Справа № 214/2593/17
1-кп/214/507/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю потерпілого ОСОБА_8

за участю обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне

провадження № 0000609 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 02.03.1976 року Центрально міським р/с м. Кривого Рогу за ст. 141 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 14.11.1977 року по відбуттю строку покарання; 23.04.1979 року Дзержинським р/с м. Кривого Рогу за ст. ст. 140 ч.2, 85 ч. 2, 206 ч. 2, 42 КК УССР до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 08.10.1983 року по відбуттю строку покарання; 08.02.1984 року Брежневським р/с м. Дніпродзержинська за ст. 141 ч. 2 КК УССР до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 17.12.1988 року по відбуттю строку покарання; 12.09.1990 року Саксаганським р/с м. Кривого Рогу за ст. ст. 140 ч. 2, 142 ч. 1, 42 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 07.05.1988 року по відбуттю строку покарання; 22.02.2000 року Саксаганським р/с м. Кривого Рогу за ст. ст. 140 ч. 3, 145 ч. 1, 193 ч. 3, 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 06.09.2003 року по відбуттю строку покарання; 29.03.2004 року Саксаганським р/с м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 18.11.2005 року по відбуттю строку покарання; 25.10.2012 року Саксаганським р/с м. Кривого Рогу за ст. ст. 15 ч.2, 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік; 20.12.2012 року Саксаганським р/с м. Кривого Рогу за ст. ст. 15 ч.2, 185 ч. 2, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; 15.02.2013 року Саксаганським р/с м. Кривого Рогу за ст. ст. 15 ч.3, 185 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання по даному вироку більш суворим покаранням за вироком Саксаганського р/с м. Кривого Рогу від 20.12.2012 року, остаточно призначено покарання 2 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 07.11.2014 року з Софіївської ВК № 45 в Дніпропетровській області згідно ухвали Софіївського р/с Дніпропетровської області 30.10.2014 року за ст. 81 КК України умовно достроково на невідбутий строк 6 місяців 18 днів; 11.04.2017 року Саксаганським районним м судом м. Кривого Рогу за ст. 263 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням стоком на 1 рік 6 місяців, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий, останній раз 15.02.2013 року Саксаганським районим судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 185 ч.2, 15 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20.12.2012 року остаточно призначити покарання 2 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 07.11.2014 року з Софієвської ВК № 45 в Дніпропетровській області згідно ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30.10.2014 року за ст. 81 КК України умовно достроково на невідбутий строк 6 місяців 18 днів, але після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_9 для себе відповідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний аналогічний корисливий злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, ОСОБА_9 , повторно, 03 березня 2017 року приблизно о 17.00 годин, знаходячись поблизу магазина «Брусничка», що по вул. Володимира Великого в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, зустрів раніше знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Далі ОСОБА_9 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, попросив потерпілого ОСОБА_8 надати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка та скориставшись тим, що потерпілий розмовляючи по іншому телефону відволікся та не спостерігає за ОСОБА_9 , заволодів його мобільним телефоном «HTC One V N320e» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 , вартістю 861 грн. 11 коп. Після чого зник з місця вчинення злочину з викраденим майном, завдавши тим самим потерплому майнову шкоду на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 належить кваліфікувати за ст. 190 ч. 2 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Обвинувачений у судовому засіданні винним себе визнав повністю. При цьому показав, що в березні 2017 року потерпілий запропонував йому, обвинуваченому продати належний потерпілому мобільний телефон, а виручені гроші поділити. Він, обвинувачений, взяв телефон, але не думав продавати. Далі обвинувачений уточнив, що потерпілий пропонував йому, обвинуваченому, купити мобільний телефон, на що він дав згоду, взяв телефон, але не мав наміру віддавати гроші. Далі, змінивши показання пояснив, що потерпілий пропонував йому, обвинуваченому здійснити продаж мобільного телефону. В подальшому обвинувачений показав, що дійсно попросив у потерпілого телефон щоб подзвонити, не маючи наміру повертати, а коли потерпілий дав йому мобільний телефон, скористувався тим, що потерпілий відволікся та пішов з місця події з цим телефоном. Просить вірити останнім показанням, так як показання про те, що потерпілий давав телефон для продажу є неправдивими, надав такі показання тому що було соромно. Потерпілого раніше знав, але близьких відносин не було. У вчиненому щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що обвинуваченого раніше на знав, просить його строго не карати. В день події він, потерпілий зі своєю дитиною гуляв на вулиці на вул. Володимира Великого в м. Кривому Розі. До нього підійшов обвинувачений та попросив надати мобільний телефон, щоб подзвонити. Він, потерпілий, дав обвинуваченому телефон, а сам відволікся на дитину, а далі побачив, як обвинуваченого вже нема. Він, потерпілий, не пропонував обвинуваченому купити в нього, потерпілого, мобільний телефон або продати комусь цей телефон. Вказані події мали місце в березні 2017 року. Оглянувши свої показання, які містяться в томі №2, на а.с.21, показав, що його показання викладені неправильно, не казав слідчому, що пропонував обвинуваченому продати телефон.

