Справа № 455/1728/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/639/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 квітня 2017 року, відносно ОСОБА_7 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженки с. Торчиновичі, Старосамбірського р-ну., Львівської обл., зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, фізичну особу підприємця, раніше несудимої,
засуджено за ч.1 ст. 358 КК України на два роки обмеження волі та за ч.4 ст. 358 КК України на один рік обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання два роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладено відповідно до ч.1 п.1,2 ст. 76 КК України обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання, а також періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , будучи фізичною особою-підприємцем, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, на початку 2016 року склала за встановленою формою і необхідними реквізитами та підписала офіційний документ, а саме довідку про кваліфікацію працівників зайнятих у наданні послуг їдалень, згідно вимоги «Документації конкурсних торгів на закупівлю послуг, послуги їдалень (послуги з харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій), яка містила завідомо неправдиві відомості про те, що вона перебуває на посаді кухаря з досвідом роботи на цій посаді 13 років та довідку про наявність обладнання для надання послуг у якій вказала, що має необхідну побутову техніку та обладнання для надання послуг, які подала у відділ освіти Старосамбірської районної державної адміністрації для участі в конкурсних торгах на закупівлю послуг, послуги їдалень (послуги з харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій) і після перемоги у конкурсних торгах, уклала із відділом освіти Старосамбірської РДА N 54 від 29.06.2016 року про закупівлю послуг їдалень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 у червні місяці 2016 року з метою участі та перемоги в конкурсних торгах на закупівлю послуг, послуги їдалень (послуги з харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій) використала завідомо недостовірні документи, а саме довідку про кваліфікацію працівників зайнятих у наданні послуг їдалень, згідно вимоги «Документації конкурсних торгів на закупівлю послуг, послуги їдалень (послуги з харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій), яка містила завідомо неправдиві відомості про те, що вона перебуває на посаді кухаря з досвідом роботи на цій посаді 13 років та довідку про наявність обладнання для надання послуг у якій вказала, що має необхідну побутову техніку та обладнання, які подала у відділ освіти Старосамбірської районної-державної адміністрації та після перемоги уклала із відділом освіти Старосамбірської РДА договір про закупівлю послуг.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 покликається на те, що не оспорюючи доведеності вини обвинуваченої та правильності кваліфікації її дій, вважає, що зазначене рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання.
Зазначає, що відповідно до ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Акцентує, що згідно з п.62 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», рішення про призначення покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України у вироку має бути вмотивовано, а таке покарання не повинно перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України. Однак визначення покарання з дотриманням правил цієї норми закону можливе лише за наявності обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частини 1 статті 66 КК України, а також при визнанні підсудним своєї вини та відсутності обставин, що обтяжують покарання. При цьому суди мають перевіряти, чи дійсно особа з`явилася із зізнанням, чи щиро покаялася або активно сприяла розкриттю злочину, чи добровільно відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду в повному обсязі та чи фактично визнає свою вину. Висновки суду з цих питань мають бути у вироку вмотивовані.
Звертає увагу на те, що у вироку суду зазначено, що ОСОБА_7 в суді свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала повністю та щиро розкаялася у скоєному. При обранні міри покарання обвинуваченій судом враховано пом`якшуючі покарання обставини, а саме притягнення до кримінальної відповідальності вперше, повне визнання вини у вчинених кримінальних правопорушеннях, щире каяття та позитивну характеристику за місцем проживання. Дані про наявність обтяжуючих покарання обставин у вироку відсутні. Крім того, діянням ОСОБА_7 не завдано збитків, що не є перешкодою для застосування ст. 69-1 КК України відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 14.04.2016 року у справі №5-23кс16.
Покликається на те, що при визначенні міри покарання ОСОБА_7 , суду необхідно було застосувати вимоги ст. 69-1 КК України та призначити останній покарання, строк якого не перевищує двох третин строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті. При цьому, санкцією ч.1 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років. Санкцією ч.4 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.
Наголошує, що в порушення зазначених вимог закону України про кримінальну відповідальність, суд першої інстанції безпідставно визначив ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 358 КК України у виді двох років обмеження волі, тобто у розмірі, який перевищує дві третини максимального строку, передбаченого санкцією статті.
Вважає, що Старосамбірським районним судом Львівської області при визначенні покарання ОСОБА_7 , неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що виразилось у безпідставному незастосуванні вимог ст. 69-1 КК України та потягло призначення покарання більш суворого, ніж це передбачено кримінальним законом.
Просить вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України змінити в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
На підставі ст. 69-1 КК України зменшити призначене ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 358 КК України до одного року трьох місяців обмеження волі. Вважати ОСОБА_7 засудженою на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до покарання у виді одного року трьох місяців обмеження волі та звільненою на підставі ст. 75 КК України від його відбування з випробуванням із іспитовим строком один рік. В іншій частині вирок залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора та пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 які підтримали апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку суду кримінальних правопорушень, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Наведеним у вироку доказам місцевий суд дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
П.4 ч.1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно із положеннями п.1 ч.1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу і враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, згідно із ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Як вбачається з вироку суду, обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнала повністю та щиро розкаялась.
Обставини, які обтяжують покарання, при розгляді кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_7 місцевим судом не встановлені.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 358 КК України на два роки обмеження волі та за ч.4 ст. 358 КК України на один рік обмеження волі. Максимальний строк покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 358 КК України становить два роки обмеження волі, отже, з врахуванням положень ст. 69-1 КК України максимальний розмір покарання, яке може бути призначено обвинуваченій ОСОБА_7 , не повинен перевищувати одного року чотирьох місяців обмеження волі (дві третини від максимально визначених санкцією цієї статті два роки обмеження волі).
Відтак, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги заступника прокурора про наявність підстав для застосування положень ст. 69-1 КК України при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 за ч.1 ст. 358 КК України.
Крім цього, у зв`язку із зміною розміру покарання, призначеного обвинуваченій ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, також слід змінити призначене останній остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст. 70 КК України.
Наведеному, місцевий суд не дав належної правової оцінки, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що є безумовною підставою для зміни вироку суду в цій частині.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.
Вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 квітня 2017 року відносно обвинуваченої ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.1 ст. 358 КК України, із застосуванням ст. 69-1 КК України, до покарання у виді одного року трьох місяців обмеження волі.

Визначити остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_7 на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді одного року трьох місяців обмеження волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4