Справа №522/2850/17
1-кс/522/2683/17
УХВАЛА
Іменем України
15 лютого 2017 року м.Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, у провадженні СВ УСБУ в Одеській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 09.02.2017 р., за ознаками ч.1 ст. 258-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в березні - травні 2014 року у м. Донецьку та м. Луганську, створено стійкі ієрархічні об`єднання - терористичні організації, так звану «Донецьку народну Республіку» (далі - «ДНР»), а також «Луганську народну Республіку» (далі «ЛНР»), учасники яких на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.

Основною метою діяльності вказаних терористичних організацій є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, у спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, шляхом створення незаконних державних утворень «ДНР» та «ЛНР».

За поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей, 07.04.2014, розпочато проведення антитерористичної операції.

Через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України виконуючий обов`язки Президента України ОСОБА_5 . Указом від 14.04.2014 № 405/2014 затвердив та ввів в дію, рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». На підставі цього указу на території Донецької і Луганської областей триває антитерористична операція, спрямована на припинення діяльності указаних терористичних організацій.

Законом України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 року встановлено, що терористична організація - це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затверджене постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 року №129-VІІІ; Заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схвалену постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 року №145-VІІІ; Заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схвалену постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 року №337-VІІІ, «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями.

Так, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи членом вказаних терористичних організацій, які складаються з політичного та силового блоків, у межах яких здійснено розподіл функцій між її учасниками на яких покладені відповідні обов`язки згідно з планом спільних злочинних дій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для її учасників під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в яких їх структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, увійшов до силових блоків терористичних організації, а саме до не передбачених законом України воєнізованих формувань, які є структурними підрозділами терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», сформованими керівниками організації для насильницького підтримання незаконної влади на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей, та мають організаційну структуру військового типу, здійснивши тим самим участь у терористичній організації.

В ході досудового розслідуванні встановлено, що у липні 2014 року, у громадянина України ОСОБА_6 , який на той час був учасником сепаратистських рухів Одеського регіону, під час перебування у м. Одеса, виник злочинний умисел пов`язаний з бажанням останнього, прийняти участь у воєнізованих формуваннях, які входять до складу терористичних організацій «ДНР», «ЛНР», чинять опір та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітникам правоохоронних органів України й військовослужбовцям Збройних Сил України, задіяним у проведенні антитерористичної операції (далі - силам АТО України) на території Донецької та Луганської областей.

Так, реалізуючи свої наміри щодо участь у воєнізованих формуваннях, які входять до складу терористичних організацій «ДНР», «ЛНР», 15.07.2014 о 11 год. 05 хв., ОСОБА_6 , авіарейсом «TSO208», сполученням «Одеса Внуково», вилетів до м. Москва (Російська Федерація). Прибувши у м. Москва (РФ), ОСОБА_6 виїхав на територію Луганської області (точне місце та час, слідством не встановлено), тимчасово непідконтрольну Україні, з метою вступу до лав та подальшої участі у збройному конфлікті на боці воєнізованих формувань терористичної організації «ЛНР».
В подальшому, реалізуючи мету збройного опору діючої української влади, ОСОБА_6 став членом силового блоку терористичної організації «ЛНР», а саме окремої бригади особливого призначення «Одеса» (далі ОБрОП «Одеса»), з місцем дислокації м. Краснодон Луганської області, створеної у липні 2014 року. При цьому ОСОБА_6 усвідомлював той факт, що діяльність вказаної бригади у складі терористичної організації «ЛНР» буде незаконною і спрямованою на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також зміну меж території і державного кордону України. Також, ОСОБА_6 усвідомлював, що він буде учасником силового блоку терористичної організації і для досягнення спільної злочинної мети, перебуваючи у складі даної організації буде з застосуванням зброї чинити опір законним діям сил АТО України, направленим на припинення її протиправної діяльності. Тим самим, вступивши до лав терористичної організації «ЛНР», ОСОБА_6 вступив у злочинну змову направлену на участь у терористичній організації «ЛНР».

Після вступу до лав воєнізованого формування терористичної організації «ЛНР» - ОБрОП «Одеса», ОСОБА_6 отримав позивний « ОСОБА_7 ».

Приймаючи участь в діяльності терористичної організації «ЛНР», у складі воєнізованого формування ОБрОП «Одеса», ОСОБА_6 , на протязі липня-червня 2014 року (більш точний час, слідством не встановлено), здійснював збройний опір законним діям сил АТО України за контроль над пунктом пропуску Червонопартизанськ (Луганська область), та територією смт. Ізварине Луганської області, що призвело до фактичного взяття під контроль вказаних населених пунктів терористичною організацією «ЛНР».

Крім того, приймаючи участь в діяльності терористичної організації «ЛНР», у складі воєнізованого формування ОБрОП «Одеса», ОСОБА_6 , у проміжок часу з 01.09.2014 по 02.09.2014 (більш точний час, слідством не встановлено), здійснював збройний опір на околицях м. Лутугіно Луганської області, що станом на 02.09.2014, призвело до переходу під контроль терористичної організації «ЛНР» м. Лутугіно та низки інших населених пунктів Луганської області.

Починаючи з 23.12.2014, ОСОБА_6 , за невстановлених слідством обставин та причин, разом з іншими учасниками терористичної організації «ЛНР», виїхав на території Російської Федерації, де перебував до кінця січня 2015 року (більш точний час, слідством не встановлено). У цей час, а саме 10.01.2015, воєнізоване формування ОБрОП «Одеса», було приєднано та перейшло у підпорядкування до 2-ого Армійського корпусу Народної Міліції терористичної організації «ЛНР».

