Справа № 539/1522/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2013 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Волювача О. В.

при секретарі - Джадан І.В.,

за участю: прокурора Стіхіна А.М.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого прокуратури Оржицького району від 11 березня 2013 року про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого прокуратури Оржицького району від 11 березня 2013 року про закриття кримінального провадження.

Скаргу мотивував тим, що 16.03.2013 року він отримав постанову слідчого прокуратури Оржицького району від 11.03.2013 року, якою було закрито кримінальне провадження №0000002 від 15.01.2013 року за ознаками умисного заподіяння судді побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у звязку з його діяльністю, повязаною із здійсненням правосуддя, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.377 КК України у звязку з відсутністю в діях співробітників УБОЗ УМВС України в Полтавській області складу кримінального правопорушення. Вказану постанову слідчого скаржник вважає незаконною та необґрунтованою.

Скаржник вважає, що слідчий всебічно, повно і неупереджено обставини кримінального провадження не дослідив, не виявив ті обставини, які викривають підозрюваних, прийнявши незаконне та необґрунтоване рішення.

Так, слідчим не в повному обсязі виконанні вказівки прокурора Оржицького району від 15.01.2013 року щодо проведення комплексної судово-медичної експертизи та інших слідчих дій.

Крім того, на думку ОСОБА_1, слідчим допущено ряд інших недоліків: не надано оцінки діям працівників УБОЗ за ознаками ст.376 КК України; не здобуто обєктивний доказів факту повідомлення скаржника секретарем Гапон Т.В. про прибуття працівників УБОЗ; не проведено додатковий допит свідків щодо не передбаченого КПК України вручення скаржнику постанови, щодо того чи розяснювали свідкам їх права, звідки свідки дізналися про телефонний дзвінок секретаря Гапон Т.В. скаржнику, як саме ОСОБА_2 вдарилася об стіну та чому вона не викликала швидку допомогу, що свідкам було відомо про самопочуття працівників УБОЗ та чому вони не одразу звернулися до швидкої допомоги.

Слідчим не поставлено на вирішення судмедексперту питання щодо можливості утворення тілесних ушкоджень на нозі ОСОБА_3 за обставин вказаних скаржником під час проведення слідчого експерименту.

Слідчим не зясовано чому працівники УБОЗ не відразу викликали швидку допомогу, а лише після звернення скаржника до Оржицького РВ УМВС України в Полтавській області та прокуратури Оржицького району, та після того як особисто відвідали прокурора Оржицького району Горковенка М.В. Слідчий не допитав в якості свідка прокурора Горковенка М.В., а також секретаря та водія, які знаходилися в приймальні прокуратури.

До провадження не залучено та не надано оцінки скаргам ОСОБА_1 на ПП Авдалян, про які він заявляв на допиті.

Не було вирішено клопотання скаржника про залучення та дослідження записів негласних слідчих дій від 15.01.2013 року, які проводяться у кримінальному провадженні №0000005 прокуратурою Полтавської області.

Також, слідчий прокуратури, на думку скаржника, допустив фальсифікацію обставин справи щодо підтвердження останнім показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та щодо того, що скаржник не бачив як отримав два удари в область лівої руки.

ОСОБА_1 прохає суд скасувати постанову слідчого прокуратури Оржицького району від 11 березня 2013 року про закриття кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.377 КК України у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Скаржник у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій прохає справу розглянути без його участі, на задоволенні скарги наполягає.

Прокурор заперечує проти задоволення скарги. Вважає постанову слідчого прокуратури від 11.03.2013 року про закриття кримінального провадження законною та такою, що повністю ґрунтується на матеріалах ретельно проведеного досудового розслідування, яке було розпочате за заявою ОСОБА_1

Ознайомившись з поданою скаргою, заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали наданого в судове засідання кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляються постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з заявою до прокуратури Оржицького району Полтавської області, в якій прохав притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які вчинили відносно нього кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.377 КК України. Вказана заява 15.01.2013 року була зареєстрована у ЄРДР за №0000002 та було розпочато досудове розслідування.

Постановою слідчого прокуратури Оржицького району ОСОБА_5 від 11.03.2013 року кримінальне провадження за вказаною заявою було закрито у звязку з відсутністю в діянні співробітників УБОЗ УМВС України в Полтавській області складу кримінального правопорушення.

При цьому постанова слідчого прокуратури мотивована тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 15.01.2013 року старші оперуповноважені в ОВС УБОЗ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на виконання доручення старшого прокурора відділу прокуратури Полтавської області №21/2-4366-12 від 14.01.2013 року у кримінальному провадженні №0000005 від 21.11.2012 року прибули до Оржицького районного суду Полтавської області для вручення ОСОБА_1, як підозрюваному за ч.3 ст.368 КК України, копії клопотання про відсторонення від посади та матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Перед тим, як пройти до приміщення суду, зазначені співробітники УБОЗ запросили прийняти участь у проведенні слідчої дії в якості понятих працівниць магазину-кафе «Каштан», який розташований неподалік від приміщення суду, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, на що останні погодилися.

