; лист т.в.о. заступника командувача НГУ ОСОБА_47 № 3/29-3977 від 04.06.2015, відповідно до якого станом на листопад 2014 року позивні ОСОБА_54 та Крим існували, з 17 по 26.11.2014 начальник управління спеціальних операцій ІНФОРМАЦІЯ_5 полковник ОСОБА_11 був у складі оперативного відділу при оперативному штабі з управління антитерористичних операцій, згідно з п.4.6 рішення керівника сил спеціальних операцій щодо проведення спеціальної операції від 17.11.2015, затвердженого керівником сил спеціальних операцій та погодженого з керівником Антитерористичного центру в Донецькій та Луганській областях, командир екіпажу вертольота Мі-8 авіаційної бази НГУ отримував бойове завдання щодо виконання спеціальної операції, що свідчить про те, що ОСОБА_8 , який перебував у листопаді в зоні проведення АТО, мав можливість володіти інформацією про основні та запасні майданчики для здійснення посадки повітряних суден, знав канали зв`язку та позивні особового складу сил спеціальних операцій (т.2 а.с.63-65, 68-69, 88-89, 98-105).

У відповідності з даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18.08.2015 ОСОБА_8 було надано належний йому ноутбук марки Acer та запропоновано знайти джерела в мережі Інтернет, з яких він нібито отримав інформацію, яку передавав абоненту lisijka. Використовуючи історію Інтернет-браузера ОСОБА_55 , ОСОБА_8 знайшов за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_12 (останнє відвідування сторінки 06.04.2015) статтю ІНФОРМАЦІЯ_13 , в якій йдеться про прибуття до України в період 12.04.2015 по 06.05.2015 групи військових спостерігачів у кількості 58 осіб. Шляхом відвідування сайтів у мережі Інтернет ОСОБА_8 також знайшов інформацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_14 , а саме, статтю від 16.08.2013 В Запорожье модернизируют еще два вертолета Ми-8, у якій йдеться про модернізацію на запорізькому підприємстві Мотор Січ гелікоптера Мі-8 МСБ та передачу Міноборони невдовзі ще двох гелікоптерів Мі-8 для їх модернізації.

Також ОСОБА_8 заходив на сайт Google-карти, де є зображення аеродрому поблизу міст Чугуєва та АДРЕСА_3 . На знімку аеропорту у м. Чугуєві видно розташування дев`яти гелікоптерів та двох літаків, а у Краматорську дев`яти гелікоптерів, що суперечить тій кількості, про яку він повідомляв абоненту ОСОБА_10 .

За посиланням ІНФОРМАЦІЯ_15 ОСОБА_8 знайшов статтю Інформація щодо ротації особового складу сил АТО про ротацію складу розвідувальних частин і підрозділів в зоні ІНФОРМАЦІЯ_13 . У статті не наводяться ні терміни ротації, на кількість осіб, ні назви підрозділів.

За посиланням ІНФОРМАЦІЯ_16 виявлено статтю від 25.07.2013 Подготовка авиационных наводчиков про те, що на базі Спеціалізованого центру бойової підготовки авіаційних спеціалістів у АДРЕСА_5 продовжується підготовка близько 30 спеціалістів груп бойового управління авіації повітряних сил України та про відправку їх на Херсонщину та у м. Миколаїв у військові частини для відпрацювання завдань за спеціальностями передовий авіаційний навідник (т.2 а.с.106-118).

При цьому суд не взяв до уваги позицію сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, оскільки вона не базується на достовірних даних, які б могли спростувати комплекс наведених доказів, розцінив показання обвинуваченого як позицію захисту та зазначив, що інформацію про хід АТО, яку він передав представнику терористичної організації lisijka, не було знайдено у відкритому доступі, що спростовує версію про її загальнодоступність та вказує, що таку інформацію можливо було зібрати та отримати лише під час проходження військової служби, в тому числі у зоні проведення АТО.

Згідно з ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним обґрунтованим і вмотивованим.

При цьому законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

А обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожен доказ оцінюється з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Колегія суддів вважає, що вказаним вимогам закону вирок суду першої інстанції не відповідає.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч.1 ст.2583 КК України, може виражатись у діях, зазначених у диспозиції вказаної норми, в тому числі в участі у терористичній організації та іншому сприянні її діяльності, які, за висновком суду першої інстанції, вчинив ОСОБА_8 .

