№ провадження 1-кп/208/38/17
ВИРОК
Іменем України
05 вересня 2017 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
Головуючого, судді ОСОБА_1 ,
При секретарі ОСОБА_2 ,
Прокурора ОСОБА_3 ,
Обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 09.02.2006 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ст.ст. 185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.3, 188 ч.2, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно до постанови Жовтоводського міського суду від 04.08.2008 року ОСОБА_4 вважається засудженим за вироком Заводського РС м. Дніпродзержинська від 09.02.2006 за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, до 5 років позбавлення волі. 08.11.2010 року звільнений з Жовтоводської ВК № 26 по відбуттю покарання,
- 10.03.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України, до трьох років двох місяців позбавлення волі, із зарахуванням строку попереднього ув`язнення засудженого у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з часу його затримання 22.09.2015 року.,
передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
суд
Повторно, 06 жовтня 2013 року приблизно о 20.20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля буд. №17 «А» по пр. Комсомольському в м. Дніпродзержинську, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , в руках у якої був мобільний телефон «Samsung GT-C6712LKASEK» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сімкартою НОМЕР_3 та НОМЕР_4 . В цей час у нього раптово виник умисел на відкрите викрадення вказаним вище майном.
Реалізовуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 , розуміючи
протиправний незаконний характер своїх дій, ОСОБА_4 підбіг до потерпілої ОСОБА_6 , схопив потерпілу ОСОБА_6 за руку та за волосся, далі штовхнув її в спину, завдавши їй фізичного болю, тобто застосувавши насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а потім умисно, відкрито з корисливих мотивів, бажаючи незаконно заволодіти майном потерпілої, вирвав із руки потерпілої вказаний вище мобільний телефон, тобто відрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_6 , а саме належним їй мобільним телефоном «Samsung GT-C6712LKASEK», тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1060 грн.
З викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив суду наступне: 06 жовтня 2013 року приблизно о 20.20 годин, ідучи по проспекту Комсомольському в м. Дніпродзержинську, він побачивши раніше незнайому йому дівчину, яка розмовляла по мобільному телефону. З метою викрадення мобільного телефону, який був у дівчини, він підбіг до неї, сштовхнув її в спину, а після, вирвав із її руки мобільний телефон, та втік. Викрадений у дівчини мобільний телефон «Samsung», він заклав в ломбард, а гроші отриманні за мобільний телефон, він витратив на придбання продуктів харчування, які йому були дуже потрібні, так як не мав доходу.
Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_6 у розмірі 1060 гривень, визнає у повному обсязі, та має намір його відшкодувати.
У скоєному кається, прохає проводити розгляд провадження за ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням визнання ним вини та цивільного позову у повному обсязі, та при призначенні покарання застосувати ч. 5 ст. 72 КК України, з часу його затримання.
Прокурор та захисник не заперечували щодо розгляду справи в порядку передбаченого ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням позиції обвинуваченого щодо визнання вини за пред`явленим обвинуваченням та визнанням позовних вимог потерпілої сторони, у повному обсязі.
Враховуючи позицію сторін по справі, щодо розгляду кримінального провадження за порядком передбаченим ч. 3 ст. 349 КПК України, тобто без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюють ся, є доцільним та відповідним фактичних обставин.
Крім того, судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , в силу ст. 67 КК України, є рецидив злочину.
Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого, визнання вини та позову.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, який має не зняту та непогашену судимість в передбаченому законом порядку, його характеризуючи данні, що за місцем мешкання характеризується посередньо, не має постійного місця роботи, не одружений, дітей не має, його відношення до скоєного, щире каяття у скоєному, визнання вини, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів з його сторони, є покарання у вигляді позбавлення волі, що таке покарання буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередженням вчинення ним нових злочинів.
Крім того, судом враховується наявність засудження ОСОБА_4 за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2016 року, за яким обвинувачений був затриманий з 22.09.2015 року, та що саме з цієї дати рахується попереднє ув`язнення обвинуваченого.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, потерпілою ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов на суму 1060 грн., як вартість викраденого в неї мобільного телефону «Samsung». Виходячи зі змісту ст..ст. 22, 1166 ЦК України, суд приймає визнання обвинуваченим позову у повному обсязі, та визнає його обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання:
- за ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, покаранням призначеним за даним вироком поглинути відбуте повністю покарання призначене ОСОБА_4 вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року, у вигляді позбавлення волі строком на три роки і два місяці, та за сукупністю злочинів, остаточно ОСОБА_4 призначити покарання до відбуття, у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
Строк відбуття ОСОБА_4 покарання по даному вироку, рахувати з 22.09.2015 року, тобто з часу його затримання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції закону від 26.11.2015 року, зарахувати ОСОБА_4 , в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 22.09.2015 року по 20.06.2017 року, включно.
Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1060 (одну тисячу шістдесят) гривень 00 копійок у відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, через місцевий суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1