Провадження № 1-кп/200/80/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000649, за обвинуваченням:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-22.06.2011 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді 6-ти місяців арешту;

-26.03.2012 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ст.69 України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

-04.10.2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

-21.07.2016 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, який набрав законної сили 23.08.2016 року;

-28.10.2016 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та 1 місяць,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
09 лютого 2016 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_12 , знаходячись біля будинку №7 на ж/м Тополя-1 в м.Дніпро, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_14 , 2007 року народження та шляхом ривка, відкрито, з корисливих мотивів, повторно викрав чуже майно, а саме:

- мобільний телефон, марки «Lenovo A2010», ІМЕI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2 039 грн. 60 коп., який належить потерпілій ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальний збиток на вказану суму.

Після чого з викраденим майном ОСОБА_12 покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_12 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
13 лютого 2016 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_12 знаходячись на перехресті вул.Казакевича та Юних Ленінців в м.Дніпро, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_15 , 2002 року народження та попрохав у останнього мобільний телефон марки «Sony XPERIA Miro ST23i» ІМЕІ НОМЕР_3 , з метою здійснення дзвінку.

Після чого ОСОБА_12 , маючи на меті відкрито заволодіти даним телефоном, діючи з корисливих мотивів, повторно, взяв вказаний мобільний телефон у неповнолітнього ОСОБА_15 , й зник з місця вчинення злочину з вказаним телефоном, який належить потерпілій ОСОБА_6 , спричинивши останній матеріальну шкоду в розмірі 1 000 гривень.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_12 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
19 лютого 2016 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_12 знаходячись біля будинку №17 по вул. Карла Лібкнехта в м. Дніпро, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_16 , 2004 року народження та шляхом ривка, відкрито, з корисливих мотивів, повторно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме:

- мобільний телефон марки «LG X135» ІМЕІ-1: НОМЕР_4 , ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1540 грн. 77 коп.

Після чого ОСОБА_12 з викраденим майном зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_12 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
01 березня 2016 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_12 знаходячись на перехресті вул. Єрмолової та вул. Перемоги в м.Дніпро, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, підійшов до неповнолітньої ОСОБА_17 , 2004 року народження та шляхом ривка, відкрито, з корисливих мотивів, повторно викрав чуже майно, а саме:

- мобільний телефон марки «Lenovo S890», що належить потерпілій ОСОБА_8 , спричинивши останній матеріальну шкоду в розмірі 1 649 грн. 25 коп.

Після чого ОСОБА_12 з викраденим майном зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_12 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
20 квітня 2016 року приблизно о 13 годині 45 хвилин, ОСОБА_12 знаходячись біля буд.№23 по вул.Гладкова в м.Дніпро, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_18 , 2007 року народження, та шляхом ривка з руки, відкрито, з корисливих мотивів, повторно викрав чуже майно, а саме:

-мобільний телефон, марки «Ihomi 503» ІМЕІ НОМЕР_6 , що належить потерпілій ОСОБА_19 , спричинивши останній матеріальну шкоду в розмірі 1 862 грн. 87 коп.

Після чого ОСОБА_12 з викраденим майном зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_12 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
01 травня 2016 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_12 знаходячись біля приміщення Середньої загальноосвітньої школи №119, яка розташована за адресою: м.Дніпро, вул.Козака Мамая, 17-А, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на повторне заволодіння чужий майном, шляхом обману, попросив у раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_20 , 2005 року народження, мобільний телефон, марки «LG P715» ІМЕІ-1: НОМЕР_7 , ІМЕІ-2: НОМЕР_8 , для здійснення дзвінку із вказаного мобільного телефону, при цьому не маючи наміру повертати вищевказаний мобільний телефон.

Неповнолітній ОСОБА_20 будучи обманутим ОСОБА_12 та не підозрюючи про його злочинний намір, погодився на пропозицію останнього та передав йому мобільний телефон марки «LG P715» ІМЕІ-1: НОМЕР_7 , ІМЕІ-2: НОМЕР_8 .