За визначенням термінів у ст.1 Закону України Про боротьбу з тероризмом тероризм це суспільно небезпечна діяльність, яка полягає у свідомому, цілеспрямованому застосуванні насильства шляхом захоплення заручників, підпалів, убивств, тортур, залякування населення та органів влади або вчинення інших посягань на життя чи здоров`я ні в чому не винних людей або погрози вчинення злочинних

дій з метою досягнення злочинних цілей.
Терористична діяльність це діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

Терористична організація це стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Організація визнається терористичною, якщо хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

З огляду на визначення термінів у вказаному Законі та визначення терміну терористичний акт у ст.258 КК України, а також положення Конвенції Ради Європи про запобігання тероризму від 16.05.2005 з додатками у виді Протоколів, терористична організація виділена як вид злочинної організації за спеціальною метою здійснення терористичної діяльності.

Отже, суб`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2583 КК України, характеризується прямим умислом і спеціальною метою, якою може бути порушення громадської безпеки, залякування населення, провокація воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, вплив на прийняття рішень чи вчинення або невчинення дій органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, службовими особами цих органів, об`єднаннями громадян, юридичними особами, привернення уваги громадськості до певних політичних, релігійних чи інших поглядів винного (терориста).

Згідно з ст.24 Закону України Про боротьбу з тероризмом організація, відповідальна за вчинення терористичного акту і визнана за рішенням суду терористичною, підлягає ліквідації, а належне їй майно конфіскується.

У разі визнання судом України, в тому числі відповідно до її міжнародно-правових зобов`язань, діяльності організації (її відділення, філії, представництва), зареєстрованої за межами України, терористичною, діяльність цієї організації на території України забороняється, її українське відділення (філія, представництво) на підставі рішення суду ліквідується, а належні йому майно і майно зазначеної організації, яке знаходиться на території України, конфіскуються.

Заява про притягнення організації до відповідальності за терористичну діяльність подається до суду відповідно Генеральним прокурором, прокурорами Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя у встановленому законом порядку.

Водночас, жодним нормативно-правовим актом не визначено списку організацій Донецької чи Луганської областей, які б були визнані терористичними хоча б однією державою або міжнародною організацією, як і відсутні рішення міжнародної судової установи або остаточні рішення судових установ України про визнання ДНР або ЛНР терористичними організаціями, які б мали преюдиціальне значення.

При цьому колегія суддів зауважує, що положення чинного законодавства не містять правових норм, які б передбачали як обов`язкову передумову притягнення фізичної особи до кримінальної відповідальності за участь у терористичній організації чи інше сприяння її діяльності, визнання такої організації терористичною на підставі окремого рішення суду чи іншого уповноваженого органу.

Однак, враховуючи законодавчі визначення вказаних раніше термінів та положення ст.28 КК України, терористична організація за своєю правовою природою є одним із різновидів стійких злочинних об`єднань. Установлення наявності чи відсутності у певної групи чи організації ознак такого об`єднання та визначення його виду належить до повноважень суду при ухваленні вироку про притягнення до кримінальної відповідальності фізичних осіб за участь у злочинному об`єднанні, оскільки такі ознаки є обов`язковими елементами складу відповідних злочинів.

Оскільки іншого порядку притягнення до кримінальної відповідальності учасників терористичної організації чинним законодавством не передбачено, визнання певної групи чи організації терористичною є компетенцією суду при розгляді конкретного кримінального провадження за обвинуваченням особи (осіб) за ч.1 ст.2583 КК України у розрізі вирішення судом питань, які вирішуються при ухваленні вироку згідно з ст.368 КПК України.

А тому відповідні висновки суду мають бути підтверджені передбаченими законом засобами доказування і належним чином аргументовані згідно з нормами закону з урахуванням передбачених ст.370 КПК України загальних критеріїв законності, обґрунтованості й вмотивованості судового рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання та інше.

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Згідно з ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до вимог ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.01.2015 року, ухвалений щодо ОСОБА_56 , копію якого надала сторона обвинувачення, не є преюдиціальним рішенням, яким би встановлювався факт існування терористичної організації ДНР, не має відношення до кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , а тому є неналежним доказом.

Показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , зміст функціональних обов`язків ОСОБА_8 , дані у листах командира в/ч НОМЕР_1 від 24.04.2015 № 1025, від 08.05.2015 № 1165, рапорті т.в.о. командира авіаційної ескадрильї на літаках в/ч НОМЕР_1 від 29.05.2015, листі заступника начальника ГУ військової контррозвідки ДКР СБУ від 23.05.2015 № 17/3-735, листі т.в.о. заступника командувача НГУ від 15.05.2015 № 3/27-3488 та додатках до них, які суд визнав належними і допустимими, і поклав в обґрунтування своїх висновків про винуватість ОСОБА_8 , лише характеризують особу обвинуваченого і свідчать про характер та обсяг інформації, якою він володів або міг володіти в силу займаної посади першого заступника командира ескадрильї на літаках начальника штабу в/ч НОМЕР_1 та виконуваних ним службових обов`язків.