Зайшовши до приміщення суду, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 разом з понятими виявили, що двері службового кабінету судді Смілянського Є.А. зачинені, будь-які вивіски на них щодо того, де перебуває суддя, відсутні. Тоді зазначені співробітники УБОЗ УМВС України в Полтавській області пройшли до кабінету секретаря судових засідань ОСОБА_7, де повідомили останній про те, що вони являються співробітниками органів внутрішніх справ та про мету свого приїзду, після чого запитали про те, де перебуває суддя Смілянський Є.А., на що ОСОБА_7 відповіла, що його немає та їй невідоме його місцезнаходження. Після цього ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_3 зателефонувала ОСОБА_1 на мобільний телефон та повідомила, що його розшукують співробітники УБОЗ УМВС України в Полтавській області. ОСОБА_1 на це відповів, що він нікого з УБОЗ УМВС не чекає та спілкуватися ні з ким не бажає. Після цього співробітники УБОЗ разом з понятими залишилися чекати ОСОБА_1 у фойє суду.

Через кілька хвилин ОСОБА_1 зайшов через центральний вхід до приміщення суду та, не зупиняючись, попрямував до свого робочого кабінету. Співробітники УБОЗ разом з понятими пішли за ним, при цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_3 намагалися на ходу пояснити ОСОБА_1 мету свого візиту, однак останній не зупинився.

Коли суддя Смілянський Є.А. підійшов до свого робочого кабінету, ОСОБА_6 дістав клопотання про відсторонення від посади, щоб вручити його ОСОБА_1 В цей момент останній, відчинивши двері кабінету та зайшовши всередину, почав їх закривати. ОСОБА_3 з метою перешкодити останньому закрити двері, щоб мати змогу пояснити мету свого приїзду, поставив ліву ногу на поріг службового кабінету судді, а ОСОБА_6 стояв осторонь.

Після цього ОСОБА_1 повідомив, що він на даний момент перебуває в нарадчій кімнаті та спробував зачинити двері до свого робочого кабінету. При цьому ОСОБА_1, намагаючись закрити двері кабінету, наніс три удари дверима по лівій нозі ОСОБА_3, яку останній тримав на порозі: перший удар він наніс, перебуваючи в положенні спиною до ОСОБА_3 та не бачачи, що нога останнього знаходиться на порозі кабінету, та ще два удари після того, як обернувся та побачив, що саме перешкоджає закриттю дверей.

Побачивши, що зачинити кабінет йому не вдається, ОСОБА_1 вискочив в коридор та, пригнувшись і розвівши руки в сторони, почав рухатися до виходу з приміщення суду, одночасно намагаючись відтіснити співробітників УБОЗ та понятих, які стояли позаду останніх, від свого кабінету в бік виходу. Внаслідок таких дій ОСОБА_1 співробітники УБОЗ втратили рівновагу і змушені були відступити назад. При цьому ОСОБА_6 у ході виконання кроку назад отримав удар потиличною областю голови об стіну коридору.

В подальшому ОСОБА_3 спробував перегородити дорогу ОСОБА_1 з метою не допустити зникнення останнього до закінчення проведення слідчої дії, а ОСОБА_1, пригнувшись, спробував обійти ОСОБА_3 зліва, а коли це не вдалося, пригнувшись, проскочив з правої сторони від ОСОБА_3, задівши при цьому 2 рази своїм лівим передпліччям лікоть правої руки останнього, яку той рефлекторно з метою самозахисту опустив вниз та тримав перед тулубом на випадок нанесення йому ОСОБА_1 ударів в область живота чи грудної клітини.

Після цього ОСОБА_1 попрямував до виходу з приміщення суду та зник у невідомому напрямку.

Вказане підтверджується показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_8, протоколами слідчого експерименту зі свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Суд критично ставиться до твердження скаржника про те, що не було проведено

комплексну судово-медичну експертизу та інші слідчі дії. Оскільки, в матеріалах кримінального провадження мається висновок судово - медичної експертизи від 15.11.2013 року № 13, допитані всі свідки, які мають відношення до події, яка сталася 15.01.2013 року в приміщенні Оржицьного районного суду за участю ОСОБА_1, працівників УБОЗу та інших осіб.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження по даному факту/а.с. 211/ є протокол від 18.03.2013 року про ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами кримінального провадження. При цьому в протоколі є запис скаржника, де він заявив, що ознайомився з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі і клопотань на даний момент немає.

04.04.2013 року ОСОБА_1 також звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора Оржицького району, щодо вчинення працівниками УБОЗ УМВС України в Полтавській області 15.01.2013 року кримінального правопорушення, передбаченого ст. 376 КК України. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 18.05.2013 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора Оржицького району від 04.04.2013 року відмовлено. На даний час ухвала не набрала законної сили.

Додатковий допит свідків був проведений. Також, в матеріалах кримінального провадження є повідомлення головного лікаря Оржицької ЦРЛ слідчому прокуратори Оржицького району про те, що даних зі зверненням за медичною допомогою 15.01.2013 року - 16.01.2013 року гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 - немає. Разом з тим, в цьому ж листі є також повідомлення про те, що гр. ОСОБА_9 15.01.2013 року о 14 год. 30 хв. надавалася медична допомога з приводу струсу головного мозку , а гр. ОСОБА_3 в цей же час надавалася медична допомога з приводу забою лівої гомілки.

11.03.2013 року слідчим прокуратури Оржицького району було винесено постанову про закриття кримінального провадження по даному факту. З даною постановою погодився і прокурор Оржицького району, вважаючи, що досудове розслідування проведене в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що досудове слідство проведено повно та всебічно, а підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження від 11.03.2013 року немає.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України (2012 року),

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 від 25.03.2013 року на постанову слідчого прокуратури Оржицького району від 11.03.2013 року - відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України (2012 року) ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя Волювач О. В.