Справа № 161/5211/17
Провадження № 1-кп/161/343/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 04 травня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000734 від 17 лютого 2017 року, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покащів, Ківерцівського району, Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, задовільним станом здоров`я, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
- вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2013 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці;
- вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2014 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
з участю:
прокурора: ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-
ВСТАНОВИВ:
11 лютого 2017 року, в період часу з 14 години по 16 годину, ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в житловій кімнаті квартири АДРЕСА_2 , повторно, з корисливих мотивів, з умислом на заволодіння майном, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що потерпілий спав,з пуфа біля ліжка потерпілого, таємно викрав чуже майно, належне потерпілому ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки Lenovo A6010, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ,вартістю 1 875 гривень, в якому знаходилася сім-карта оператора ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_3 ,вартістю 24,75 гривень, на рахунку якої були кошти в сумі 141 гривень, флеш-карта пам`яті «Kingston» 16 GB, вартістю 117,81 гривень, з наклеєним на екран захистом склом, вартістю 179 гривень, у силіконовому чохлі, вартістю 197,01 гривень, заподіявши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 2 534, 57 гривень.
04 травня 2017 року, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення відповідно до умов якої, сторонами визначено розмір майнової шкоди в сумі 2534 гривень 57 копійок, строк відшкодування шкоди чи перелік дій не встановлюються, оскільки майнова шкода повністю відшкодована обвинуваченим потерпілому, обвинувачений повністю визнав свою вину та усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся.
Разом з тим, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України із вільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, віднесений до злочинів середньої тяжкості, тобто угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 розуміють положення ч. 5 ст. 474 КПК України та наслідки затвердження угоди передбачені ст. 473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачена під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не зверталася.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 63, 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 розуміють положення ч. 5 ст. 474 КПК України та наслідки затвердження угоди погоджуються на призначення узгодженого покарання.
Суспільно-небезпечні дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст.185 КК України за ознаками повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.10.2014 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, не працює, має задовільний стан здоров`я, не має утриманців, на обліку у лікарів не перебуває .
За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо.
Обставини, що пом`якшують покарання, сприяння в розкритті злочину та добровільне відшкодування збитків.
Обставин, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти затвердження угоди про примирення, оскільки обвинувачений неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, що його дії суперечать інтересам суспільства.
Суд, враховуючи обставини угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як середньої тяжкості, дані про особу винного, що указані вище, наявність пом`якшуючих і обтяжуючої обставин покарання, визнанням своєї вини, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим та призначення зазначеного в угоді за злочин покарання.
У зв`язку з тим, що обвинуваченому під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.
Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази: мобільний телефон марки Lenovo A6010 відданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 після набрання вироку законної сили повернути як законному володільцю.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати в сумі 1857 гривень 00 копійок, за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Угоду від 04 травня 2017 року по кримінальному провадженню №0000734 про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання: у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки Lenovo A6010 відданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 після набрання вироку законної сили повернути як законному володільцю.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати в сумі 1857 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят сім) гривень 00 копійок, за проведення експертиз в дохід держави.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, в наступному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст. 474 КПК України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, представнику потерпілого і прокурору.
Головуючий суддя: ОСОБА_1