АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7805/17-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/144/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Тернопільської області матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 21 червня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 червня 2017 року клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Тернополя, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз вироком Тернопільського міськрайонного суду від 27 вересня 2013 року за ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 01 квітня 2016 року
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України, та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 32 000 гривень.
Датою закінчення дії ухвали зазначено 19 год. 00 хв. 17 серпня 2017 р.
В апеляційній скарзі- захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації.
Вважає рішення слідчого судді незаконним, прийнятим внаслідок неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає, що слідчий суддя своє рішення прийняв на підставі посилання прокурора на те, що ОСОБА_9 намагатиметься вплинути на свідків та буде ухилятись від слідства і суду, що є лише припущеннями, які об`єктивними даними не підтверджені.
Вказує, що ОСОБА_9 повністю визнає свою вину, шкоду потерпілим відшкодував, оскільки дружина ОСОБА_9 викупила з ломбарда викрадений ноутбук, та видав добровільно викрадений планшет.
Також слідчим суддею не враховано, що підозрюваний має постійне місце проживання, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , де проживає разом із цивільною дружиною, у нього на утриманні є неповнолітня дочка, оскільки колишня дружина знаходиться за кордоном.
Крім того, підозрюваний офіційно працевлаштований вантажником в TOB «Ласунка», тобто у ОСОБА_7 є сталі соціальні зв`язки та він зобов`язаний виконувати обов`язки батька.
Зазначає, що у ОСОБА_7 немає потреби здійснювати тиск на потерпілих чи якимось чином впливати на свідків, так як він визнав свою вину, повернув усе викрадене майно, а тому наведені в ухвалі суду ризики, а саме: схильність до протиправної поведінки; переховування від суду та слідства; тиск на свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень не підтвердженні жодним доказом, у звязку з чим слідчий суддя прийняв невірний висновок щодо обставин справи та безпідставно взяв до уваги аргументи слідчого і прокурора, а доводи сторони захисту відхилив.
За усі скоєні злочини ОСОБА_7 відбув покарання повністю, але слідчий та прокурор подали клопотання щодо застосування запобіжного заходу з надуманих і формальних обставин, хоча не можна, на думку захисту, обирати підозрюваному найсуворішій запобіжний захід лише з приводу непогашеної попередньої судимості.
Застосований судом запобіжний захід є надто суворим та неспівмірним з особою підозрюваного та вчиненим ним злочином.
Вважає, що ОСОБА_7 , перебуваючи під нічним домашнім арештом, буде виконувати усі покладені на нього обов`язки для розкриття злочину.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та думку його захисника, які просили задовольнити її апеляційну скаргу із наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення вказаної апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 до задоволення не підлягає.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001769 від 19 травня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.2,3 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, 23 травня 2017 року близько 16:00 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів викрав планшет торгової марки «Novo7», який належить ОСОБА_10 , та безперешкодно покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив останній матеріальні збитки на загальну суму 333 гривні.
19 червня 2017 року близько 15:00 годин, перебуваючи по АДРЕСА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів підняв дерев`яну драбину з землі та, поставивши її до стіни, піднявся на другий поверх до балконних дверей, проникнувши в приміщення даної квартири, звідки таємно викрав ноутбук торгової марки «Sony Premium» сірого кольору разом із зарядним пристроєм вартістю 5000 грн., який належить ОСОБА_11 , та безперешкодно покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальні збитки на вказану суму.
19 червня 2017 р. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а
20 червня 2017 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України.
21 червня 2017 р. слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_13 в рамках вказаного кримінального провадження звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайсуду від 21 червня 2017 р. дане клопотання слідчого задоволено. Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19 год. 00 хв. 17 серпня 2017 року із визначенням розміру застави в сумі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 32 000 грн. з покладенням на нього відповідних обовязків у разі внесення такої застави.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Тримання під вартою, на думку Європейського суду, має не тільки відповідати закону, але й бути розумним з урахуванням усіх обставин, зокрема, наприклад, мати за мету те, щоб особа не сховалася від органів розслідування та суду, не перешкоджала провадженню розслідування.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України підставою до застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України, при цьому також врахував характери інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, які є умисними, корисливими, вчиненими повторно, один із яких згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у випадку визнання його винним, а саме позбавлення волі на строк від трьох до шести років без альтернативного покарання, те, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не погашена, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, а вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, йому інкримінується вже після його викриття у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, про що йому було відомо, що свідчить про схильність підозрюваного до протиправної поведінки та про те, що останній може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.
Вищевказані обставини, на думку колегії суддів, давали слідчому судді підстави вважати, що з урахуванням особи ОСОБА_7 та характеру кримінальних правопорушень існують ризики, що у випадку незастосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний зможе перешкоджати досудовому слідству, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чинити тиск на свідків та потерпілих, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.
На думку колегії суддів, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив про задоволення клопотання та обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена прокурором та сумнівів не викликає.
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний може і надалі вчиняти інші кримінальні правопорушення, що вказує на його підвищену суспільну небезпечність як особи, може покинути постійне місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування, а також незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показань для уникнення від кримінальної відповідальності.
На думку колегії суддів, вищезазначені підстави вказують на наявність ризиків, а саме: на обставини вчиненого кримінального правопорушення, характер його вчинення, санкцію статті, особу підозрюваного.
Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч.3 ст. 183 КПК України, та відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України правильно визначив підозрюваному розмір застави у сумі, яка передбачена для такої тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України, колегія суддів вважає, що обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу не забезпечить його належної поведінки в подальшому, а тому підстав для скасування чи зміни ухвали слідчого судді немає.
Відповідно колегія суддів Апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення, а ухвали слідчого судді щодо нього без змін.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309,п.1 ч. 3 ст.407, ч.1 418, 422 КПК України, колегія суддів -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 21 червня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2