Справа № 698/847/15-к
Провадження № 1-кп/698/40/16
08 грудня 2016 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
законного представника - ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньо освітою, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, -
у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_7 15.06.2015 року близько 08 год. 00 хв., знаходячись в смт. Катеринопіль, Черкаської області біля магазину «ПП ОСОБА_8 », який розташований по вул. Дружби, 98, скориставшись відсутністю продавця магазину, умисно, з корисливою мотивів зі стоянки для велосипедів, з корисливих мотивів, викрав велосипед марки «Ардіс» вартістю 933 грн. 33 коп., який на праві власності належить ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.
19.08.2015 року прокурор Катеринопільського району Черкаської області звернувся до Катеринопільського районного суду Черкаської області з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного заходу зі звичайним типом нагляду, посилаючись на те, що на час вчинення інкримінованого діяння та на час внесення клопотання ОСОБА_7 за своїм психічним станом не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки хворіє на психічну хворобу.
В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити та заявив клопотання, щодо обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до вступу ухвали в законну силу.
Законний представник обвинуваченого та захисник не заперечують проти застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру, а також щодо обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до вступу ухвали в законну силу.
Розглядаючи вказане питання, суд виходить із положень ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».
Відповідно до ч.1 ст.512 КПК України, участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.
З огляду на викладене, та з урахуванням психологічного стану особи, стосовно якого передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, суд вирішив провести судовий розгляд кримінального провадження без участі особи, стосовно якого передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.
Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.
Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, матеріали кримінального провадження, вважає, що ОСОБА_7 , дійсно вчинив суспільно - небезпечні діяння передбачені ч.1 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна, що підтверджується сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказами, дослідженими судом, а саме:
Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка показала, що 15.06.2015 року близько 08 год. 00 хв., знаходячись в смт. Катеринопіль, Черкаської області вона на власному велосипеді «Ардіс» прибула до магазину «ПП ОСОБА_8 », який розташований по АДРЕСА_3 . Після чого велосипед залишила біля магазину, а сама зайшла в середину магазину, а коли вийшла то виявила що велосипед зник. В подальшому велосипед їй повернули та вона дізналась, що ОСОБА_9 , того дня, наздогнав ОСОБА_7 , який на даному велосипеді вже прямував в напрямку м. Тальне. Потерпіла не заперечувала проти задоволення клопотань прокурора.
Показаннями свідка ОСОБА_10 , який показав, що влітку 2015 року йому зателефонувала його дружина ОСОБА_6 , та повідомила, що у неї близько 08 год. 00 хв., в смт. Катеринопіль, біля магазину «ПП ОСОБА_8 », що розташований по вул. Дружби, викрали велосипед «Ардіс». Тоді він згадав, що близько 08 год. 00 хв., того дня, він бачив ОСОБА_7 , який повертався від свого приятеля ОСОБА_9 , по вул. Дружби, а тому пішов до останнього з метою вияснити чи не бачив він велосипеда його дружини. Прибувши до будинку ОСОБА_7 , виявив біля двору сліди від велосипеда, а власник будинку був відсутній. Після чого він зателефонував до товариша ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та довідався він нього, що ОСОБА_7 мав намір поїхати до свого батька в м. Тальне. В подальшому, того дня, йому зателефонував ОСОБА_9 , який повідомив, що зустрів ОСОБА_7 , який їхав на велосипеді «Ардіс» в напрямку м. Тальне.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав, що 15.06.2015 року перебуваючи в смт. Катеринопіль, Черкаської області йому стало відомо, що зранку, того дня, біля магазину «ПП ОСОБА_8 », який розташований по вул. Дружби, 98, у ОСОБА_6 , було викрадено велосипед «Ардіс». В подальшому він керуючи автомобілем рухався в напрямку м. Тальне де по дорозі зустрів ОСОБА_7 , який на велосипеді «Ардіс» рухався в попутному напрямку. А тому він проїхав вперед та зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що на схожому велосипеді, як викрадений було у неї, їде ОСОБА_7 , а далі зупинив останнього, а прибулі працівники міліції того затримали.
