Справа № 274/5286/16-к
Провадження № 1-в/0274/61/17
У Х В А Л А
"04" квітня 2017 р. м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№70)" ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в режимі відеоконференції з приміщенням Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№70) справу за заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , 1978 року народження, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, до засудження не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03.10.2002 року за ст. 185 ч.2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 27.10.2003 року за ст. 289 ч.2, 69, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі -

в с т а н о в и в:
На розгляд до суду надійшла заява ОСОБА_5 із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 30.06.2009 Носівським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч.3, 289 ч.2, 187 ч.3, 357 ч.3, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вдруге засуджений 14.10.2009 року Носівським районним судом Чернігівської області за ст. 186 ч.2, 393 ч.2, 70 ч.1, 70 ч. 4 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 16.03.2016 року зараховано період попереднього ув`язнення з 05.09.2007 року по 26.05.2009 року та з 23.06.2009 року по 17,12.2009 року в строк відбування покарання за правилами, визначеними ст. 72 ч. 5 КК України. Початок строку покарання: 05.09.2007 року. Кінець строку покарання: 21.06.2017 року. Невідбута частина строку покарання складає 2 місяці 17 днів.

За останньою судимістю засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 11.09.2007. Під час перебування в Чернігівському слідчому ізоляторі характеризувався негативно. Допустив порушення режиму тримання, за що має 6 стягнень. Заохочень не мав. До суспільно-корисної праці не залучався.

З 14.03.2010 відбуває покарання в Державній установі "Бердичівська виправна колонія (№70)". Згідно вироку суду провину в скоєному злочині визнав. Позову не має. На виробництві колонії працевлаштований на дільниці по виготовленню виробів з лози. За час відбування покарання характеризується негативно, допускав порушення вимог установленого порядку відбування покарання, за що має 28 стягнень. На даний час всі стягнення погашені у встановленому законом порядку стягнення. Має 2 заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Відношення до представників адміністрації колонії неоднозначне, схильний до нетактовної поведінки. Уникає виконання робі і із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Участі у програмах диференційованого виховного впливу, а також виховних заходах, які проводяться із засудженими не приймає. Не виявляє бажання брати участь у самодіяльних організаціях засуджених установи. Спальне місце та санітарний стан в приліжковій тумбочці утримує в належному порядку під контролем начальника відділення. Соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими підтримує шляхом телефонних розмов. Перебуває на профілактичному обліку в установі виконання покарань, як схильний до втечі та до нападу.

У судовому засідання засуджений подану заяву підтримав. Своє клопотання мотивує тим, що бажає створити сім`ю. Працював коли була робота. Просив неодноразово адміністрацію установи зняти його з профілактичного обліку на що отримував відмови.

Представник адміністрації установи виконання покарань щодо задоволення заяви засудженого заперечив, оскільки останній не довів своє виправлення.

Прокурор вважає, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відсутні.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився. Про місце та час розгляду заяви засудженого спостережна комісія повідомлена.

Заслухавши засудженого, представника установи виконання покарань, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви та умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбуття покарання.

Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Статтею 130 Кримінально-виконавчого кодексу України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до позбавлення волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст.135 ч.1 КВК України, користуються начальник колонії, а також його прямі начальники.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено ст.154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, довела своє виправлення.

Зі змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (п.17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

При прийнятті рішення, суд також враховує, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, засуджений та відбуває покарання за скоєння тяжких та особливо тяжкого злочину. За період відбування покарання характеризується негативно, працює не періодично, має лише 2 заохочення, та 28 стягнень, участі у самодіяльних організаціях та у суспільно-корисній праці не приймає, перебуває на профілактичному обліку в колонії як схильний до втечі та до нападу.

Викладене свідчить про те, що засуджений за час відбування покарання своє виправлення не довів, у зв`язку із чим не може бути звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

На підставі викладеного та керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з моменту вручення йому копії.

Суддя ОСОБА_1