Справа № 522/7688/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2016 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
за участю адвоката - ОСОБА_4
за участю підозрюваного - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000078 від 16.10.2013р., у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого вищу освіту, не працюючого, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що з 10.11.2003р. до 31.12.2010 р., відповідно до контракту, укладеного з ним Міністерством оборони України (наказ МО України №382 від 10.11.2003), перебував на посаді керівника - начальника державного підприємства Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» (далі ДП МОУ «ОЗБМ»).

Згідно п.1.1 контракту ОСОБА_5 повинен забезпечувати високоприбуткову діяльність підприємства, ефективне використання та збереження закріпленого за ДП МОУ «ОЗБМ» державного майна. Відповідно до п.2.3 контракту ОСОБА_5 зобов`язаний одержувати прибуток від господарської діяльності підприємства, спрямовувати його на задоволення потреб Збройних Сил України відповідно до статуту підприємства; проводити заходи щодо збереження та своєчасного ремонту основних фондів, майна, створення безпечних та сприятливих умов праці для працівників підприємства; забезпечити збереження коштів, майна та інших матеріальних цінностей, що знаходяться у повному господарському віданні підприємства, недопущення необгрунтованого зменшення статутного фонду підприємства.

З 04.01.2011р. по 11.08.2011р. ОСОБА_5 працював на посаді комерційного директора ДП МОУ «ОЗБМ». Згідно з п.2 посадових обов`язків вказаної посадової особи ОСОБА_5 повинен був забезпечувати ефективне використання матеріальних та фінансових ресурсів, зниження їх витрат, прискорення обігу обігових коштів.

Таким чином, ОСОБА_5 , обіймаючи посади керівника - начальника державного підприємства та його комерційного директора протягом вказаного періоду являвся службовою особою, оскільки за цими посадами на нього було покладено виконання організаційно - розпорядчих функцій з управління підприємством.

13.08.2010р. ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника ДП «ОЗБМ», являючись службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи, маючи на меті корисний мотив, порушуючи вимоги ст.ст. 139, 140 КЗпП України та вищевказаних вимог контракту з МО України, а також своїх посадових обов`язків, з порушенням чинного законодавства уклав договір позики з рідною донькою ОСОБА_6 , який був заздалегідь економічно необгрунтованим та суперечив інтересам підприємства, а відтак - держави.

Зокрема, згідно умов даного договору ОСОБА_6 (позикодавець) у день укладання угоди передала ДП МОУ «ОЗБМ» позику у розмірі 36 тис. грн. строком до 30.09.2010р. Пунктом 6.3 договору передбачено, що у разі, коли позичальник (ДП МОУ «ОЗБМ») не повернув позику у строк, він зобов`язується сплатити штрафні санкції у розмірі 1 % від неповернутої суми за кожен день прострочених виплат. Наведені умови вищевказаного договору суперечили вимогам ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ч.1 ст.231 Господарського Кодексу України, якими передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду керівника - начальника ДП МОУ «ОЗБМ», маючи реальну можливість виконати договірні зобов`язання у передбачений договором строк, до 30.09.2010р. заборгованість перед ОСОБА_6 не погасив. Лише 25.11.2010р. ОСОБА_5 частково погасив заборгованість перед ОСОБА_6 , повернувши останній кошти у розмірі 18 тис. грн. Своїми діями ОСОБА_5 створив передумови до зростання заборгованості очолюваного ним підприємства перед контрагентом за вказаним договором.

У подальшому ОСОБА_6 подала до Приморського районного суду м. Одеси позовну заяву з метою стягнення з ДП МОУ «ОЗБМ» боргу у розмірі 18 тис. грн. та неустойки за вказаним договором. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2013р. позовні вимоги про стягнення боргу ОСОБА_6 до ДП МОУ «ОЗБМ» задоволені у загальному розмірі 154 800 грн. на користь позивачки. Відповідно до рішення суду ОСОБА_6 отримала у ДП МОУ «ОЗБМ» 20 тис. грн. відповідно до видаткового касового ордеру від 22.04.2013р. та 115 тис. грн. згідно видаткового касового ордеру від 05.07.2013р., а взагалі - 135 тис. грн.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 ДП МОУ «ОЗБМ», а відтак - державним інтересам, заподіяно матеріальні збитки у сумі 110120,62 грн., яка у сто та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто, спричинено істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 364 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зловживання службовим становищем, тобто умисне використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Згідно з клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 від 05.12.2016р. прокурор просить кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України закрити на підставі ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України.
Розглянувши клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, підлягає задоволенню.
Санкція злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України на момент вчинення злочину, передбачала покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України класифікувався як злочин невеликої тяжкості, строк давності за який не зупинявся та не переривався.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення ним злочину та до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Керуючись ст.ст. 284 - 288 КПК України, на підставі ст. 49 КК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 ,- задовольнити.
Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,- закрити, звільнивши ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.
Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1
19.12.2016