При цьому слушними є доводи в апеляційній скарзі про невірне відображення у вироку показань свідків.

Із зафіксованого на технічному носії інформації судового провадження вбачається, що свідок ОСОБА_11 показань про те, що обвинувачений, перебуваючи в зоні АТО, мав доступ до інформації про ротацію особового складу НГУ та сил АТО в кількості 560 осіб в період з квітня по 09.05.2015, переміщення гелікоптерів Мі-8 з м. Запоріжжя до м. Олександрії, підготовки в м. Миколаєві передових авіанавідників в кількості 35 осіб та перекидання їх на схід, спеціального розосередження бойового комплекту на аеродромі у м. Краматорську, розміщення у м. Краматорську трьох гелікоптерів Мі-8 та двох Мі-24, основного зосередження гелікоптерів та іншої авіації в м. Чугуєві, не давав.

Зміст показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , які викладені у вироку, також не в повній мірі відповідає тим показанням, які сприймалися судом безпосередньо. При цьому колегія суддів зауважує, що кримінальний процесуальний закон не вимагає дослівного викладу показань у вироку, однак виклад у показаннях свідків обставин, про які вони суду не повідомляли, є неприпустимим.

Що стосується додатків до листа заступника начальника ГУ військової контррозвідки ДКР СБУ від 23.05.2015 № 17/3-735, листа т.в.о. заступника командувача НГУ від 15.05.2015 № 3/27-3488, зокрема, фотокарток та скрін-шотів, отриманих внаслідок моніторингу сторінок у соціальних мережах Вконтакте і Одноклассники, користувачів яких орган досудового розслідування ототожнює з представниками ДНР, в тому числі абонентом ОСОБА_10 , то достовірність інформації, яка в них міститься, викликає обґрунтовані сумніви, і вони не можуть бути джерелом доказування, адже отримані у спосіб, не передбачений кримінальним процесуальним законом, отже, є недопустимими доказами.

Дані, що містяться у викладених раніше листах, а також показаннях обвинуваченого, свідка ОСОБА_14 , заяві ОСОБА_8 від 17.04.2015 на ім`я голови СБ України, протоколі огляду від 18.04.2014, листі начальника штабу першого заступника керівника АТО на території Донецької та Луганської областей від 01.06.2015 № 240102, протоколі проведення слідчого експерименту від 18.08.2015, підтверджують, що обвинувачений через встановлену у мобільному телефоні програму-додаток Viber на прохання абоненту (контакту) ОСОБА_10 , яка знаходилася на непідконтрольній українській владі території в м. Донецьку, передавав інформацію про хід АТО на сході України.

Зокрема, ОСОБА_8 передав інформацію стосовно дат і маршрутів запланованих перельотів літерних авіарейсів високопосадовців української влади, запланованих перельотів, переміщення та дислокації гелікоптерів, місця спеціального розосередження бойового комплекту на аеродромі, дані розробника операцій угруповання НГУ в м. Краматорську, кодові назви аеродрому м. Краматорська та позивний командувача НГУ, знаходження основної частини карт мінних полів у м. Краматорську, використання гелікоптерів для евакуації поранених та доставки штурмових бригад тощо. Загалом, ця інформація відповідала дійсності, була для службового користування і не перебувала у загальному доступі, що спростовує показання обвинуваченого і доводи сторони захисту в цій частині.
Що стосується протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 13.04.2015 та оптичного диску, протоколу огляду диску від 12.05.2015, то ці докази, на переконання колегії суддів, є неналежними, оскільки не підтверджують існування чи відсутність обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Як вірно зазначив захисник в апеляційній скарзі, з`єднання 10.04.2015 між номерами, якими користувалися ОСОБА_8 та абонент lisijka, були нульової тривалості, що унеможливлювало передачу будь-якої інформації шляхом телефонних розмов.