Приблизно наприкінці січня 2015 року (більш точний час, слідством не встановлено), повернувшись з території Російської Федерації в район проведення антитерористичної операції, на територію тимчасово підконтрольну терористичній організації «ДНР», ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію своїх злочинних намірів, погодився на пропозицією окремих невстановлених керівників терористичної організації та став членом силового блоку терористичної організації «ДНР», а саме воєнізованого формування - 3 роти 1-ої батальйону тактичної групи РГ ДНР (скорочено 3 рота 1-го БТГр РГ ДНР), з місцем дислокації м. Донецьк, що діє у складі, та є структурним підрозділом терористичної організації «ДНР». При цьому ОСОБА_6 усвідомлював той факт, що діяльність 3 рота 1-го БТГр РГ ДНР у складі терористичної організації «ДНР», буде незаконною і спрямованою на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також зміну меж території і державного кордону України. Також, ОСОБА_6 усвідомлював, що він буде учасником силового блоку терористичної організації і для досягнення спільної злочинної мети, перебуваючи у складі даної організації буде з застосуванням зброї чинити опір законним діям сил АТО України, направленим на припинення її протиправної діяльності. Тим самим, вступивши до лав терористичної організації «ДНР», ОСОБА_6 вступив у злочинну змову направлену на участь у терористичній організації «ДНР».

Приймаючи участь в діяльності терористичної організації «ДНР», у складі воєнізованого формування 3 роти 1-го БТГр РГ ДНР, ОСОБА_6 , у період з 30.09.2014 по 03.09.2014 (більш точний час, слідством не встановлено), здійснював збройний опір законним діям сил АТО України поблизу м. Вуглегірськ Донецької області, що станом на 30 січня 2015 року, призвело до фактичного зайняття м. Вуглегірськ та його окупації терористичною організацією «ДНР».

Приблизно на початку червня 2015 року (більш точний час, слідством не встановлено), ОСОБА_6 разом з невстановленими особами з числа особового складу 3 рота 1-го БТГр РГ ДНР, з мотивів не згоди із матеріальним забезпеченням, продовжуючи реалізацію своїх злочинних намірів, погодився на пропозицією окремих невстановлених керівників терористичної організації щодо переведення, та став членом силового блоку терористичної організації «ДНР», а саме воєнізованого формування - 2-го окремого підрозділу спеціального призначення Головного розвідувального управління Республіканської гвардії ДНР (скорочено НОМЕР_1 ГРУ РГ ДНР), з місцем дислокації м. Донецьк, що діє у складі, та є структурним підрозділом терористичної організації «ДНР», напрямком діяльності якої є ведення радіотехнічної розвідки. При цьому ОСОБА_6 усвідомлював той факт, що діяльність 2-го ОП СпН ГРУ РГ ДНР у складі терористичної організації «ДНР», буде незаконною і спрямованою на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також зміну меж території і державного кордону України. Також, ОСОБА_6 усвідомлював, що він буде учасником силового блоку терористичної організації і для досягнення спільної злочинної мети, перебуваючи у складі даної організації буде з застосуванням зброї та використанням інших засобів чинити опір, а також протидію законним діям сил АТО України, направленим на припинення її протиправної діяльності. Тим самим, продовжуючи перебувати у лавах терористичної організації «ДНР», ОСОБА_6 й надалі перебував у злочинній змові направленій на участь у терористичній організації «ДНР».

Продовжуючи свої злочинні дії, приймаючи участь в діяльності терористичної організації «ДНР» у складі воєнізованого формування 2-ої ОП СпН ГРУ РГ ДНР, ОСОБА_6 , з моменту зарахування до підрозділу та по теперішній час (більш точний час, слідством не встановлено), спільно з іншими невстановленими слідством учасниками, за наказами невстановлених керівників вказаної терористичної організації, переміщуючись по території Донецької та Луганської областей, тимчасово підконтрольній терористичним організаціям «ДНР» та «ЛНР», з використанням спеціальної, пересувної військової техніки радіотехнічної розвідки, яка розміщена на базі автомобіля «КАМАЗ», здійснює незаконну протидію та перешкоджання діям сил АТО України, шляхом ведення радіотехнічної розвідки, що полягала у прослуховуванні переговорів в ультра короткохвильовому діапазоні, а також виявлені та встановленні активності засобів зв`язку співробітників правоохоронних органів України та військовослужбовців Збройних Сил України, задіяних у проведенні антитерористичної операції.

13.02.2017, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Відповідно до даних КП «БТІ» ОМР №С-23/35 від 27.05.2016 , за ОСОБА_6 зареєстровано 766/3000 частки квартири АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №78235651 від 17.01.2017, ОСОБА_6 має у власності 766/3000 частки об`єкта нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (свідоцтво про право власності № НОМЕР_2 від 11.01.2005 видане Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради.

Приймаючи до уваги той факт, що санкція ч. 1 ст. 258-3 КК України, передбачає конфіскацію майна, з метою забезпечення його можливої конфіскації за вироком суду, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт вищевказаного майна

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання та заслухавши слідчого, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім цього згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку,передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6 , з метою можливої конфіскації як виду покарання за вироком суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його можливої конфіскації за вироком суду, а саме на:

-766/3000 частки квартири АДРЕСА_1 , в частині, що належить ОСОБА_6 .

Копію ухвали про арешт майна направити слідчому, прокурору та іншим зацікавленим особам.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:
15.02.2017