Після чого ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний намір, утримуючи при собі мобільний телефон марки «LG P715» ІМЕІ-1: НОМЕР_7 , ІМЕІ-2: НОМЕР_8 , місце вчинення кримінального правопорушення покинув та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_12 шляхом обману, із корисливих мотивів, повторно, заволодів чужим майном, що належить потерпілій ОСОБА_10 , а саме мобільним телефоном марки «LG P715» ІМЕІ-1: НОМЕР_7 , ІМЕІ-2: НОМЕР_8 , вартістю 1 250 грн. 00 коп., завдавши останній матеріальний збиток на вказану суму.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_12 , що виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом обману ( шахрайство), вчиненого повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України.
01 травня 2016 приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_12 знаходячись біля приміщення середньої загальноосвітньої школи №119, яка розташована за адресою: м.Дніпро, вул.Козака Мамая, 17-А, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, попросив у раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_21 , 2003 року народження, мобільний телефон марки «LG Nexux 4» ІМЕІ: НОМЕР_9 для здійснення дзвінку із вказаного мобільного телефону, при цьому не маючи наміру повертати вищевказаний мобільний телефон.

Неповнолітній ОСОБА_21 будучу обманутим, довіряючи ОСОБА_12 та не підозрюючи про його злочинний намір, погодився на пропозицію останнього та передав йому свій мобільний телефон марки «LG Nexux 4» ІМЕІ: НОМЕР_9 .

Після чого, ОСОБА_12 реалізовуючи свій злочинний намір, утримуючи при собі мобільний телефон «LG Nexux 4» ІМЕІ: НОМЕР_9 , місце вчинення кримінального правопорушення покинув та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_12 шляхом обману, із корисливих мотивів, повторно, заволодів чужим майном, що належить потерпілій ОСОБА_11 , а саме мобільним телефоном марки «LG Nexux 4» ІМЕІ: НОМЕР_9 , вартістю 2 698 грн. 15 коп., спричинивши останній матеріальний збиток на вказану суму.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_12 , що виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

За епізодом скоєння злочину від 09.02.2016 року:
Показами обвинуваченого ОСОБА_12 який у судовому засіданні провину у скоєнні вищевказаного злочину визнав повністю та пояснив, що 09.02.2016 року приблизно о 13.00 год. перебуваючи на житловому масиві Тополя в м.Дніпро, побачив раніше незнайомого неповнолітнього хлопчика, як потім дізнався ОСОБА_14 , який тримав в руці мобільний телефон марки «Леново». Він вирішив відкрито заволодіти цим телефоном, і з цією метою підійшов до хлопця, попрохав зателефонувати, й коли той дістав з кишені телефон, він ривком вихопив з його рук цей телефон, після чого покинув місце скоєння злочину.

В подальшому даний викрадений телефон продав ОСОБА_22 на площі Островького в м.Дніпро, виручені гроші витратив на власні потреби.

Показами потерпілої ОСОБА_5 , яка в суді пояснила, що неповнолітній ОСОБА_23 , 2007 року народження, її син. Обвинуваченого ОСОБА_12 до 09.02.2016 року вона не знала, ніяких стосунків з ним не підтримувала.

09.02.2016 року її неповнолітній син ОСОБА_24 йшов зі школи, вона по телефону в розмові супроводжувала його. Коли вона його побачила з балкону, то поклала слухавку. В цей момент до її сина підбіг невідомий чоловік, як потім дізналася ОСОБА_12 , вихопив з рук сина мобільний телефон марки «Леново» та втік. Син розплакався, вона вийшла й побігла за ОСОБА_12 , але не наздогнала й викликала робітників поліції. Коли вона стояла на балконі, обличчя ОСОБА_12 не розгледіла, але бачила що той худощавої статури, одягнений в куртку чорного кольору.

В ході впізнання її син впізнав ОСОБА_12 , він пережив ті самі емоції, коли в нього викрали телефон, плакав.

В ході досудового розслідування викрадений телефон їй не повернутий.

Просила покарати обвинуваченого на розсуд суду.

Показами свідка ОСОБА_22 , який у суді пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_12 знає приблизно рік, як хлопця у якого він купував мобільні телефони.

Вказав, що у нього була точка з продажу мобільних телефонів на площі Островського й 09.02.2016 року на його точку прийшов ОСОБА_12 та запитав, чи може він придбати в нього мобільний телефон марки «Lenovo А2010», на що він погодився й придбав у ОСОБА_12 даний мобільний телефон за 700 грн.Звідки у ОСОБА_12 даний телефон, останній не пояснював. Про те, що цей телефон крадений, він не знав.

