Справа № 178/1090/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року слідча суддя Криничанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області до суду внесено клопотання, узгоджене з прокурором у кримінальному провадженні за №0000590, порушеному за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, а саме: 17 серпня 2017 року, приблизно, о 18 год. ОСОБА_2 , перебуваючи у водойомі центрального ставка в смт.Кринички Криничанського району Дніпропетровської області, з метою задоволення статевої пристрасті, достовірно знаючи, що ОСОБА_3 є малолітньою особою, та будучи чоловіком матері останньої, навмисне здійснював з нею розпусні дії.

Постановою слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ГУ НП в Дніпропетровській області від 19 серпня 2017 року дитячий купальник малолітньої ОСОБА_3 визнано речовим доказом в кримінальному провадженню.

З метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вказане майно, а саме на дитячий купальник.

Ст. 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, поставленої з вимогами ст. ст. 170-173 КПК України.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо окремих питань накладення арешту на майно метою усунення корупційних ризиків при його застосуванні» № 1019-VII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року, ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів, спеціальної конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінального правового характеру щодо юридичної особи відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши додані до клопотання матеріали, з метою забезпечення збереження речових доказів, суд дійшов висновку про задоволення данного клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування дитячии купальником, в якому перебувала 17.08.2017р., приблизно, о 18 год. під час купання в ставку малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1