Справа № 461/6234/16-к
Провадження № 1-кс/461/774/17
УХВАЛА
іменем України
06.02.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.09.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.09.2016 року в рамках кримінального провадження № 0000763 від 26.07.2016 року проведено обшук автомобіля марки «Мерседес Бенц Спринтер», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 та останній вилучено. Зазначає, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 28.09.2016 року на вказаний автомобіль накладено арешт. Стверджує, що з моменту вилучення даного автомобіля пройшло чотири місяці, жодних процесуальних дій слідчим не вчинено, так само як і не проведено експертизи даного автомобіля, санкція статті не передбачає конфіскацію майна, а ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не є ні підозрюваним, ні обвинуваченим. Просить клопотання задоволити.

Заявник та його представник в судовому засіданні клопотання підтримали із наведених вище підстав та просили задоволити.

Слідчий у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що по даному кримінальному провадженню ще тривають слідчі дії, встановлюються обставини вчиненого кримінального провадження, а арештований транспортний засіб був засобом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберіг на собі сліди злочину, у зв`язку з чим вважає недоцільним знімати арешт з даного транспортного засобу.
Суд, заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
У провадженні СВ СУ ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000763 від 26.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України.
26.09.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 26.09.2016 року працівниками СУ ГУНП у Львівській області проведено обшук в автомобілі марки «Мерседес Бенц Спринтер», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 та вилучено вказаний автомобіль.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 28.09.2016 року накладено арешт, зокрема на автомобіль «Мерседес Бенц Спринтер», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 . Приймаючи вказану ухвалу суд покликався на те, що вищевказаний автомобіль було використано як засіб вчинення кримінального правопорушення, та останній зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, у зв`язку з чим може бути визнаний як доказ у кримінальному провадження.
Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого. їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.
Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Тобто, такий вид заходу кримінального провадження як арешт майна можливий лише щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність.
Слідчим суддею встановлено, що даний захід забезпечення кримінального провадження був застосований через те, що вищевказаний автомобіль було використано як засіб вчинення кримінального правопорушення, та останній зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, та міг визнатись речовим доказом.
Однак, у матеріалах справи відсутня постанова слідчого про визнання вказаного транспортного засобу речовим доказом, протягом більш, ніж чотирьох місяців з моменту вилучення у ОСОБА_3 вищевказаного транспортного засобу він не є підозрюваним або обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, даний транспортний засіб не підлягає конфіскації або спеціальній конфіскації, слідством не доведено жодних підстав до причетності ОСОБА_3 до вказаного кримінального правопорушення.
Слідчий суддя зазначає, що з часу вилучення автомобіля орган досудового розслідування мав достатньо часу для проведення будь-яких слідчих дій щодо з`ясування про те, що вилучений автомобіль має чи не має значення у даному кримінальному провадженні.
Також слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення не надано жодних належних та допустимих доказів того, що арештоване майно використовувалось для проведення слідчих дій.

Окрім того встановлено, що в результаті вилучення та арешту вказаного автомобіля ОСОБА_3 залишився без коштів на існування, що грубо порушує його права як громадянина України.
Слідчий суддя не приймає до уваги постанову про призначення комплексної судово-хімічної та технічної експертизи документів від 10.10.2016 року, надану слідчим у судовому засіданні як доказ того, що у даному кримінальному провадженні проводяться слідчі дії, оскільки дана постанова не має жодного значення до вищевказаного автомобіля.

З урахуванням вищезазначеного, а також приймаючи до уваги відсутність підстав для подальшого арешту майна, суд вважає клопотання в частині скасування арешту майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про зобов`язання СУ ГУНП у Львівській області повернути арештоване майно ОСОБА_3 , слідчий суддя зазначає, що таке задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст.174 КПК України вирішення такого питання не належить до повноважень слідчого судді.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання необхідно задоволити частково.
Керуючись ст.ст. 167-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :

клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28.09.2016 року у справі № 461/6234/16-к на автомобіль марки «Мерседес Бенц Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , вилучений під час обшуку 26.09.2016 року, який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1