При цьому твердження захисника про недопустимість протоколу огляду від 18.04.2014, оскільки огляд всупереч вимогам ч.1 ст.258 КПК України проведено без ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Згідно з ч.1 ст.246 КПК України негласні (розшукові) дії це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.263 КПК України зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу) є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без відома осіб, які використовують засоби телекомунікацій для передавання інформації, на підставі ухвали слідчого судді, якщо під час його проведення можна встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Мобільний телефон Lenovo imei НОМЕР_17 , НОМЕР_18 з сім-картами МТС НОМЕР_6 та Укртелеком був вилучений у ОСОБА_8 під час особистого обшуку при затриманні, що було вчинено у відповідності з вимогами ч.3 ст.208, ч.7 ст.223, ст.236 КПК України, і з огляду на те, що це майно відповідало критеріям, вказаним у п.п.1, 4 ч.2 ст.167 КПК України, за клопотанням слідчого ухвалою слідчого судді на нього було накладено арешт (т.1 а.с.174-179, 195-197).

Оскільки огляд інформації, що містилася в телефоні, проводився з відома обвинуваченого, ця слідча дія не є негласною і не потребує дозволу слідчого судді.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що показання свідка ОСОБА_14 , що ОСОБА_8 передавав інформацію представнику терористичної організації ДНР, не узгоджуються зі змістом заяви від 17.04.2015 року, яку він особисто відібрав у ОСОБА_8 . Відповідно до цієї заяви абонент lisijka повідомила, що займається військовою розвідкою, і, як на враження обвинуваченого, є громадянкою Російської Федерації, у зв`язку з чим він вважав, що виконував завдання осіб, які можуть належати до кадрового складу спецслужб Російської Федерації, а не ДНР, як про це зазначили свідок і суд у вироку.

Звертає увагу колегія суддів і на те, що, за показаннями ОСОБА_8 , зафіксованими на технічному носії інформації судового провадження, у програмі Viber з ним зв`язалася абонент ОСОБА_10 , однак про те, що вона працює на користь терористичної організації ДНР, як про це, знову ж таки, суд зазначив у вироку, він не повідомляв, а навпаки, зазначив, що прізвища ОСОБА_57 , ОСОБА_58 він чув, але з ними чи з особами, які їх знають, не знайомий, активним учасникам терористичної організації інформацію не передавав і йому невідомо, чи входила до складу цих осіб ОСОБА_10 .

А окремі висновки суду першої інстанції про доведення ОСОБА_8 до абонента lisijka інформації про позивний борту НОМЕР_9 , який повинен був 14.04.2015 перевозити ОСОБА_33 , на підтвердження його винуватості, спростовуються даними у листі командира в/ч НОМЕР_1 від 08.05.2015 № 1165, у відповідності з яким такого позивного у літаків частини немає (т.1 а.с.129).

Крім того, дані у листі начальника штабу першого заступника керівника АТО на території Донецької та Луганської областей ОСОБА_44 від 01.06.2015 № 240102 про те, що передача або розголошення зазначеної раніше інформації будь-якими каналами супротивнику (причетним до терористичних організацій особам, або представникам спецслужб іноземних країн чи військовослужбовцям іноземних держав) може завдати шкоди інтересам держави (зокрема її обороноздатності) та призвести до інших тяжких наслідків, показаннях свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у цій частині спростовуються висновками експертів, на які суд послався у вироку, однак не досліджував їх.

Так, з дослідженого судом апеляційної інстанції висновку експерта від 30.07.2015 № 3/1/5-809рсо вбачається, що інформація, яка міститься в фотороздруківці переписки у програмі-додатку VoIP Viber з абонентом (контактом) ОСОБА_10 , не належить до категорій відомостей, передбачених ст.8 Закону України Про державну таємницю, не міститься у Зводі відомостей, що становлять державну таємницю та не становить державної таємниці, її витік не може завдати шкоди національній безпеці України (т.4 а.с.101-104).