А також дослідженими письмовим доказами у справі:
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20 травня 2016 року, в ході якого неповнолітній ОСОБА_14 в присутності батька ОСОБА_25 та педагога ОСОБА_26 за фотознімками впізнав особу на фото №3, котрий 09.02.2016 року відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Леново» ( том 1 а.с.15-16).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16 червня 2016 року, з фототаблицею до нього, під час якого обвинувачений ОСОБА_12 , перебуваючи на місці скоєння злочину, розповів та продемонстрував обставини його вчинення ( том 1 а.с.223-233).

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 1410 від 24.06.2016 року, відповідно до якого ринкова вартість телефону марки «Lenovo A2010» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , станом на 09.02.2016 року складає 2 039 грн. 00 коп. ( том 2 а.с. 3-7).

За епізодом скоєння злочину від 13.02.2016 року:
Показами обвинуваченого ОСОБА_12 , який у судовому засіданні провину у скоєнні вищевказаного злочину визнав повністю та пояснив, що 13.02.2016 року приблизно о 14.30 год. перебуваючи на перехресті вул.Казакевича та вул.Юних Ленінців в м.Дніпро, побачив раніше незнайомого неповнолітнього хлопчика, як потім дізнався ОСОБА_15 , який тримав в руці мобільний телефон марки «Sony Experia». Він вирішив заволодіти цим телефоном і з цією метою підійшов до хлопця, попрохав дати йому телефон щоб зателефонувати, й коли той передав йому свій мобільний телефон, він став телефонувати, а потім втік з даним телефоном з місця скоєння злочину.

В подальшому даний викрадений телефон продав ОСОБА_22 , виручені гроші витратив на власні потреби.

Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в суді пояснила, що неповнолітній ОСОБА_27 , 2002 року народження, її син. Обвинуваченого ОСОБА_12 вона до подій 13.02.2016 року не знала, ніяких стосунків з ним не підтримувала.

13.02.2016 року приблизно о 15.00-16.00 год. її син ОСОБА_28 повідомив, що коли він зі своїм другом перебували на перехресті вул.Казакевича та вул.Юних Ленінців в м.Дніпро, до нього підійшов невідомий чоловік, попрохав спочатку у його друга дати телефон, але той не дав, а ОСОБА_28 , її син, передав цьому чоловікові свій телефон марки «Sony Xperia». Цей чоловік пару разів комусь зателефонував, після чого сказав «спасибо» та зник. Її син з другом стали бігти за чоловіком, не наздогнавши останнього, його товариш викликав робітників поліції зі свого телефону.
В ході впізнання за фотозніками, її син впізнав чоловіка, який викрав його телефон, ним виявився ОСОБА_12 . Співробітники поліції не підказували сину, на якого саме чоловіка вказати, всі слідчі дії із сином проводилися в її присутності.
Показами неповнолітнього свідка ОСОБА_15 , який в суді пояснив, що в середині лютого, вдень, десь о 14.00 -15.00 год. він гуляв зі своїм однокласником, після чого до них підійшов невідомий чоловік, як потім дізнався ОСОБА_12 , та попрохав дати йому телефон, щоб подзвонити. Він погодився та передав ОСОБА_12 телефон марки «Sony Xperia». Даний телефон належить його матері ОСОБА_6 .

ОСОБА_12 став телефонувати з його телефону, після чого сказав «спасибо» та втік. Вони стали бігти за ОСОБА_12 , але не наздогнали а потім його товариш зі свого телефону викликав робітників поліції. По приїзду робітників поліції вони стали їздити по районам міста, щоб знайти ОСОБА_12 , але не знайшли. Після чого він пішов додому та розповів матері про даний випадок.

Вказав, що впізнав саме ОСОБА_12 за обличчям, голосом.

Показами свідка ОСОБА_22 , який у суді пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_12 знає приблизно рік, як хлопця у якого він купував мобільні телефони.

Вказав, що десь в лютому на його точку на площі Островського з продажу мобільних телефонів прийшов ОСОБА_12 та запитав, чи може він придбати в нього мобільний телефон марки «Sony Experia Miro ST 23i», на що він погодився й придбав у ОСОБА_12 даний мобільний телефон, за яку суму вже не пам`ятає.Звідки у ОСОБА_12 даний телефон, останній не пояснював. Про те, що даний телефон крадений, він не знав.

