Справа № 183/1788/17
№ 1-кс/183/307/17

У Х В А Л А
28 квітня 2017 року
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції головного управління національної поліції у Дніпропетровській області від 24 квітня 2017 р., якою слідчий закрив кримінальне провадження за його заявою в наслідок неправомірних дій ОСОБА_5 . Вказана постанова винесена незаконно, так як слідчий не перевірив усі версії на яких він наполягав, слідчий посилався лише на свідчення ОСОБА_5 , та слідство проведено з грубим порушенням основоположних принципів таких як всебічність, повнота та об`єктивність дослідження обставин справи.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та представник ОСОБА_4 скаргу підтримали та мотивували її тим, що постанова слідчого СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.03.2017 р. є за змістом аналогічною постановою слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка була скасована ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. З серпня 2016 р., коли кримінальне провадження було передано для проведення досудового розслідування до Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, до моменту винесення постанови слідчим 24.03.2017 року, ніяких слідчих дій слідчим не здійснювалось. В постанові слідчий посилається тільки на пояснення ОСОБА_5 та рішення судів, якими встановлено місце проживання дітей разом з матір`ю, встановлений порядок та спосіб участі батька у вихованні дітей. Крім того, слідчий в постанові посилається на те, що покази ОСОБА_5 підтвердили свідки, але які свідки в постанові не зазначено. В межах кримінального провадження був проведений слідчий експеримент, в ході якого був здійснений відеозапис, який долучений до матеріалів кримінального провадження. Слідчий ніякої оцінки даному доказу не надав, проте, в ході слідчого експерименту встановлено, що навіть у присутності працівників Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та понятих, ОСОБА_5 постійно тримала сина біля себе, за руку, не на мить не відпускала його від себе, на мої прохання відпустити сина та надати мені з ним погратися, поспілкуватися наодинці, не реагувала, мотивуючи тим, що достатньо того, що я бачу сина. Тільки після зауваження з боку працівників поліції, ОСОБА_5 відпустила сина від себе і вони з ним грались, спілкувались, розказували вірші, син дружелюбно відносився до мене, охоче грався та спілкувався. Проте це тривало на протязі 20 хв., коли ОСОБА_5 побачила, що син хоче зі мною спілкується та грається, вона перервала нашу зустріч, мотивуючи тим, що дитина хоче їсти та спати, взяла його на руки та пішла додому.
У зв`язку з тим, що слідчим взагалі проігноровані наявні у кримінальному провадженні докази на підтвердження умисного ухилення ОСОБА_5 від виконання рішення суду, що свідчить про незаконність та необґрунтованість постанови, не вжито всіх заходів щодо встановлення обставин кримінального правопорушення, тому вважає, що постанову про закриття кримінального провадження необхідно скасувати, продовжити досудове розслідування.
Слідчий заперечує в задоволенні скарги, та вказав, що проведено всі необхідні слідчі дії, але складу злочину у діях ОСОБА_6 не встановлено.
Судом досліджені докази надані заявником, вислухані сторони, внаслідок чого суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_3 , виходячи з того, що закриваючи провадження по справі слідчий залишив поза межами розслідування свідчення самого ОСОБА_3 , та не повно і об`єктивно провів перевірку доказів заявника зокрема самого факту вчинення злочину, не прийняв до уваги та не надав оцінки доказу, а саме проведеному слідчому експерименту.
Згідно положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 91 КПК України доказування в кримінальному провадження полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Такий обов`язок покладено на слідчого органів внутрішніх справ.
Вказані вимоги закону слідчим в ході досудового розслідування не виконані належним чином. З урахуванням вищевикладеного, постанова про закриття кримінального провадження, прийнята без всебічного і повного дослідження обставин кримінального провадження, та не може вважатись законною і обґрунтованою, тому підлягає скасуванню. Слідчий повинен вжити всіх заходів для повного та об`єктивного проведення досудового розслідування.
Згідно ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення слідчого постановляє ухвалу про скасування рішення слідчого.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 110, 303, 307 КПК України, суд,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1