Справа № 369/3779/17
Провадження № 1-кс/369/869/17
УХВАЛА
Іменем України
08.04.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві, клопотання заступник начальника СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносного підозрюваного ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004587 від 01.12.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час та невстановленому місці, ОСОБА_9 , не маючи передбаченого законом дозволу придбав у невстановленої особи вибуховий пристрій - ручну осколкову гранату РГД-5, та незаконно зберігаючи її при собі 01.12.2015 незаконно перевіз на автомобілі марки «Шкода Октавія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору до с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, де того ж дня близько 10 години 00 хвилин прикріпив до ручки правих пасажирських дверей автомобіля марки «Mercedes-Benz S 222», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , який був припаркований поблизу будинку АДРЕСА_1 .

01.12.2015 близько 11 годин 30 хвилин працівниками поліції під час огляду автомобіля марки «Mercedes-Benz S 222», реєстраційний номер НОМЕР_2 , припаркованого поблизу будинку АДРЕСА_1 з ручки правих пасажирських дверей вилучено предмет схожий на ручну гранату, який згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи №396/16-38 від 01.03.2016 являється ручною осколковою гранатою РГД-5, яка є вибуховим пристроєм та відноситься до категорії боєприпасів.

Крім того, 01.12.2015 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, маючи прямий умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_10 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи поблизу офісного приміщення ЖК «Софіївська слобідка», яке знаходиться за адресою: вул. Амосова, 32/2, с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, в той час коли невстановлені досудовим розслідуванням особами спостерігали за навколишньою обстановкою, ОСОБА_7 прикріпив до ручки правих пасажирських дверей припаркованого за вказаною адресою автомобіля марки «Mercedes-Benz S 222», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , ручну осколкову гранату РГД-5, яка згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи №396/16-38 від 01.03.2016 є вибуховим пристроєм та відноситься до категорії боєприпасів.

Після чого, ОСОБА_7 та невстановлені досудовим розслідування особи з місця вчинення злочину зникли, при цьому виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, однак не змогли завершити злочин з причин, які не залежали від їх волі, оскільки осколкова граната РГД-5, прикріплена до правої передньої ручки зазначеного вище автомобілю, була помічена сторонніми особами, про що повідомлено співробітників поліції.

Крім того, 06.04.2017 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_9 , маючи прямий умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_10 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи за кермом автомобіля марки «Шкода Октавія», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на який з метою конспірації та запобігання викриття прикріпив реєстраційний номер НОМЕР_4 , припаркувався поблизу Житлового комплексу «Софіївська слобідка», який знаходиться в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, буд. 6 по вул. Амосова та почав очікувати ОСОБА_10 з метою його вбивства, однак довести свій умисел до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції.

06.04.2017 ОСОБА_7 затриманий відповідно до вимог ст. 208 КПК України.

07.04.2017 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263; ч.2 ст.15, ч.1 ст.115; ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

У вчиненні даного злочину підозрюється: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ташкент, Республіка Узбекистан, українець, громадянин України, який має повну середню освіту, непрацюючий, одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні даних злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду, протоколом затримання, показаннями потерпілого ОСОБА_10 , показаннями свідків, висновком судової експертизи №396/16-38 від 01.03.2016, а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. В даному випадку ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду під страхом можливого покарання;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх показів;

- та такими своїми діями перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, аніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Тому заступник начальника СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області строком на 60 днів. Не визначати ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала та просила його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_7 проти вимог клопотання заперечував та просив відмовити в ньому.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 проти вимог клопотання заперечував, зазначав про його необґрунтованість, відсутність доказів про вчинення підозрюваним правопорушення, а також відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. А тому просив відмовити в клопотанні або застосувати більш м`який запобіжний захід який не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 ,проти вимог клопотання заперечував. В своїх заперечення в судовому засіданні зазначав що в клопотанні відсутні виклад обставин на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Вказував в що в клопотанні не міститься обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. А тому, просив відмовити в клопотанні в повному обсязі.
Крім того, захисником підозрюваного, адвокатом ОСОБА_5 подано слідчому судді скаргу в порядку ст. 206 КПК України, відповідно до якої останній вказував на те, що в даному випадку під час затримання його підзахисного було допущено грубе порушення КПК, так як не було законних підстав передбачених статтею 208 КПК України для затримання ОСОБА_7 . На підставі чого захисник просив постановити рішення яким негайно звільнити ОСОБА_9 .
Вислухавши пояснення підозрюваного, доводи прокурора щодо відповідного клопотання, пояснення захисників підозрюваного, покази свідка, дослідивши клопотання та додані до нього докази, письмові матеріали які були надані під час судового засідання, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Повідомлена підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:протоколами огляду від 01.12.2015 р., 26.05.2016 р., 06.04.2017 р., протоколами допиту потерпілого від 01.12.2015 р., 10.08.2016 р., протоколами допиту свідків від 01.12.2015 р., 03.12.2015 р., 11.08.2016 р. 12.08.2016 р., 06.04.2017 р., висновком експерта від 01.03.2016 р., записом з камер відеоспостережень доданих до протоколів та таблицями ілюстрацій, протоколу проведення слідчого експеримента від 12.08.2016 р. протоколом додаткового допиту потерпілого від 06.04.2017 р.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин» (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Наведені органом досудового розслідування обставини, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчим суддею та не спростовані стороною захисту в судовому засіданні.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.
При цьому суд, оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; його репутацію та соціальні зв`язки .
Враховуючи що, підозрюваний ОСОБА_7 , може переховуватися від слідства та суду, оскільки, не має зареєстрованого місця проживання в Києво-Святошинському районі Київської області, тим самим може перешкоджати кримінальному провадженню, а також може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку що вказані обставини виключають об`єктивну можливості щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як домашній арешт, або іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Приймаючи до уваги обґрунтовані ризики та той факт, що ОСОБА_7 , враховуючи його матеріальне становище, має реальну можливість вільної зміни свого місця перебування, що не дасть можливості здійснення дієвого контролю за його поведінкою та виконання ним покладених судом обов`язків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів таких, як особисте зобов`язання, особиста порука, чи то домашній арешт вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ані ж тримання під вартою з урахуванням особи підозрюваного, є недоцільним, у зв`язку з неефективністю таких запобіжних заходів.
Крім того, слідчий суддя приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя, вирішуючи питання про задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З вище наведених підстав слідчий суддя, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави відносно ОСОБА_7 який підозрюється у вчиненні злочину вчиненого із застосуванням насильства.
Крім того, слідчий суддя не вбачає підстав для реалізації ст. 206 КПК України щодо зобов`язання звільнити позбавлену свободи особу, оскільки існують передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду. В даному випадку підозрюваний ОСОБА_7 був затриманий 06.04.2017 р. в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК. А тому відповідна скарга захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.
Враховуючи те, що прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а також зважаючи на те, що існують беззаперечні підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 30 днів.
Слідчий суддя визначає строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 в 30 (тридцять днів), оскільки прокурором не надано доказів щодо тривалості проведення досудового розслідування на протязі 60 (шістдесяти) днів з моменту оголошення підозри.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 184,193,194, 196, 197, 206, 208, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент, Республіка Узбекистан, українця, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 13 Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області на 30 діб, тобто до 5 травня 2017 року (включно).

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1