А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Протоколом пред`явлення для впізнання від 23 травня 2016 року, в ході якого неповнолітній ОСОБА_15 , в присутності матері ОСОБА_6 та педагога ОСОБА_29 , за фотозніками впізнав особу за фото №2, який 13.02.2016 року заволодів його мобільним телефоном марки «Sony Xperia» ( том 1 а.с.41-43).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16 червня 2016 року, з фототаблицею до нього, під час якого обвинувачений ОСОБА_12 , перебуваючи на місці скоєння злочину, розповів та продемонстрував обставини його вчинення ( том 1 а.с.223-233).

Даними судово-товарознавчої експертизи №1410 від 24.06.2016 року, відповідно до висновків якої, ринкова вартість мобільного телефону марки «Sony Xperia Miro ST23i» ІМЕІ НОМЕР_3 , станом на 13.02.2016 року складає 1 000 грн. ( том 2 а.с.3-7).

За епізодом скоєння злочину від 19.02.2016 року:
Показами обвинуваченого ОСОБА_12 , який у судовому засіданні провину у скоєнні вищевказаного злочину визнав повністю та пояснив, що 19.02.2016 року приблизно о 15.20 год. перебуваючи на вул.Карла Лібкнехта в м.Дніпро, побачив раніше незнайомого неповнолітнього хлопчика, як потім дізнався ОСОБА_16 . Він вирішив відкрито заволодіти належним йому мобільним телефоном, і з цією метою підійшов до хлопця, попрохав передати йому телефон, й коли той дістав свій телефон марки «LG, він шляхом ривка вихопив з рук потерпілого телефон, після чого покинув місце скоєння злочину.

В подальшому даний викрадений телефон продав, виручені гроші витратив на власні потреби.

Показами потерпілої ОСОБА_7 , яка в суді пояснила, що неповнолітній ОСОБА_30 , 2004 року народження, її син. До подій 19.02.2016 року вона обвинуваченого ОСОБА_12 не знала, ніяких стосунків з ним не підтримувала.

19.02.2016 року десь о 15.00 годині її син ОСОБА_31 прийшов додому в сльозах та повідомив, що коли він перебував на вул.Карла Лібкнехта в м.Дніпро із своїм однокласником ОСОБА_32 , невідомий чоловік викрав в нього мобільний телефон марки «LG. Даний телефоном вона купувала для сина за 1 500 грн. Вона викликала поліцейських та по їх приїзду оформила заяву, де вказала, що коли син йшов зі школи, до нього підійшов невідомий чоловік, пред`явив посвідчення та представився міліціонером, попросив показати рюкзак та вміст його кишень. Син показав йому рюкзак, той вивернув все, після чого забрав його мобільний телефон та пішов.

Вказала, що неповнолітній син ОСОБА_31 її ніколи не обманював, вона повірила йому, коли той розповів про крадіжку телефону. Син був наляканий, однак показав місце де, це відбулося та вказав, що це бачили свідки.

Обвинуваченого ОСОБА_12 її син впізнав самостійно по фотографіям й сказав, що впізнає обвинуваченого по рисам обличчя, повідомляв, що у останнього було татуювання на шиї й той був в шапці.

До цього часу вартість викраденого телефону їй не повернута.

Показами неповнолітнього свідка ОСОБА_16 , який в суді пояснив, що у лютому 2016 року, коли він зі своїм однокласником ОСОБА_32 йшов зі школи додому, до нього підійшов невідомий чоловік, як потім дізнався ОСОБА_12 , представився працівником поліції та сказав дати йому його рюкзак, щоб той його оглянув та показати кишені. Після чого обвинувачений забрав з кишені його мобільний телефон марки «LG» сірого кольору, який купували йому мати ОСОБА_7 . Добровільно телефон він не віддавав обвинуваченому й не дозволяв йому брати телефон, обвинувачений вихопив у нього телефон без його дозволу, після чого поїхав кудись на автомобілі.

Він зрозумів, що це не поліцейський, оскільки обвинувачений не був на нього схожий, а його документи були дивні. Обвинувачений був одягнений в шапку темно-синього кольору, сіро-чорну куртку.