Згідно з висновком експерта від 05.08.2015 № 300/2/301нт інформація щодо: спеціального зосередження бойового комплекту на аеродромі в м. Краматорську, розміщення в м. Краматорську трьох гелікоптерів Мі-8 та двох Мі-24; основного зосередження гелікоптерів та іншої авіації в м. Чугуєві; розташування на Дніпропетровському аеродромі бойових літаків поміж цивільних; розташування літаків у містах Василькові, Миргороді, Чугуєві, Дніпропетровську, а також у м. Краматорську п`ятьох гелікоптерів Мі-24 та восьми в м. Запоріжжі; розміщення хибних цілей (муляжів) в аеропорту м. Краматорська; проведення навчать 15.04.2015 в містах Харкові та Дніпропетровську із здійсненням польотів на винищувачах Су та вантажних літаках до м. Краматорська; здійснення заправки літаків спеціальними заправними цистернами; переміщення гелікоптерів Мі-8 з м. Запоріжжя в м. Олександрію; підготовки в м. Миколаєві передових авіанавідників у кількості 35 осіб та перекидання їх на схід; використання в м. Запоріжжя трьох комплектів з шести безпілотних літальних апаратів з новітньою оптикою та тепловізорами, що передають відеокартинку в прямому ефірі; використання гелікоптерів для евакуації поранених та доставки штурмових бригад; не містить відомостей, що становлять державну таємницю, не підпадає під дію Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом СБУ від 12.08.2005 № 440, та, як наслідок, не має ступеню секретності. Ці відомості станом на березень квітень 2015 року державної таємниці не становили, не містять і не містили відомостей військового характеру. Розголошення перерахованих вище відомостей представникам ДНР або іншим особам шкоди інтересам держави не завдасть. Розголошення цих же відомостей станом на березень квітень 2015 року шкоди інтересам держави не завдало б та не призвело б до будь-яких наслідків. Що стосується решти відомостей, то вони не належать до компетенції експерта та потребують спеціальних знань, а тому дати відповіді на поставлені в постанові слідчого питання та зробити будь-які висновки стосовно них неможливо (т.4 а.с.231-232).

Погоджується колегія суддів і доводами захисника про недопустимість протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу від 17.04.2015, в якому викладено зміст телефонних розмов невстановлених досудовим розслідуванням осіб на ім`я ОСОБА_17 і ОСОБА_37 (т.1 а.с.220-230).

За змістом ч.3 ст.214, ч.1 ст.246 КК України здійснення досудового розслідування, в тому числі проведення негласних слідчих (розшукових) дій до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не допускається.

Згідно з ч.1 ст.258 КПК України ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді.

У відповідності з положеннями п.3 ч.4 ст.58 КПК України зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж є різновидом втручання в приватне спілкування.

Як вбачається зі змісту протоколу, він складений оперуповноваженим 4 відділу 2 управління ДКР СБ України на підставі положень п.6 ст.7 Закону України Про контррозвідувальну діяльність за ухвалами заступника голови Апеляційного суду м. Києва від 04.02.2015 № 01-1060цт, від 26.03.2015 № 01-2433цт за результатами проведення 22.03.2015 16.04.2015 ДОТЗ СБ України оперативно-технічних пошукових заходів у системах і каналах телекомунікацій з метою пошуку ознак або фактів терористичної та іншої протиправної діяльності стосовно невстановлених абонентів телефонів НОМЕР_8 , НОМЕР_19 . І особа, яка склала протокол, зазначила, що фактичні дані в ньому згідно з п.1 ст.10 Закону України Про оперативно-розшукову діяльність та ч.1 ст.256 КПК України можуть бути використані для початку досудового розслідування.

Метою такої діяльності згідно з ст.2 Закону України Про контррозвідувальну діяльність є попередження, своєчасне виявлення і запобігання зовнішнім та внутрішнім загрозам безпеці України, припинення розвідувальних, терористичних та інших протиправних посягань спеціальних служб іноземних держав, а також операцій, окремих груп та окремих осіб на державну безпеку України, усунення умов, що їм сприяють, та причин їх виникнення.
Завдання контррозвідувальної діяльності відповідно до вказаної статті Закону полягають у добуванні, аналітичній обробці та використанні інформації, що містить ознаки або факти розвідувальної, терористичної та іншої діяльності спеціальних служб іноземних держав, а також організацій, окремих груп та осіб на шкоду державній безпеці України; протидія такій діяльності, а також розроблення і реалізація заходів щодо запобігання, усунення та нейтралізації загроз інтересам держави, суспільства та правам громадян.

Відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.7 цього Закону для виконання визначених завдань виключно з метою попередження, своєчасного виявлення і припинення розвідувальних, терористичних та інших посягань на державну безпеку України, отримання інформації в інтересах контррозвідки на підставі відповідної контррозвідувальної справи можуть здійснюватися заходи, визначені ч.3 ст.8 Закону України Про оперативно-розшукову діяльність (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) лише за ухвалою слідчого судді.
Згідно з п.1 ст.10 Закону України Про оперативно-розшукову діяльність матеріали оперативно-розшукової діяльності використовуються як приводи та підстави для початку досудового розслідування.
Згідно з ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини та основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Дозволи на проведення оперативно-розшукових технічних заходів були отримані до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у цьому кримінальному провадженні, яке виділено з кримінального провадження № 0000122 21.04.2015, тобто не під час досудового розслідування в даному провадженні. А тому їх результати могли бути використані лише для початку досудового розслідування, а у разі, якщо ці заходи були негласними (розшуковими) діями в іншому кримінальному провадженні, то отримана інформація могла бути використана тільки на підставі ухвали слідчого судді. Враховуючи те, що з клопотанням у порядку, визначеному ст.257 КПК України, про використання отриманої інформації прокурор до слідчого судді не звертався, вказаний протокол не є процесуальним джерелом доказів у контексті ч.2 ст.84 КПК України, отже, є недопустимим доказом.

