Справа № 522/4409/17
1-"кс"/522/5303/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2017 року м. Одеса
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.02.2017 до Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_6 , в якій останній просить прийняти міри до невідомого чоловіка, який 01.02.2017 приблизно о 19.20 год. заволодів належним заявнику автомобілем марки «Lexus LX» д/н НОМЕР_1 , який був припаркований за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, буд. № 14.
В ході досудового розслідування встановлено, що приблизно 0 19.20 год. 01.02.2017, ОСОБА_7 знаходячись на вул. Катерининська біля буд. № 14 у м. Одесі визначив предметом злочинного посягання автомобіль марки «Lexus LX 570» д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .
Далі, ОСОБА_7 , переслідуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння автомобіля марки «Lexus LX» д/н НОМЕР_1 , невстановленим в ході слідства способом, запустив двигун автомобіля та почав рух по вул. Катерининська у м. Одесі, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, чим спричинив велику матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1992510 гривень.
23.03.2017 року було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі наведеного, враховуючи, що вищезазначені речі можуть бути здобуті злочинним шляхом, або бути предметами вчинення кримінального правопорушення, або містити інформацію про вчинення кримінального правопорушення, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладання арешту на майно, що було вилучено 23.03.2017 р., в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку прокурора, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на майно, що було вилучено 23.03.2017 р., в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити.
Накласти арешт майно , яке було вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ., а саме:
- Договір «Ощадбанк» № 1191040/140317 з банківській карткою № НОМЕР_2 ;
- Закордонний паспорт НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 ;
- Закордонний паспорт НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_9 ;
- Сім- картка «Київстар»;
- Сім картка «Київстар»;
- Мобільний телефон «Самсунг» білого кольору;
- Мобільний телефон «Самсунг» білого кольору;
- «Айфон 6» в чохлі салатового кольору;
- Два металевих прута з зеленими кінцями;
- Прилад з клемами із зарядним устройством;
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1