На впізнанні він упевнено впізнав саме ОСОБА_12 , який забрав в нього телефон, й зазначив, що впізнав його по татуюванню на шиї.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Протоколом огляду від 19 лютого 2016 року, в ході якого оглянуто місце скоєння злочину, а саме ділянка місцевості вздовж будинку АДРЕСА_2 , в ході якого нічого не виявлено та не вилучено ( том 1 а.с.63).
Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 20 травня 2016 року, в ході якого неповнолітній ОСОБА_16 в присутності матері ОСОБА_7 та педагога ОСОБА_26 , впізнав особу за фото під №2, яка шляхом ривка з рук заволоділа його мобільним телефоном марки «LG» ( том 1 а.с.67-68).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 16 червня 2016 року, з фототаблицею до нього, під час якого обвинувачений ОСОБА_12 , перебуваючи на місці скоєння злочину, розповів та продемонстрував обставини його вчинення ( том 1 а.с.223-233).

Даними висновку судово-товарознавчої експертизи № 1410 від 24.06.2016 року, відповідно до висновків якої, ринкова вартість мобільного телефону марки «LG X135» станом на 19.02.2016 року складає 1 540 грн. 77 коп. ( том 2 а.с.3-7).

За епізодом скоєння злочину від 01.03.2016 року:
Показами обвинуваченого ОСОБА_12 який у судовому засіданні провину у скоєнні вищевказаного злочину визнав повністю та пояснив, що 01.03.2016 року приблизно о 17.00 год. перебуваючи на вул.Єрмолової в м.Дніпро, побачив раніше незнайому неповнолітню ОСОБА_17 , на плечі якої висіла сумка з мобільним телефоном. Він вирішив викрасти цей телефон й порівнявшись із дівчиною, шляхом ривка забрав у неї мобільний телефон марки «Леново», після чого покинув місце скоєння злочину.

В подальшому даний викрадений телефон продав ОСОБА_22 , виручені гроші витратив на власні потреби.

Показами потерпілої ОСОБА_8 , яка в суді пояснила, що неповнолітня ОСОБА_17 , 2004 року народження, її донька. Обвинуваченого ОСОБА_12 до подій 01.03.2016 року вона не знала, ніяких стосунків не підтримувала.

01.03.2016 року її донька ОСОБА_33 пішла до дитячого садка за братом. Коли донька прийшла до дитячого садка, то зателефонувала їй та розповіла, що коли вона знаходилася на перехресті вул.Єрмолової та вул.Перемоги в м.Дніпро, до неї назустріч йшов невідомий чоловік, як потім дізналась ОСОБА_12 , із дівчиною, й останній вихопив у доньки мобільний телефон марки «Lenovo» чорного кольору, й стали тікати. Донька одразу побігла за ними, але не наздогнала.

Вказала, що вона із чоловіком заборонила доньці передавати незнайомим людям телефон.

В процесі впізнання, в її присутності доньці показати чотири фотографії чоловіків та дівчат, серед яких донька впізнала саме ОСОБА_12 по рисам обличчя.

Викрадений мобільний телефон їй не повернули, його вартість дійсно складає 1 649 грн. 25 коп.

Показами неповнолітнього свідка ОСОБА_17 , яка в суді пояснила, що 01.03.2016 року вона йшла за братом до дитячого садка. Десь о 17.00 год., коли вона перебувала на перехресті вул.Єрмолової та вул.Перемоги в м.Дніпро, до неї підійшли раніше невідомі чоловік із дівчиною, як потім дізналася обвинувачений ОСОБА_12 , який підійшовши до неї, забрав з її сумки мобільний телефон марки «Леново», який належить її матері та побіг із дівчиною в напрямку балки, вона побігла за ними, але не наздогнала. Коли ОСОБА_12 забирав телефон, то ніякого насилля до неї не застосовував. Після чого вона пішла до дитячого садка, де з телефону вихователя подзвонила матері та повідомила про даний випадок.

В процесі впізнання, вона за фотознімками впізнала саме ОСОБА_12 , оскільки добре його розгледіла та запам`ятала, його за обличчям та татуюванням.

Показами свідка ОСОБА_22 , який у суді пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_12 знає приблизно рік, як хлопця у якого він купував мобільні телефони.