Однак суд першої інстанції на це уваги не звернув та необґрунтовано поклав протокол огляду в обґрунтування своїх висновків про доведеність винуватості ОСОБА_8 .

Колегія суддів вважає, що належними і допустимими доказами підтверджуються висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_59 , який обіймав посаду заступника командира авіаескадрильї НГУ начальника штабу в/ч НОМЕР_1 , у період з 10.04.2015 по 17.04.2015 включно, з використанням програми-додатку VoIP для смартфонів Viber, встановленої на наявних у нього електронних пристроях, погодився на пропозицію абонента lisijka, яка знаходилась на непідконтрольній українській владі території в АДРЕСА_3 , з`ясувати та надати інформацію про розміщення військових баз із зазначенням підрозділів, їх кількості, розміщення на аеродромах бойового комплекту та палива в містах Запоріжжі, Харкові, Краматорську та Бердянську, кількості розміщених на них гелікоптерів і літаків, ротації сил АТО, наявності муляжів гелікоптерів, можливого наступу сил АТО на початку травня та здійснення авіа-нальотів. Крім того lisijka просила допомогти підготувати карти з даними стосовно розміщення на аеродромах складів, ангарів та техніки. У цей же період ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Києві, здійснив збір та передачу абоненту lisijka інформації щодо вищого командного складу сил АТО, а саме, про фактичне місцезнаходження командувача, його позивний та маршрути пересування, кодову назву штабу АТО, місцезнаходження комплектів боєприпасів та бойових літаків сил АТО на аеродромі в м. Краматорську Донецької області, місць дислокації, маршрутів переміщень та пунктів призначення окремих підрозділів сил АТО, а також маршрутів польотів авіарейсів високопосадовців української влади в зоні АТО, у тому числі поїздок керівництва МВС України до м. Дніпропетровська, секретаря РНБО України ОСОБА_19 до м. Запоріжжя 16.04.2015, яка відповідає дійсності і є інформацією з обмеженим доступом.
Разом з тим, висновки суду першої інстанції про те, що у березні квітні 2014 року у м. Донецьку створено стійке ієрархічне об`єднання терористичну організацію, так звану ДНР, основною метою діяльності якої є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону, і що ця терористична організація має стабільний склад лідерів, які підтримували між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення тощо, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки не підтверджуються жодним з наданих стороною обвинувачення та досліджених у судовому засіданні доказів.

Не надано стороною обвинувачення належних і допустимих доказів і на користь висновків суду про те, що ОСОБА_8 брав участь у діяльності терористичної організації ДНР, і для досягнення спільної злочинної мети вказаної організації сприяв її діяльності, надаючи інформацію зареєстрованому у програмі-додатку VoIP для смартфонів Viber абоненту lisijka, а так само, що абонент lisijka є представником терористичної організації, займається військовою розвідкою на її користь і передає отриману від ОСОБА_8 інформацію іншим представникам терористичної організації.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду ґрунтуються виключно на припущеннях, оскільки окремо від доказування факту існування терористичної організації і того, яким чином обвинувачений сприяв участі у терористичній організації, вони є неспроможними.
Згідно з ч.ч.2, 4 ст.17 КПК України, положення яких кореспондуються з ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2583 КК України, не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів поза розумним сумнівом не доводить винуватість ОСОБА_8 і не може бути визнана достатньою для ухвалення щодо нього обвинувального вироку, що відповідно до вимог ст.ст.409, 411 КПК України є підставою для його скасування.

Згідно з п.3 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Згідно з ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Доводи захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження є обґрунтованими, однак вимога про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не може бути задоволена з огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини. А тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню із закриттям кримінального провадження у зв`язку з недостатністю доказів для доведення винуватості особи в суді і тим, що вичерпані можливості їх отримати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 2 вересня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати і закрити кримінальне провадження, в якому він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2583 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3