Номер провадження: 11-кп/785/169/17
Номер справи місцевого суду: 497/1919/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.01.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Болградського районного суду Одеської області від 02 листопада 2016 року, по кримінальному провадженню №0000508, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Болград Одеської області, громадянин України, болгарин, неодружений, маючий середню освіту, непрацюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Вироком Болградського районного суду Одеської області від 02 листопада 2016 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. У відповідності до положень ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік з покладанням обов`язків передбачених пунктами 1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Вирішено питання щодо речових доказів.

Оскаржуваним вироком встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він, маючи умисел, спрямований на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи в порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року, наприкінці липня 2016 року перебуваючи у яру, розташованому на західній околиці м. Болград Одеської області, знайшов там та вирвав чотири кущі конопель, які переніс додому за адресою: АДРЕСА_1 , і поставив їх на дах домоволодіння сушитися природним шляхом, з метою подальшого виготовлення та зберігання наркотичної речовини. Далі, через декілька діб, ОСОБА_7 відділив листя конопель від гілок і в ручну подрібнив, тим самим, відповідно до висновку експерта № 1054 від 15.09.2016 року, виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою у висушеному стані 2368,12 грама, що згідно з таблицею невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, затвердженої наказом МОЗ № 188 від 01.08.2000 року, є великим розміром. Частину марихуани, яку він подрібнив, приблизно 50 грамів, ОСОБА_7 вжив сам, шляхом її викурювання, а іншу кількість марихуани загальною вагою 2318,12 грам він зберігав у своєму домоволодінні без мети збуту для власного вживання до 06.09.2016 року, тобто до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції марихуани загальною вагою 2318,12 грам.

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи кваліфікацію дій обвинуваченого та обрану щодо нього міру покарання просить вирок суду змінити вказавши у вступній частині найменування кримінального провадження №0000508, а також доповнити мотивувальну частину оскаржуваного вироку формулюванням обвинувачення ОСОБА_7 , визнаного судом доведеним, дати оцінку письмовим доказам, які були досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги прокурор обґрунтовує тим, що суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного вироку порушив вимоги ст.374 КПК України, а саме, у вступній частині вироку не зазначено найменування (номер) кримінального провадження, в мотивувальній частині не зазначено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення. У вироку суд першої інстанції послався на письмові докази, які досліджувалися під час судового розгляду, однак не розкрив їхнього змісту та не надав їм належної оцінки. Також, в оскаржуваному вироку не зазначено зміст показань, які дав обвинувачений ОСОБА_7 під час судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка частково підтримала доводи апеляційної скарги, та враховуючи істотні порушення кримінального процесуального закону, які були допущені судом першої інстанції під час ухвалення вироку вважала за необхідне вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи прокурора про те, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції ухвалений з істотними порушеннями кримінального процесуального закону та взагалі не відповідає вимогам ст.374 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.374 КПК України у вступній частині вироку зазначається найменування (номер) кримінального провадження.

Проте вступна частина оскаржуваного вироку складена в порушення зазначеної норми закону та не містить номеру кримінального провадження.

Згідно з п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначається, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

В порушення п.2 ч.3 ст.374 КПК України, мотивувальна частина оскаржуваного вироку взагалі не містить формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, а суд першої інстанції лише зазначив в чому ОСОБА_7 обвинувачується органом досудового розслідування.

Зазначена обставина дає апеляційному суду підставу дійти висновку, що судом першої інстанції не виконана основна функція суду здійснення правосуддя, оскільки оскаржуваний вирок взагалі не містить висновків суду про доведеність або недоведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

В порушення ч.3 ст.370 КПК України, суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного вироку не надав належної оцінки доказам, дослідженими під час судового розгляду, що призвело до ухвалення невмотивованого рішення суду.
Так, в мотивувальній частині вироку суд першої інстанції зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою провину у вчиненні злочину за зазначеними обставинами, однак не розкрив суть показань ОСОБА_7 про мотиви скоєння злочину, дату та засіб його вчинення, час припинення злочинної діяльності.

Більш того, суд першої інстанції в мотивувальні частині вироку формально послався на письмові докази, які були досліджені судом, а саме на протокол обшуку від 06 вересня 2016 року, висновк експерта №1054 від 15 вересня 2016 року та протокол огляду предметів від 06.09.2016 року, однак взагалі не розкрив їхньої суті, не надав оцінки чи ці докази підтверджують винуватість ОСОБА_7 чи спростовують його вину у інкримінованому злочині.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Нормами чинного кримінального процесуального закону не врегульовано питання, як повинен діяти суд апеляційної інстанції у випадку, коли вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.374 КПК України, зокрема в ньому відсутнє формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Через допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог КПК України під час ухвалення оскаржуваного вироку, апеляційний суд позбавлений можливості переглянути його та ухвалити своє рішення, оскільки, як було вже зазначено судом першої інстанції взагалі не встановлено обставини кримінального провадження та не зроблено висновки щодо них.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що єдиним можливим рішенням, у даному випадку, є скасування вироку з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду, суду першої інстанції, неухильно дотримуючись положень статей 2, 7 КПК України та вимог Розділу ІV КПК України, необхідно повно всесторонньо та об`єктивно розглянути кримінальне провадження та постановити законне обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, яке буде відповідати вимогам глави 29 КПК України.
Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Болградського районного суду Одеської області від 02 листопада 2016 року, по кримінальному провадженню, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.309 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_7 в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду

Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4