Десь на початку березня 2016 року на його точку з продажу мобільних телефонів прийшов ОСОБА_12 та запитав, чи може він придбати в нього мобільний телефон марки «Lenovo S890», на що він погодився й придбав у ОСОБА_12 даний мобільний телефон за 1 000 грн.Звідки у ОСОБА_12 даний телефон, останній не пояснював. Про те, що цей телефон крадений, він не знав.

А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Протоколом огляду від 01 березня 2016 року з фототаблицею та картою, відповідно до якого оглянуто місце скоєння злочину в м.Дніпро, на розі вул.Єрмолової та вул.Перемоги, в ході якого нічого не виявлено та не вилучено ( том 1 а.с.90-92).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20 травня 2016 року, відповідно до якого неповнолітня ОСОБА_17 в присутності матері ОСОБА_8 та педагога ОСОБА_26 впізнала чоловіка на фото під №1, котрий 01.03.2016 року відкрито викрав у неї мобільний телефон марки «Леново» ( том 1 а.с.107-109).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16 червня 2016 року, з фототаблицею до нього, під час якого обвинувачений ОСОБА_12 , перебуваючи на місці скоєння злочину, розповів та продемонстрував обставини його вчинення ( том 1 а.с.223-233).

Даними судово-товарознавчої експертизи № 1410 від 24.06.2016 року, відповідно до висновку якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Lenovo S890» станом на 01.03.2016 року складає 1 649 грн. 25 коп. ( том 2 а.с. 3-7).

За епізодом скоєння злочину від 20.04.2016 року:
Показами обвинуваченого ОСОБА_12 який у судовому засіданні провину у скоєнні вищевказаного злочину визнав повністю та пояснив, що 20.04.2016 року перебуваючи по вул.Гладкова в м.Дніпро, побачив раніше незнайомого неповнолітнього хлопчика, як потім дізнався ОСОБА_18 , який тримав в руці мобільний телефон. Він вирішив відкрито заволодіти цим телефоном, і з цією метою підійшов до потерпілого, попрохав зателефонувати, після чого ривком вихопив з його рук мобільний телефон «Ihomi», після чого покинув місце скоєння злочину.

В подальшому даний викрадений телефон продав ОСОБА_22 , виручені гроші витратив на власні потреби.

Показами потерпілої ОСОБА_9 , яка в суді пояснила, що неповнолітній ОСОБА_34 , 2007 року народження, її син. До подій 20.04.2016 року вона обвинуваченого не знала, ніяких стосунків з ним не підтримувала.

20.04.2016 року о 14.00 год. в домофон передзвонила дівчинка зі школи сина, й вона почула, що її син плаче. Коли він піднявся до квартири з дівчинкою, остання розповіла їй, що коли вони йшли зі школи, то дивилась щось на телефоні сина. В цей час до них підійшов раніше невідомий чоловік та вирвав у Вадима телефон й втік. Її син також розповів, що вкрав в нього телефон молодий чоловік, худощавої статури, який молодше його батька. ЇЇ син не міг збрехати їй, так як всі діти, які були в момент крадіжки із сином, говорили теж саме.

В ході впізнання її син впізнав саме ОСОБА_12 , який вихватив у нього з рук мобільний телефон.

Підтвердила вартість викраденого мобільного телефону «Ihomi 503» - 1 862 грн. 87 коп.

Показами неповнолітнього свідка ОСОБА_18 , який в суді пояснив, що 20.04.2016 року десь о 14.00 год. він разом із однокласниками ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 йшли по вул.Гладкова в м.Дніпро. Біля магазину стояв невідомий чоловік, як потім дізнався ОСОБА_12 . В той час, коли ОСОБА_38 повертав належний йому мобільний телефон марки «Ihomi», ОСОБА_12 вихопив з його руки мобільний телефон та втік. ОСОБА_12 був одягнений в брюки чорного кольору, кепку та коричневу куртку. Після чого він повернувся додому та все розповів матері.

Вказав, що коли ОСОБА_12 вихопив в нього телефон, ні його, ні його друзів, він не бив.

Показами свідка ОСОБА_22 , який у суді пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_12 знає приблизно рік, , як хлопця у якого він купував мобільні телефони.

