Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/228/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000222за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2016 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Поліське Поліського району Київської області, з повною загальною середньою освітою, проживаючий в АДРЕСА_1 , який не одружений, не працює, раніше судимий:
- 22.12.2005 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 121, ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 5 років;
- 27.12.2010 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року та 6 місяців позбавлення волі;
- 31.07.2013 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився на підставі ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 17.03.2016 року звільнений умовно-достроково, невідбута частина 10 місяців 20 днів,
засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупність злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_8 призначено покарання 3 роки 2 місяці позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_8 до призначеного покарання, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 31 липня 2013 року та за сукупністю вироків визначено остаточне покарання 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.
Цим же вироком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану з проникненням у інше приміщення, вчинену повторно; таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно; таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану з проникненням у житло, вчинену повторно за таких обставин:
Приблизно на початку травня 2016 року, в денний час, обвинувачений ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки чужого майна прийшов до домоволодіння, належного ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу через хвіртку у паркані з боку городу пройшов на територію вказаного домоволодіння. В подальшому, шляхом пошкодження запираючого пристрою на вхідних дверях проник в приміщення кухні, звідки повторно таємно викрав: чавунну плиту на дві конфорки до печі під тверде паливо вартістю з урахуванням зносу 274 грн. 46 коп.; алюмінієву каструлю з кришкою ємністю 3 літра, вартістю з урахуванням зносу 87 грн. 50 коп.; алюмінієву сковороду, вартістю з урахуванням зносу 72 грн. 50 коп., а всього на загальну суму 434 грн. 46 коп., після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свої незаконні дії, приблизно в середині травня 2016 року, в денний час, з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до домоволодіння, належного ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_1 , зі сторони городу пройшов на територію присадибної ділянки вказаного домоволодіння, яка є зі сторони городу не огородженою та не забезпеченою від стороннього доступу територією звідки шляхом викопування із землі за допомогою принесеної з собою штикової лопати повторно таємно викрав належні потерпілій чотири сталеві кутника по 1,8 метри кожний вартістю, з урахуванням зносу 82 грн. 76 коп. за один сталевий кутник, а всього на загальну суму 331 грн. 04 коп., після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.
Крім того, приблизно в середині травня 2016 року, в денний час обвинувачений ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки чужого майна прийшов до домоволодіння, належного ОСОБА_11 , шляхом вільного доступу через хвіртку у паркані з боку вулиці пройшов на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу проник в приміщення сараю вказаного домоволодіння, звідки повторно таємно викрав: насос вібраційний для подачі води «Малиш», потужністю 230 Вт, вартістю з урахуванням зносу 462 грн.; сталеву сокиру з дерев`яною ручкою, вартістю з урахуванням зносу 207 грн.; лопату совкову з дерев`яним держаком, вартістю з урахуванням зносу 103 грн.; сталеві вила на три зубці, вартістю з урахуванням зносу 66 грн., а всього на загальну суму 838 грн., після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.
Крім того, приблизно в кінці травня 2016 року, в денний час з метою вчинення крадіжки чужого майна обвинувачений ОСОБА_8 прийшов до домоволодіння, належного ОСОБА_11 , що розташоване по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу через хвіртку у паркані з боку вулиці пройшов на територію домоволодіння, де шляхом вільного доступу проник в приміщення сараю вказаного домоволодіння, звідки повторно таємно викрав: ванну оцинковану ємністю 120 літрів, вартістю з урахуванням зносу 187 грн., після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.
Кріт того, 7 червня 2016 року, близько 10.00 години, обвинувачений ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки чужого майна прийшов до домоволодіння, належного ОСОБА_12 , що розташоване по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу через вхідні двері проник в приміщення сараю вказаного домоволодіння, звідки повторно таємно викрав належну ОСОБА_12 кутову шліфувальну машину «Сталь СШМУ-6-125», вартістю з урахуванням зносу 421 грн. 52 коп., після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.
Крім того, 11 листопада 2016 року, в денний час, з метою вчинення крадіжки чужого майна, обвинувачений ОСОБА_8 прийшов до домоволодіння, належного ОСОБА_13 , що розташоване по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу через хвіртку у паркані з боку вулиці пройшов на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу проник в приміщення житлового будинку вказаного домоволодіння, звідки повторно таємно викрав: алюмінієву каструлю без кришки ємністю 4 літри, вартістю з урахуванням зносу 87 грн.; дюралюмінієву гусятницю ємністю 5 літрів, вартістю з урахуванням зносу 108 грн., а всього на загальну суму 195 грн., після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.
Крім того, 20 листопада 2016 року, приблизно о 13.00 годині обвинувачений ОСОБА_8 разом із ОСОБА_14 знаходилися в приміщенні гаражу домоволодіння належного ОСОБА_15 , розташованого по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 помітив у приміщенні літньої кухні належний ОСОБА_15 дюралюміневий казан і у нього виник умисел, направлений на викрадення останнього, скориставшись тим, що ОСОБА_14 спить в приміщенні житлового будинку та пересвідчившись, що його дії непомітні для ОСОБА_14 повторно таємно викрав дюралюміневий казан ємністю 20 літрів, без кришки, вартістю з урахування зносу 286 грн., після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 286 грн.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить скасувати вирок районного суду через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України - 5 років позбавлення волі. За ст. 71 КК України 5 років 6 міс. позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що районний суд без достатніх підстав призначив ОСОБА_8 занадто м`яке покарання, тим самим залишив поза увагою вимоги п. 1 постанови Пленуму Верховного суду "Про практику призначення судами кримінального покарання" відповідно до яких призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_8 не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає. Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Оцінивши дослідженні у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 та правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у інше приміщення, вчиненої повторно; повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжки) вчиненої повторно; таємного викрадення чужого майна (крадіжки) поєднаної з проникнення у житло, вчиненої повторно.
Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, розмір заподіяних збитків, особу винуватого, який раніше судимий, посередньо характеризуються за місцем проживання, на обліку в психіатричній лікарні та в наркологічному диспансері не значиться, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини та повне відшкодування заподіяної шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому, на думку колегії суддів, обґрунтовано зробив висновок про те, що із застосуванням ст. 69 КК України, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, колегія суддів враховує позицію потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 щодо міри покарання, які надали до суду заяви згідно яких будь-яких претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_8 не мають (а.п. 39, 122, 141).

