АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/29/17 Справа № 698/690/15-к Категорія: ч. 1 ст. 122 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8

захисника Тимченка

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 12.02.2016 рокеу, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , фактично проживаючий АДРЕСА_3 українця, громадянин України, з неповною середньою освітою, непрацюючий, неодружений, невійськовозобов`язаний, постраждалий від аварії на ЧАЕС, виховуюється в повній, багатодітьній сім`ї, яка перебуває на обліку як неблагополучна сім`я, -

визнаний винним за вчинення кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 122 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено від покарання за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження та обмеженням дозвілля неповнолітнього, а саме заборони перебувати, поза домівкою, за місцем прживання з 21.00 до 06.00 години та заборони відвідувати кафе, бари після 18 год. 00 хв., строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 4000 грн. (чотири тисячі ) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, 11062 грн., 31 коп.,( одинадцять тисяч шістдесят дві) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 350 (триста п`ятдесят) витрат по оплаті правової допомоги.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , не обирався. Речові докази відсутні, процесуальні витрати відсутні.

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_7 , будучи неповнолітнім 12 квітня 2015 року близько 22 год. 00 хв., в с. Кайтанівка Катеринопільського району, Черкаської області, знаходячись на відпочинку в приміщенні кафе-бару «Імперія», який розташований вулиці Чапаєва, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків в ході сварки зі своїм знайомим ОСОБА_10 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому удар кулаком руки в в область лівого ока, в результаті чого потерпілий ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження у виді забою головного мозку, контузії лівого ока післятравматичної невропатії окорухового нерву зліва, які відповідно до висновку експерта № 64 від 02.06.2015 року за ступенем тяжкості відноситься до середньої важкості тілесних пошкоджень за ознакою тривалості.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Катеринопільського районного суду від 12.02.2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання. Визнати неповнолітнього ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 105 КК України звільнити від призначеного йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі застосувавши до неповнолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля неповнолітнього, а саме заборони перебувати поза домівкою, за місцем проживання з 21.00 до 6.00 години та заборони відвідувати кафе, бари після 18 год. 00 хв. строком на 1 рік.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та його законного представника, захисника, які просили вирок районного суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України при обставинах, наведених у вироку, відповідає матеріалам справи і ґрунтується на доказах, досліджених в судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку і які не оспорюються в апеляційній скарзі прокурора.

Відповідно до змісту ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, чи підлягає обвинувачений покаранню, а також яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати.

Відповідно до ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції при призначенні покарання неповнолітньому ОСОБА_7 не врахував зазначений вище закон України про кримінальну відповідальність і як наслідок в порушення вищевказаних норм взагалі не призначив покарання.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора.

Згідно до вимог ст.103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України, колегія суддів, у відповідності із вимогами ст.103, 105 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який будучи неповнолітнім вчинив злочин, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, має статус дитини потерпілої від Чорнобильської катастрофи, повністю розкаявся, змінив поведінку у кращий бік на що вказує той факт після його скоєння будь яких порушень законодавства ОСОБА_7 , не вчинялось, навчається в Державному навчальному закладі «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф. Короленка», згідно з даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, виховується в повній сім`ї та має намір відшкодувати завдані збитки.

В якості обставин пом`якшуючих покарання ОСОБА_7 , колегія суддів враховує щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

Враховуючи сукупність вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 та відсутність обтяжуючих обставин, колегія суддів вважає за необхідне призначити останньому покарання за ч.1 ст.122 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі. Враховуючи, що ОСОБА_7 є неповнолітнім, вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся та враховуючи подальшу бездоганну поведінку, колегія суддів вважає, що на підставі ст.105 КК України неповнолітнього ОСОБА_7 можливо звільнити від призначеного йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі та на підставі ч.2 ст.105 КК України застосувати до неповнолітнього ОСОБА_11 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеженням дозвілля неповнолітнього, а саме заборони перебувати, поза домівкою, за місцем прживання з 21.00 до 06.00 години та заборони відвідувати кафе, бари після 18 год. 00 хв., строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду 1 інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з винесенням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, п.3 ч.1 ст.409 КПК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 12 лютого 2016 року, відносно ОСОБА_12 в частині призначення покарання скасувати.

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Призначити ОСОБА_14 покарання за ч.1 ст.122 КК України у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.105 КК України неповнолітнього ОСОБА_7 звільнити від призначеного йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст.105 КК України застосувати до неповнолітнього ОСОБА_12 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеженням дозвілля неповнолітнього, а саме заборони перебувати, поза домівкою, за місцем прживання з 21.00 до 06.00 години та заборони відвідувати кафе, бари після 18 год. 00 хв., строком на 1 (один) рік.

В решті вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 12 лютого 2016 року, відносно ОСОБА_12 - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України протягом трьох місяців з моменту її проголошення

Головуючий :

Судді :