Справа № 462/591/17
Провадження № 1-кп/442/179/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0004013 від 08.11.2016 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сугрів Жидачівського району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309, ч.3 ст.309 КК України,-
- з участю прокурора - ОСОБА_4 ,
- обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
- його захисника - ОСОБА_5
встановив :
ОСОБА_3 , 07.11.2016 року, маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , зберігав наркотичні засоби та психотропні речовини, де був викритий працівниками Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області спільно з працівниками Львівського ОПВ ДПН НП України, котрі 07.11.2016 року в період з 08:30 до 10:00 год., відповідно до ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 31.10.2016 року, провели обшук вказаного помешкання, в ході якого вилучили 2 фольгованих згортки та полімерний пакет з порошкоподібною речовиною, полімерний пакет з гранулами, 2 пакети та мішок з подрібненою речовиною рослинного походження. Згідно висновку експертизи Львівського НДЕКЦ МВС України № 3/960 від 05.01.2017 року, надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору містить тетрагідроканнабінол і є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів обіг яких заборонено. Загальна маса канабісу становить 1512,81 грам, що у відповідності до наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 року становить великий розмір наркотичного засобу, що знаходиться у незаконному обігу. Спресована речовина зелено-коричневого кольору є смолою канабісу, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса смоли канабісу становить 1,56 грам. В речовині блідо-жовтого кольору виявлено амфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Загальна маса амфетаміну становить 33,0373 грам, що у відповідності до наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 року становить особливо великий розмір психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу.
Окрім цього, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, переніс до господарського приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , наркотичні засоби, де був викритий працівниками Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області спільно з працівниками Львівського ОПВ ДПН НП України, котрі 07.11.2016 року в період з 08:10 до 12:20 год., відповідно до ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 31.10.2016 року, провели обшук вказаного помешкання, в ході якого вилучили картонну коробку з подрібненою речовиною рослинного походження. Згідно висновку експертизи Львівського НДЕКЦ МВС України № 2.1-1013/16 від 26.12.2016 року надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору містить тетрагідроканнабінол і є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса канабісу становить 754,108 грам, що у відповідності до наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 року становить великий розмір наркотичного засобу, що знаходиться у незаконному обігу..
В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість визнав повністю. Пояснив, що дійсно зберігав по місцю свого проживання та у будинку, за яким здійснював догляд, наркотичні засоби. Деякі з них використовував для власносного вжитку, інші прийняв на зберігання від знайомого. Під час проведення обшуку у всьому зізнався. Просить суворо його не карати, щиросердечно розкаявся.
Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.3 ст. 309 КК України. Його дії вірно кваліфіковано за:
- ч.2 ст.309 КК України, оскільки він незаконно зберігав наркотичні засоби без мети збуту, у великих розмірах;
- ч.3 ст.309 КК України, оскільки він незаконно зберігав наркотичні засоби без мети збуту, в особливо великих розмірах.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Разом з тим, загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - Суд) передбачено, що "при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права".
У справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним". У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд указав, що "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи".
В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, каяття та активне сприяння розкриттю злочину, позитивні характеристики, наявність малолітньої дитини.
Також суд ураховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальними правопорушеннями.
Обставин, що обтяжує покарання не встановлено.
З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, аналізу особи винного як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення злочину, що позитивно характеризує його особу, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій ч.2 ст.309, ч.3 ст.309 КК України.
Разом з тим, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування основного покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, ч. 1 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності ст.100 КПК України та стягнути з обвинуваченого витрати за проведення експертизи.
Керуючись ст. ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.3 ст.309 КК України і призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.309 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
-за ч.3 ст. 309 КК України 5 ( п`ять ) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання ОСОБА_3 визначити п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п. 2, п. 3, п. 4 ч.1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, якщо він протягом трьох років з дня проголошення вироку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання чи роботи.

Речові докази: 2 фольгованих згортки та полімерний пакет з порошкоподібною речовиною, полімерний пакет з гранулами, 2 пакети та мішок з подрібненою речовиною рослинного походження, картонну коробку з подрібненою речовиною рослинного походження, які передані на зберігання в камеру зберігання УМЗ ГУ НП у Львівській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи № 3/960 від 05.01.2017 року в розмірі 1587,72 гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.
Суддя ОСОБА_1