Під час очної ставки між потерпілим та обвинуваченим, останній показав, що раніше потерпілого не знав, останній в день події пропонував продати мобільний телефон, який є потерпілого є підстави надавати неправдиві показання, пояснити не може. Потерпілий показав, що не пропонував обвинуваченому здійснити продаж мобільного телефону.

В силу ст.349 ч 3 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого та потерпілого, вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, стосуються обставин заволодіння ним чужим майном, а тому є належними.
Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання потерпілого, вважає, що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений заволодів його майном.
При наданні оцінки з точки зору достовірності визнаним судом допустимим та належним доказам, суд керується вимогами ст. 17 ч.4 КПК України, згідно якої усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи та ст. 62 Конституції України, згідно якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, і приходить до наступних висновків.

Показання потерпілого ОСОБА_8 є послідовними, не мають суперечностей, узгоджуються з остаточними показаннями обвинуваченого, а тому є достовірними.

Оцінюючи з точки зору достовірності показання обвинуваченого суд вважає, що його показання про те, що він шляхом обману заволодів майном потерпілого, попросивши у останнього телефон під приводом зробити дзвінок, є достовірними, такими, що узгоджуються з показаннями потерпілого. Показання обвинуваченого про те, що потерпілий пропонував йому продати або купити телефон є непослідовними, суперечливими, спростовуються показаннями потерпілого, а тому суд приходить до переконання, що вони є недостовірними. Також суд враховує, що потерпілий свої показання підтвердив під час проведення очної ставки з обвинуваченим, останній не назвав причин, з яких би потерплий надавав неправдиві показання. Суд приходить до переконання, що мотивом надання обвинуваченим неправдивих показань є бажання пом`якшити відповідальність за вчинене. Тому показання обвинуваченого в тій частині, що визнані недостовірними, суд не приймає до уваги при вирішенні справи.
На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченого та потерплого містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

Суд також приходить до переконання, що будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_9 , в судовому засіданні не добуто.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд, керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, не одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, та з урахуванням усіх зазначених обставин, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без відбування призначеного судом покарання.

Тому, призначивши обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, суд на підставі ст. 75 КК України, вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, речові докази по справі належить: мобільний телефон «HTC One V N320e» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України.

ОСОБА_11 призначити покарання за ст. 190 ч.2 КК України у вигляді ДВОХ (2) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, остаточне покарання ОСОБА_11 визначити шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, з покаранням призначеним за вироком Саксаганського районного судом м. Кривого Рогу від 11 квітня 2017 року, - у вигляді ЧОТИРЬОХ (4) років ОДНОГО (1) місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням тривалістю на ОДИН (1) рік ШІСТЬ (6) місяців.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_10 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Строк покарання ОСОБА_11 обчислювати з моменту оголошення вироку.

Після вступу вироку до законної сили речові докази по справі: мобільний телефон «HTC One V N320e» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_8 .

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_12 не обирати.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1