Десь в квітні 2016 року на його точку з продажу мобільний телефонів на площі Островського прийшов ОСОБА_12 та запитав, чи може він придбати в нього мобільний телефон марки «Ihomi503», на що він погодився й придбав у ОСОБА_12 даний мобільний телефон за 1 000 грн.Звідки у ОСОБА_12 даний телефон, останній не пояснював. Про те, що цей телефон крадений, він не знав.

А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20 травня 2016 року, відповідно до якого неповнолітній ОСОБА_18 в присутності матері ОСОБА_9 , педагога ОСОБА_26 , за фотознімками впізнав чоловіка під фото №2, який 20.04.2016 року відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Ihomi 503» ( том 1 а.с.127-129).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16 червня 2016 року, з фототаблицею до нього, під час якого обвинувачений ОСОБА_12 , перебуваючи на місці скоєння злочину, розповів та продемонстрував обставини його вчинення ( том 1 а.с.223-233).

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 1410 від 24.06.2016 року, відповідно до якого ринкова вартість даного мобільного телефону станом на 20.04.2016 року складає 1 862 грн. 87 коп. ( том 2 а.с. 3-7 ).

За епізодом скоєння злочину від 01.05.2016 року:
Показами обвинуваченого ОСОБА_12 , який у судовому засіданні провину у скоєнні вищевказаного злочину визнав повністю та пояснив, що 01.05.2016 року приблизно о 17.00 год. перебуваючи на вул.Юних Ленінців в м.Дніпро, біля школи побачив неповнолітніх хлопців, як потім дізнався ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які грали у футбол. Він став грати з ними, й коли ті стали йти додому, він вирішив заволодіти їх мобільними телефонами, й з цією метою попрохав спочатку у ОСОБА_20 мобільний телефон марки «LG», щоб нібито зателефонувати, хоча наміру повертати йому мобільний телефон не мав. Коли останній передав йому телефон, він попросив і у неповнолітнього ОСОБА_21 мобільний телефон, щоб нібито записати на нього номер мобільного телефону. Той також добровільно передав йому мобільний телефон марки «LG». Потім він сказав, що сходить до туалету з телефонами, а потім поверне їм мобільні телефони, однак повертати не збирався. Після того як він покинув місце злочину, викрадені телефони продав ОСОБА_22 , а виручені грошові кошти витратив на власні потреби.

Показами потерпілої ОСОБА_10 , яка в суді пояснила, що неповнолітній ОСОБА_20 її син. До подій 01.05.2016 року вона обвинуваченого ОСОБА_12 не знала, ніяких стосунків з ним не підтримувала.

01.05.2016 року її неповнолітній син ОСОБА_39 із товаришем ОСОБА_40 гуляли на футбольному полі школи №119.

01.05.2016 року її син прийшов додому в сльозах то розповів, що коли вони грали на полі із ОСОБА_41 , до них підійшов невідомий чоловік, як потім на впізнанні дізналися ОСОБА_12 , із дівчиною, та став грати із дітьми. Потім ОСОБА_12 просив у її сина та ОСОБА_42 мобільні телефони декілька разів, та в один із цих разів, обвинувачений ОСОБА_12 взяв у її сина ОСОБА_43 телефон марки «LG P715» та пішов з ним та дівчиною за гаражі, та більше не повертався, телефон не повернув.

В ході досудового розслідування син впізнав ОСОБА_12 за фотознімками.

Підтвердила, що ОСОБА_12 заволодів у сина її мобільним телефоном марки «LG P715» вартістю 1250 грн. 00 коп.

Просила покарати обвинуваченого на розсуд суду.

Показами неповнолітнього свідка ОСОБА_20 , який в суді пояснив, що 01.05.2016 року він разом із товаришем ОСОБА_40 грали футбол на полі біля школи №119. До них підійшов невідомий чоловік, як потім дізнався ОСОБА_12 й став грати з ними. Потім ОСОБА_12 просив у нього та ОСОБА_44 телефони, щоб комусь подзвонити, так як свій в нього розрядився. Коли він на його прохання передав йому свій телефон марки «LG», ОСОБА_12 сказав, що йому потрібно до туалету, після чого пішов з його телефоном та більше не повернувся. Він добровільно передав ОСОБА_12 телефон, так як довіряв останньому, вони багато спілкувалися поки грали у футбол. У його товариша ОСОБА_45 також забрали телефон.