- фактичними даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 15.06.2015 року з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто територія біля магазину «ПП ОСОБА_8 », який розташований по вул. Дружби, 98, на якій розміщена металева конструкція для паркування велосипедів, де з показань ОСОБА_6 вона залишила велосипед «Ардіс», який в подальшому невідома їй особа викрала. (а.с.22-25)
- фактичними даними, які містяться у рапорті помічника оперативного чергового чергової частини Катеринопільського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 від 15.06.2015 року, відповідно до якого вбачається, що цього дня надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , щодо викрадення у неї велосипеда «Ардіс» біля магазину «ПП ОСОБА_8 », який розташований в смт. Катеринопіль, по вул. Дружби, 98. При виїзді на вказане місце було встановлено можливу причетність до крадіжки ОСОБА_7 . В подальшому було встановлено, що останній на велосипеді «Ардіс», рухається в напрямку м. Тальне в зв`язку з чим працівники міліції прибувши на дану дорогу виявили ОСОБА_7 на велосипеді «Ардіс», який він добровільно видав працівникам міліції та повідомив, що викрав його біля магазину в смт. Катеринопіль, по вул. Дружби, 98. (а.с. 28)
- фактичними даними, які містяться протоколі огляду предмету від 15.06.2015 року, який був виданий працівникам міліції ОСОБА_7 відповідно до якого було оглянуто жіночий велосипед марки «Ардіс». (а.с.29-31).
- фактичними даними, які містяться у висновку судово-товарознавчої експертизи № 6/284 від02.07.2015 року з якого вбачається, що середньо ринкова вартість велосипеда «Ардіс`на вторинному ринку станом на 15.06.2015 року могла складати 933 грн. 33 коп. (а.с.36-38)
Обставини вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів.
Отже, своїми діями ОСОБА_12 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна.
Між тим, у відповідності до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №559/03 від 10.07.2015 року вбачається, що ОСОБА_7 на період вчинення ним кримінального діяння виявляв та виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді органічного психічного розладу набутого внаслідок тривалої алкогольної інтоксикації з формуванням алкогольної енцефалопатії та алкогольної полінейропатії з домінуючими грубими інтелектуально-мнестичними розладами що позбавляло його на вказаний період та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати власні дії та керувати ними. Унеможливлює його здатності усвідомлювати власні дії та керувати ними.
Таким чином, встановлена неосудність ОСОБА_7 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, так як він не міг керувати своїми діями в період вчинення інкримінованого діяння і на даний час також не може віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом, характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування у примусовому порядку.
Враховуючи наведене вище, доводи прокурора, захисника, законного представника, враховуючи характер захворювання ОСОБА_7 , його психічний стан, суспільну небезпеку скоєного ним діяння, характер вчиненого, суспільно небезпечні наслідки, що в сукупності вказує про небезпечність ОСОБА_7 для суспільства в силу його хворобливого стану, суд вважає, що до ОСОБА_7 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним типом нагляду.
Щодо заявленого клопотання прокурора, яке було підтримане потерпілою та законним представником ОСОБА_7 , і проти задоволення якого не заперечував його захисник, щодо обрання йому запобіжного заходу у виді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, до вступу ухвали в законну силу, суд приходить до слідуючого.
Згідно ч. 3 ст. 508 КПК України застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Враховуючи той факт, що на даний час ОСОБА_7 , перебуває на волі і як зазначає його законний представник він веде себе неадекватно та агресивно. Свої дії не контролює, покинув постійне місце проживання та бродяжить, постійно вживає алкогольні напої. За таких обставин з урахуванням даних про особу ОСОБА_7 , суд приходить до висновку про необхідність обрати відносно нього запобіжний захід у виді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, до вступу ухвали в законну силу, задовольнивши клопотання прокурора із наведених вище підстав.
Обрання запобіжного заходу у виді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сімї з обов`язковим лікарським наглядом у даному випадку є неможливим, оскільки законний представник ОСОБА_7 , в судовому засіданні повідомила, що впливати на нього вона не в змозі і перебуваючи на волі той вживає алкоголь і хвороба при цьому лише прогресує.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру КПК України не передбачено. Тому процесуальні витрати у сумі 245 грн.00 коп., підлягають компенсації за рахунок коштів державного бюджету.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду.
Запобіжний захід ОСОБА_7 обрати у виді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до вступу ухвали в законну силу.
Копію ухвали, для негайного виконання, в частині виконання запобіжного заходу, направити до Катеринопільської центральної районної лікарні.
Речові докази, а саме: велосипед «Ардіс» які передані під зберігальну розписку ОСОБА_6 залишити їй за належністю.
Процесуальні витрати у сумі 245 грн.00 коп., - прийняти на рахунок державного бюджету.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Катеринопільський районний суд Черкаської області до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий : ОСОБА_1