Провадження № 1-кп/643/716/17
Справа № 643/7071/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0001059 від 16.02.2017 року стосовно:

ОСОБА_5 , уродженки м. Харкова, громадянки України, раніше не судимої, яка має середню освіт, не працює, зареєстрована та фактично мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні злочину,передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В період часу з листопада місяця 2016 року до 07.12.2016 року (більш точна дата в ході судового розслідування не встановлена) ОСОБА_5 , діючи умисно, всупереч моральним засадам суспільства, прийняла рішення здійснити виготовлення та розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру в мережі Інтернет.

Для зазначеної мети ОСОБА_5 орендувала приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , у якому розмістила комп`ютерну техніку, яку підключила до мережі Інтернет. Після цього, ОСОБА_5 у період часу з 07.12.2016 року до лютого 2017 року на зазначеній вище компютерній техніці шляхом авторизації через раніше створений аккаунт здійснювала виходи до глобальної мережі Інтернет на сайт з доменним іменем « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під нікнеймом « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де відвудувачам вказаного інтернет-сайту виготовляла та расповсюджувала відеопродукцію порнографічного характеру (здійснювала оголення, демонструвала свої статеві органи та здійснювала мастурбаційні дії, призначені для збудження статевої пристрасті стороньої особи), яку розповсюджувати шляхом її демонстрації

Згідно висновку судово-мистецтвознавчої експертизи від 15.03.2017 року № 2134/17 зазначена відеопродукція містить порнографічний зміст.

Своїми умисними противоправними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.301 КК України, саме виготовлення з метою розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру.

ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю та беззастережно визнала свою вину у вчиненні вказаного злочину та обставин, викладених у обвинувальному акті. Вину у скоєному визнає повністю щиросердно розкаюється.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження - прокурором та підозрюваною було досягнуто та підписано угоду від 20 травня 2017 року про визнання винуватості, за змістом якої вони погодились, що ОСОБА_5 повністю визнає свою вину у виготовленні з метою розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру та погодились, що ОСОБА_5 понесе покарання за ч.2 ст.301 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Шкода не спричинена.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 себе винуватою у вчиненні злочину визнала, щиро розкаялася, підтвердила, що угоду про визнання винуватості вона укладала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї є зрозумілими. Просила затвердити зазначену угоду.
Прокурор та захисник також просили затвердити угоду.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, а також відповідає положенням КК України щодо правової кваліфікація злочину та узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті, передбаченої ч.2 ст.301 КК України

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченої і відповідає загальним засадам призначення покарання та особі обвинуваченого.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: прокурором та ОСОБА_5 , і призначення останньої узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.301 КК України ухвалення обвинувального вироку.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості між прокурором Харківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винною у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.301 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює - 1700 грн.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя ОСОБА_1