Ухвала іменем україни 19 липня 2017 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоОСОБА_1 , суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю прокурора захисника засудженого в режимі відеоконференції перекладача потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженого на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2014 року та Ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 24 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 .

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2014 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Вірменії, раніше не судимого,

визнано винним та засуджено за пунктами 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Вирішено питання щодо цивільних позовів, процесуальних витрат та долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 24 листопада 2014 року, вирок місцевого суду залишено без зміни.
Як визнав встановленим суд, 24 березня 2013 року, ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_1 в приміщенні нелегального залу гральних автоматів, вчинив розбійний напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та умисне вбивство двох осіб із корисливих мотивів за наступних обставин.
У вказаний день, о 19 год. 16 хвл. ОСОБА_7 , прийшов до грального залу, де грав на автоматах у азартні ігри на гроші, програвши невстановлену слідством суму коштів. Засуджений вийшов із приміщення на вулицю, та о 23 год. 25 хвл. повернувся до нього, зателефонувавши на мобільний телефон закладу. Двері йому відкрив охоронець ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , в коридорі напав на нього, під час бійки засуджений наніс ножем охоронцю 9 колото-різаних поранень грудної клітки, лівого плеча, від яких останній загинув на місці події. У залі гральних автоматів, засуджений завдав ОСОБА_11 6 колото-різаних поранень грудної клітки, від яких вона загинула. ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами на суму не менше 2000 грн., які знаходилися у шухляді столу, крім того, мобільним телефоном «Nokia1202» та «Samsung GT E1081T» із належностями, а всього чужим майном на загальну суму 2255 грн.

У касаційній скарзі та доповненні до неї ОСОБА_7 посилається на те, що злочинів не вчиняв, його засуджено незаконно. Просить вирок та ухвалу суду скасувати з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження призначити до нового розгляду в суді першої інстанції.
Стверджує, що матеріали справи проти нього сфальсифіковано, досудове розслідування та судовий розгляд проведено з порушенням його права на захист, вирок обґрунтовано недопустимими доказами, вину його не доведено. Зокрема, його винуватість обґрунтовано знайденими мобільними телефонами котрі належали потерпілим, під час проведеної слідчої дії у кімнаті готелю яку він орендував, за його відсутності. В матеріалах справи на фототаблиці сфотографовано три мобільних телефони, котрі належали йому особисто. Під час огляду місця події злочину також було знайдено мобільні телефони потерпілих, про що зафіксовано в протоколі та фототаблиці до нього, які за письмовими доказами одночасно були вилучені також у кімнаті готелю серед його речей.
Під час досудового розслідування до нього застосовувалися незаконні заходи фізичного та психічного впливу, внаслідок чого він був змушений себе обмовити 27 березня 2013 року під час слідчого експерименту. З цього приводу він звертався зі скаргою на дії органу досудового розслідування. За його скаргою зареєстровано кримінальне провадження, яке неодноразово закривалося постановою прокурора, однак такі постанови скасовувалися ухвалою слідчого судді.
Судами не дано юридичної оцінки застосуванню щодо нього недозволених методів та насилля органом досудового розслідування, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження. Усі наведені обставини було викладено в апеляційній скарзі, які не спростовано судом апеляційної інстанції при визнанні її необґрунтованою та залишенні без задоволення. Ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, засудженого та захисника, котрі підтримали подану скаргу, пояснення прокурора, який погодився з доводами скарги щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме порушення права засудженого на захист в частині нероз`яснення права на суд присяжних, потерпілого, котрий заперечив проти скасування судових рішень, перевіривши доводи наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження (т. 1 а.с. 29) прокурором було виконано вимоги ст. 384 КПК України, роз`яснено обвинуваченому право на суд присяжних та долучено письмове роз`яснення про можливість і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 384 КПК України такий саме обов`язок роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, лежить на судді під час підготовчого судового засідання.
Як видно з журналу судового засідання та технічного запису, суд у підготовчому судовому засіданні обмежився лише тим, що роз`яснив учасникам судового провадження права відводу.
В матеріалах справи відсутня розписка чи будь-які інші відомості про ознайомлення ОСОБА_7 із його правами і обов`язками з посиланням на статтю 384 КПК України, яка є спеціальною правовою нормою, що роз`яснюється лише у конкретному випадку.
Таким чином матеріали провадження не містять достовірних даних про належне роз`яснення обвинуваченому права на суд присяжних.
З огляду на викладене, право на захист ОСОБА_7 є порушеним під час судового провадження, таке порушення є істотним і відповідно до вимог ст. 438 КПК України тягне за собою скасування ухвалених рішень суду.
Оскільки судові рішення скасовуються через порушення права на захист обвинуваченого, то інші доводи касаційної скарги засудженого не перевіряються.
У цьому зв`язку доводи касаційної скарги засудженого підлягають частковому задоволенню.
При новому судовому розгляді, який необхідно провести за правилами ст. 439 КПК України, суду необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, перевірити інші доводи скарги засудженого, ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого задовольнити частково.
Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 24 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вважати ОСОБА_7 обраним запобіжний захід у виді тримання під вартою до вирішення цього питання місцевим судом, але не більше 60 діб.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2