Справа № 214/1328/17
1-кп/214/416/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000622 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки
м. Іваново, Росія, громадянки України, заміжньої, не працюючої, з середньою освітою, раніше не судимої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про металобрухт» металобрухт непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять в собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів.

Операції з металобрухтом відповідно до Закону України «Про металобрухт» заготівля, переробка, металургійна переробка брухту чорних і кольорових металів.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про металобрухт», заготівля металобрухту діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту юридичними або фізичними особами суб`єктами господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом.

Статтею 1 Закону України «Про металобрухт» закріплено, що купівля та/або реалізація металобрухту діяльність, пов`язана із передачею права власності на металобрухт іншому власнику в обмін на еквівалентну суму коштів або боргових зобов`язань.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про металобрухт» операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами.

Однак, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення Закону України «Про металобрухт», не будучи зареєстрованою як суб`єкт господарювання та не маючи спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, в період з вересня 2016 року (більш точний час досудовим слідством не встановлено) по 14.02.2017, на території власного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала прийом у фізичних осіб брухту кольорових металів за готівковий рахунок.

Так, ОСОБА_4 , наприкінці листопада 2016 року (більш точний час досудовим слідством не встановлено), знаходячись на території власного домоволодіння АДРЕСА_1 , здійснюючи свою злочинну діяльність, умисно, не маючи державної реєстрації і спеціального дозволу (ліцензії), отримання якого передбачено ст. 5 Закону України «Про металобрухт», незаконно прийняла металобрухт у ОСОБА_5 , за що заплатила останньому 25 грн. 00 копійок.

Крім того, 14.08.2017 року ОСОБА_4 на території власного домоволодіння незаконно прийняла у ОСОБА_6 металобрухт, за що заплатила останньому грошові кошти у сумі 54 гривні

Цього ж дня, 14.02.2017 року в період часу з 12.35 год. до 13.45 год. на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу співробітниками Криворізького відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області, в присутності двох понятих було проведено обшук на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , під час якого було виявлено та вилучено брухт кольорових металів, а саме: алюміній 13 кг., синець 16 кг., радіатор 2 кг., мідь 9 кг., електронні ваги та калькулятор «KENKO», за допомогою яких ОСОБА_4 здійснювала прийом брухту кольорових металів від населення без відповідного дозволу.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України визнала у повному обсязі та дала пояснення аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Щиро розкаюється у скоєному злочині.

Обвинувачена та прокурор клопотали про розгляд кримінального провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КК України без виклику в судове засідання свідків, та без дослідження письмових доказів.
Враховуючи, що обвинувачена визнає свою вину, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення ніким не оспорюються, свідчення обвинуваченої в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності її позиції, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів та які характеризують особу обвинуваченої.
При цьому судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють значення цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини в апеляційному порядку.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_4 .
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 213 КК України за ознаками: здійснення прийому брухту кольорових металів фізичними особами.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій, виходячи з вимог закону про достатність покарання для її виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена вчинила злочин невеликої тяжкості.
Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що остання визнала вину у скоєні кримінального правопорушення в повному обсязі, згідно даних, які характеризують її особу: раніше не судима (Т.1 а.с. 55), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебувала та не перебуває (Т.1 а.а.с. 53,54).
Крім того до суду надійшла досудова доповідь, складена Саксаганським районним сектором Центрального міжрайонного відділу м. Кривого Рогу Південно-Східного міжрегіонального управління ВКПП Міністерства юстиції України відносно ОСОБА_4 . Згідно висновків органу пробації ОСОБА_4 характеризується нейтрально, остання показала середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, виправлення обвинуваченої можливо без обмеження чи позбавлення волі.
Обставина, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, які пом`якшує покарання обвинуваченій щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 повинно бути призначено покарання у виді обмеження волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Розглядаючи можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченій ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останню обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 213 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 1,2 ч.1ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ брухт кольорових металів: алюміній 13 кг., свинець 16 кг., радіатор 2 кг., мідь 9 кг., електронні ваги, які знаходяться на зберіганні у ТОВ «Кривбасвтормет» конфіскувати (Т. 1 а.с. 26,37).
Речовий доказ калькулятор «KENKO», який знаходяться на зберіганні у камері речових доказів Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_4 дозволивши розпоряджатись на власний розсуд (Т. 1 а.с. 37,38).
Запобіжний захід до ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не обирався.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1