Справа № 487/1197/17
Провадження № 1-кс/487/301/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2017 року. року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0004259, -
В С Т А Н О В И В :
28.02.2017 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0004259.
Із тексту скарги вбачається, що 16.09.2014 року ОСОБА_6 звернулась до Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області із заявою про вчинення злочину, в якій просила вжити заходи до ОСОБА_7 , яка, являючись тещею ОСОБА_3 , взяла паспорт останнього та відмовляється його повертати. В ході проведення досудового розслідування за вказаною заявою, слідчий дійшла висновку, що відносини, що склалися між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відносяться до цивільно правових та вирішуються судом у приватному порядку згідно цивільного судочинства України. Посилаючись на те, що вказана постанова винесена з порушенням норм законодавства, без проведення повного та всебічного досудового розслідування, просив її скасувати.

В судовому засіданні представника скаржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , підтримав вимоги, що викладені у скарзі у повному обсязі, просив суд скасувати, як незаконну постанову слідчого Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_8 від 09.02.2017 року у кримінальному провадженні №0004259.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги у повному обсязі.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0004259, слідчий суддя дійшов наступного.

Із матеріалів скарги вбачається, що 16.09.2014 року ОСОБА_6 звернулась до Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області із заявою про вчинення злочину, в якій просила вжити заходи до ОСОБА_7 , яка, являючись тещею ОСОБА_3 , взяла паспорт останнього та відмовляється його повертати.

Відомості за вказаною заявою 16.09.2014 року було внесено до ЄРДР за №0004259.

Здійснивши у необхідному об`ємі досудове розслідування слідчий дійшла висновку про відсутність складу кримінального правопорушення та 09 лютого 2017 року прийняла постанову про закриття кримінального провадження.

Мотивуючи вказане рішення слідчий послалася на те, що в ході досудового розслідування не встановлено ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження №0004259, слідчим не в повній мірі та не всебічно досліджено всі докази по кримінальному провадженню, виходячи з наступного.
Статтею 356 Кримінального кодексу України передбачена відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадяни.
В заяві про вчинення злочину, прийнятої у ОСОБА_6 16.09.2014 року, зазначається лише про завололдіння ОСОБА_7 пенсійною карткою та паспортом ОСОБА_3 .
Після цього в заяві від 17.03.2016 року ОСОБА_6 зазначає що в заяві, поданої у вересні 2014 року, йшлось про про викрадення у ОСОБА_3 всіх документів, грошей та золотої цепочки з хрестом.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є сином ОСОБА_3 , зазначає, що він на виконання доручення батька після інсульту в нього, який мав місце в влітку 2014 року, забрав на зберігання коробку в якій зберігались паспорт батька, картку ощадбанку, на якій зберігались 20000 гривень та інші документи. Вказані документи він має йому повернути при зустрічі. Його покази підтвердила ОСОБА_7 .
В клопотаннях, підписаних ОСОБА_10 та поданих ним слідчому (без дати, підготовлених та надрукованих за допомогою компьютерної техніки), йдеть про заволодіння та присвоєння в липні 2014 року ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (піклувальником ОСОБА_9 ) грошима в сумі 20000 гривень та золотим ланцюжком з золотим хрестиком, належними ОСОБА_3 . Про це ж йдеться і в позовній заяві ОСОБА_11 .
Проте є не зрозумілими обставини заволодіння грошима в сумі 20000 гривень за версією ОСОБА_3 , а саме: вказані гроші зберігались в нього вдома готівкою чи на картці, звідки були зняті.
Враховуючи, наведені супереченості та неузгодженості, а також ту обставину, що ОСОБА_3 не був допитаний в якості потерпілого, а версія його сина - ОСОБА_9 , щодо заволодіння ним грошима та документами на виконання доручення батька ( ОСОБА_3 ) на випадок тяжкої хвороби, ніяким чином не перевірялась, у суду відсутні підстави вважати, що досудове розслідування проведено повно та всебічно. Крім того, під час досудового розслідування не з`ясовані обставини заволодіння 20000 гривнями та золотими прикрасами, належними ОСОБА_3 .
За такого, скарга підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадження - скасуванню.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 303-309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0004259 задовольнити.
Постанову слідчого Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_8 від 09.02.2017 року у кримінальному провадженні №0004259 - скасувати.
Матеріали кримінального провадження №0004259 для організації проведення подальшого досудового розслідування направити до Заводського відділу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1