Справа № 460/5067/16-к
Провадження №1кп-460/543/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.12.2016 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі- ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого- ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Радехів Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальної освітою, не працюючого, учасника бойових дій, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.413 КК України,-
03.03.2016 року оьвинувачений ОСОБА_4 наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 03.03.2016 року №51 був зарахований до списків особового складу, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду механіка-водія 3 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону військової частини - НОМЕР_1 набув статусу військовослужбовця.
Обвинувачений ОСОБА_4 у період з 17.00 год 04.10.2016 року по 04.00 год. 05.10.2016 року, виконуючи завдання з тактичної підготовки з особовим складом бригади, перебуваючи на Яворівському полігоні, поблизу " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", в приміщенні пункту обігріву особового складу 1 танкової роти танкового батальйону, під час відпочинку, в супереч вимогам ст.11,16,127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.4.4 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, внаслідок недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, втратив ввірену йому для службового користування зброю, а саме: автомат АКС-74У заводський № НОМЕР_2 , калібр 5,45 мм, 1983 року випуску вартістю 460 грн. 25 коп., що у кратному співвідношенні до вартості майна становить 5 523 грн..
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоч повинен був і міг їх передбачити, втратив ввірену йому для службового користування зброю, а саме, автомат АКС-74У заводський № НОМЕР_2 , калібр 5,45 мм, 1983 року випуску вартістю 460 грн. 25 коп., що у кратному співвідношенні до вартості майна становить 5 523 грн..
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 у період з 17.00 год 04.10.2016 року по 04.00 год. 05.10.2016 року вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.413 КК України.
За змістом угоди, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов"язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, наявності декількох пом"якшуючих обставин, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, позитивна характеристика по місцю проживання, відсутність судимостей, беззастережне визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.413 КК України, а також те, що він брав участь в Антитерористичній операції на Сході України та являється учасником бойових дій, сторони узгодили вид основного покарання, застосувавши норму ст.69 КК України, перейшовши до іншого більш м"якого виду основного покарання, призначивши підозрюваному ОСОБА_4 покарання, передбачене ч.1 ст.413 КК України у виді службового обмеження на строк один рік з відрахуванням грошового забезпечення в дохід держави у розмірі 15%. Підозрюваний ОСОБА_4 погодився на призначене покарання.
Прокурор просить затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений не заперечує проти затвердження угоди.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України та Закону України про кримінальну відповідальність ч.1 ст.413 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання у виді службового обмеження на строк один рік з відрахуванням грошового забезпечення в дохід держави у розмірі 15%.
З"ясувавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до переконання, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено зміст ст.473 КПК України, який йому зрозумілий та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеженням його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.
Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Враховуючи вищенаведене, за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості під час підготовчого судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.413 КК України, та призначення узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді службового обмеження на строк один рік з відрахуванням грошового забезпечення в дохід держави у розмірі 15%.
Відповідно до ст.12 КК України скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.413 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості.
У ст.472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.
Згідно вимог ч.2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов"язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд вправі затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468- 475 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.413 КК України, та застосувавши ч.1 ст.69 КК України, призначити покарання за ч.1 ст.413 КК України у вигляді службового обмеження на строк один рік з відрахуванням грошового забезпечення в дохід держави у розмірі 15%.
Роз"яснити засудженому ОСОБА_4 про його обов"язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 31.03.2016р. та передбачену ст.389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.
Роз"яснити засудженому ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду про скасування вироку.
Вручити копію вироку засудженому та прокурору негайно.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
СУДДЯ: ОСОБА_1