Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2524/17
Провадження № 1-в/711/257/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2017 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності представника ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1988 року народження, уродженця м. Сміла, Черкаської області, громадянина України, не одруженого, освіта середня, раніше судимого:
- 21.01.2004 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ст. ст. 185, 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 04.05.2006 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 321 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.;

- 09.06.2010 Гагарінським районним судом м. Севастополя за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Постановою від 21.09.2011 скорочено строк на половину, згідно Закону України «Про амністію» від 08.07.2011;

- 20.03.2014 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- за даною справою засуджений 22.12.2014 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного судом покарання приєднано частково невідбуте покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.03.2014 у вигляді 1 року позбавлення волі та призначено відбуття 5 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
в с т а н о в и в :
Від засудженого ОСОБА_5 , 31.03.2017 до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Свої вимоги мотивує тим, що він, станом на 19.03.2017 фактично відбува дві третини призначеного судом покарання, характеризується позитивно, працевлаштований на промисловій зоні установи, навчається у навчальному центрі Черкаської виправної колонії № 62 на електрозварювальника, підтримує соціальні зв`язки з рідними та друзями, а тому вважає за необхідне звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судове засідання засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання у ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)», не доставлявся, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності і зазначив, що подане клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

В судовому засіданні представник ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_5 , оскільки, засуджений своєю поведінкою не довів, що він став на шлях виправлення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 також заперечував проти задоволення вказаного клопотання, оскільки ОСОБА_5 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши пояснення прокурора та представника ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)», враховуючи думку засудженого, дослідивши подане клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, надані матеріали особової справи ОСОБА_5 , суд вважає, що у задоволенні вказаного клопотання необхідно відмовити, виходячи з наступного:

в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , 1988 року народження засуджений 22.12.2014 вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного судом покарання приєднано частково невідбуте покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.03.2014 у вигляді 1 року позбавлення волі та остаточно призначено до відбуття 5 років позбавлення волі.

Крім того, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.04.2016, згідно Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 26.08.2014 по 20.10.2015 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 26.08.2014. Кінець строку: 02.07.2018.

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 12 КК України ОСОБА_5 засуджений за скоєння тяжкого злочину.

Частиною другою ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

За даними характеристики, затвердженої начальником установи начальником арештного дому Черкаської ВК №62 від 10.04.2017, ОСОБА_5 за час утримання в СІЗО м. Черкаси допускав порушення режиму утримання, за що мав 5 стягнень, визначених правами начальника СІЗО, які на даний час знято та погашено в установленному законом порядку. До праці не залучався, заохочень не мав. В Черкаській ВК № 62 відбуває покарання з 04.11.2015, де характеризується негативно. Встановлених правил поведінки та розкладу дня установи дотримується лише під контролем з боку персоналу установи, допускає порушення вимог режиму відбування покарання, за що має 2 стягнення, які на даний час знято та погашено в установленному законом порядку. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, але належні висновки для себе робить не завжди. З 25.12.2015 по 02.03.2016 вибував з установи до лікувального закладу при ВК № 73 Житомирської області. За час перебування на лікуванні теж мав одне стягнення за порушення локалізації, яке на даний час знято та погашено в установленному законом порядку. Крім того, з 05.05.2016 працевлаштований на виробництві установи, до праці ставиться задовільно, заохочень не має. За характером брехливий та хитрий. У відношенні до представників адміністрації установи стриманий, не щирий. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує але належні висновки для себе робить не завжди. Із 2016 року приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу за напрямком «Професія». В колективі засуджених вживається, не конфліктує, підтримує рівні стосунки, товаришує із засудженими переважно негативної спрямованості, перебуває на профілактичному обліку установи, як схильний до суїциду. Провину в скоєному злочині визнав частково.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

З урахуванням вище наведеного та враховуючи поведінку засудженого, а також його доводи щодо необхідності застосування до нього положень ст. 81 КК України, суд не вбачає жодних підтверджуючих даних про те, що ОСОБА_5 довів своє виправлення та може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання.

Також слід зазначити, що й сам засуджений ОСОБА_5 не навів будь-яких обставин, які б свідчили про те, що він своєю поведінкою довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та його виправлення настало раніше строку, визначеного вироком суду.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 50, 81 КК України, ст.ст. 17, 22, 369, 370, 372, 537, 539 КПК України, ст. 154 КВК України, суд, -
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , 1988 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовити.
Згідно вимог ч. 7 ст. 539 КПК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу цього самого питання може мати місце не раніше як через 1 (один) рік з дня прийняття рішення про відмову.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси, який постановив ухвалу протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_6 Позарецька