Провадження № 1-кс/750/3272/16

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на рішення прокурора про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду в інтересах ПАТ «Укрсоцбанк» зі скаргою на рішення прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 11.11.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 від 13.10.2015.

В своїй скарзі ОСОБА_4 зазначає, що та є незаконною та винесена з порушенням вимог КПК України, оскільки прокурором не було проведене повне, всебічне та неупереджене розслідування з приводу обставин викладених у скарзі. Також зазначає, що копія оскарженої постанови надійшла на адресу представника потерпілого лише 23.11.2016.

У судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явилась двічі 09.12.2016 та 19.12.2016, але при цьому була у встановленому порядку сповіщена про місце та час судового розгляду скарги, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень судових викликів, більш того, у тексті самої скарги вона наполягала про обов`язкове повідомлення про судове засідання.

Оскільки судом виконана вся належна процедура з організації проведення судового розгляду, а саме, особі, яка подала скаргу забезпечена можливість реалізації приписів, котрі є засадами кримінального провадження, таких як доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень (ст. 21 КПК України), змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (ст. 22 КПК України), безпосередність дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України), диспозитивність (ст. 26 КПК України), що прямо кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України в частині порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, суд з розумінням відноситься до волевиявлення учасника кримінального провадження, котрим таке проігноровано, і, в зв`язку з цим, наголошує на неможливості порушення судом норм ст. 2 КПК України «Завдання кримінального провадження», стосовно того, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. За таких обставин розгляд скарги за відсутності особи, яка її подала, є прийнятним.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення тієї, вважаючи, що було дотримано всіх вимог закону під час проведення досудового розслідування. Доводи викладені в скарзі вважав безпідставними, такими, що не базуються на законі. Зазначена позиція прокурора в суді ніким спростована не була, як і не була поставлена під сумнів.

Заслухавши пояснення прокурора, а також дослідивши в судовому засіданні безпосередньо скаргу з доданими до неї матеріалами та оспорену постанову, суд доходить висновку, що за результатами розгляду скарги, належить відмовити в її задоволенні.

Кримінальне провадження було здійснене на основі принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань, речей і документів, а також диспозитивності, разом з тим, особа, яка подала скаргу, не з`явившись в судове засідання, тим самим не довела обставини тієї. При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив всі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, не перебираючи на себе цю частину процесу.

Наведена в скарзі мотивація, свідчить про те, що особа, яка подала скаргу, у виниклій спірній ситуації вбачає незгоду з механізмом досудового розслідування, яке здійснювалось прокурором, методами такого розслідування, обсягом матеріалів, який був використаний у ході такого розслідування та правовим судженням, постановленим прокурором.

Більш того, подана до суду скарга жодним чином не свідчать про наявність неповноти при перевірці обставин, що стосувались ймовірного вчинення кримінального правопорушення, всі обставини по даному кримінальному провадженню прокурором були досліджені в повному обсязі, а прийняте рішення відповідає вимогам норм кримінального судочинства, що підтверджує й оспорена постанова прокурора про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, слід зазначити, що виходячи із положень ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України, котра визначає завдання кримінального провадження, держава не наділяє заявників правом припису для правоохоронних органів щодо конкретних норм кримінального, матеріального або процесуального законів, саме в межах яких, повинно здійснюватись таке провадження.

На це ж звертав увагу і Європейський суд з прав людини при постановленні рішення у справі «Аль Фаєд проти Франції» (Al Fayed v. France) від 02.10.2007, зазначаючи, що розбіжності, що виникали між слідчими та заявником, не вказували на існування недоліків чи перешкод, які б завадили компетентним органам з`ясувати ці обставини. Крім того, невдоволення заявника рішеннями, схвалюваними суддями-слідчими в ході провадження, не були достатньою підставою для визнання несправедливості процесу у сенсі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, згідно з загальними положеннями закінчення досудового розслідування, що їх містить ст. 283 КПК України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. При цьому, як зазначає ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Прокурор, приймає постанову про закриття кримінального провадження з такої підстави, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Установлене свідчить про те, що у судовому засіданні заслухані всі учасники кримінального провадження, а також вивчені всі надані суду матеріали такого, досліджені всі обставини події, а це приводить суд до висновку, що в даному випадку не мало місця порушень жодних із загальних положень досудового розслідування, оскаржувана постанова винесена на підставі зібраних матеріалів, й підстави для її скасування та задоволення скарги ОСОБА_4 відсутні.

Разом з тим таке судове рішення не є перешкодою для подальшого захисту своїх прав та інтересів особою, яка подала скаргу, у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Керуючись ст. ст. 7, 22, 26, 303, 304, 306, 307, 309, 395 КПК України,
у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити.

На ухвала може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1