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 лише за умови ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання виді позбавлення волі частково приєднавши до покарання не відбуту частину покарання за вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 31 липня 2013 року остаточно визначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, яке у даному випадку буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.

Доводи прокурора про те, що судом першої інстанції призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки твердження апеляції прокурора не доводять того, що обвинуваченому необхідно призначити більш тяжке покарання.

Доводи апеляційної скарги прокурора, про те, що при призначенні ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 3 місяців обмеження волі, судом не достатньо враховано його особу та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень є безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів кримінального провадження, зокрема із оскаржуваного вироку районного суду, обставини, на які посилається прокурор у своїй апеляційній скарзі, як на такі, що їх не достатньою мірою враховано при призначенні покарання, судом першої інстанції враховані.

При фактичних обставинах даної справи, які встановлюють ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та ступінь його небезпечності для суспільства, а також наявність пом`якшуючих обставин, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі буде достатнім для його виправлення, перевиховання, а також попередження вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень.

Таке рішення, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Таким чином, доводи апеляції прокурора про призначення більш суворого покарання не можуть бути задоволеними як безпідставні, оскільки відповідно до вимог ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість чи через суворість, що по справі відсутнє. Оскільки у апеляції прокурор наполягає на призначенні покарання більш суворого, що не відповідає ні матеріалам справи ні викладеним вимогам закону, а призначене покарання є обґрунтованим, виваженим та справедливим, то підстав для зміни вироку суду чи його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги під час апеляційного перегляду, свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово, без поважних причин, не з`являвся на виклики в судове Апеляційного суду Кіровоградської області, з`явившись лише після постановлення ухвали про здійснення приводу, чим порушив покладені на нього процесуальні обов`язки. Враховуючи викладене та з метою забезпечення належного виконання вироку суду колегія суддів вважає необхідним обвинуваченого ОСОБА_8 негайно взяти під варту.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, -залишити без змін.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення виконання вироку,взяти під варту в залі апеляційного суду Кіровоградської області.

Початок строку відбування покарання рахувати з 06 квітня 2017 року.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 в той самий строк, з дня вручення їй копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4