Він запам`ятав у ОСОБА_12 татуювання на шиї, й сам впізнав його в процесі слідства.

Показами свідка ОСОБА_22 , який у суді пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_12 знає приблизно рік, , як хлопця у якого він купував мобільні телефони.

Так, 01.05.2016 року до нього на точку по продажу телефонів прийшов ОСОБА_12 та запропонував йому придбати в нього мобільний телефон марки «LG P715, на що він погодився й придбав у ОСОБА_12 даний мобільний телефон за 800 грн.Звідки у ОСОБА_12 даний телефон, останній не пояснював. Про те, що цей телефон крадений, він не знав.

А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08 червня 2016 року, відповідно до якого неповнолітній ОСОБА_20 , в присутності матері ОСОБА_10 та педагога ОСОБА_46 , за фотознімками впізнав особу під №1, який 01.05.2016 року заволодів його мобільний телефоном марки «LG» ( том 1 а.с.155-157).

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 1268 від 14.06.2016 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «LG P715» ІМЕІ НОМЕР_7 , ІМЕІ-2: НОМЕР_8 , станом на 01.05.2016 року складає 1 250 грн. 00 коп. ( том 1 а.с.168-172).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 16 червня 2016 року, з фототаблицею до нього, під час якого обвинувачений ОСОБА_12 , перебуваючи на місці скоєння злочину, розповів та продемонстрував обставини його вчинення ( том 1 а.с.223-233).

За епізодом скоєння злочину від 01.05.2016 року стосовно ОСОБА_11 :
Показами обвинуваченого ОСОБА_12 який у судовому засіданні провину у скоєнні вищевказаного злочину визнав повністю та пояснив, що 01.05.2016 року приблизно о 17.00 год. перебуваючи на вул.Юних Ленінців в м.Дніпро, біля школи побачив неповнолітніх хлопців, як потім дізнався ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які грали у футбол. Він став грати з ними й коли ті стали йти додому, він вирішив заволодіти їх мобільними телефонами, та з цією метою попрохав спочатку у ОСОБА_20 мобільний телефон марки «LG», щоб нібито зателефонувати, хоча наміру повертати йому мобільний телефон не мав. Коли останній добровільно передав йому телефон, він попросив і у неповнолітнього ОСОБА_21 мобільний телефон, щоб нібито записати на нього номер мобільного телефону. Останній також добровільно передав йому мобільний телефон марки «LG». Потім він сказав, що сходить до туалету, а потім поверне мобільні телефони, однак повертати їх не збирався. Після того, як він покинув місце злочину, викрадені телефони продав ОСОБА_22 , виручені грошові кошти витратив на власні потреби.

Показами потерпілої ОСОБА_21 , яка в суді пояснила, що неповнолітній ОСОБА_47 , 2003 року народження, її онук. До подій 01.05.2016 року вона обвинуваченого ОСОБА_12 не знала, ніяких стосунків з ним не підтримувала.

01.05.2016 року її онук ОСОБА_48 із товаришем ОСОБА_49 пішли гуляти до школи №119. Десь о 16.00 год. чи після 18.00 год., її онук ОСОБА_48 прийшов додому та повідомив, що невідомий чоловік попрохав у його товариша телефон, той не дав, а він передав незнайомому чоловіку мобільний телефон, після чого чоловік втік з його телефоном. Після чого вони із поліцією їздили по районам міста, щоб знайти крадія, однак не знайшли.

У її онука телефон марки «LG» чорного кольору.

В подальшому онук впізнав чоловіка за фотознімками, ним виявився обвинувачений ОСОБА_12 .

Викрадений мобільний телефон не повернули, його вартість складала 2 698 грн. 15 коп.

Показами неповнолітнього свідка ОСОБА_21 , який в суді пояснив, що 01.05.2016 року десь о 18.30 год. він зі своїм товаришем ОСОБА_50 перебували на вул.Козака Мамая в м.Дніпро, до них підійшов раніше невідомий чоловік, як потім дізнався ОСОБА_12 , який був зі дівчиною, та попрохав пограти з ними в м`яча. Вони погодилися та пограли якийсь час, потім ОСОБА_12 попрохав дати йому телефон, так як свій в нього розрядився. Його товариш передав ОСОБА_12 телефон, він подзвонив та віддав ОСОБА_51 його телефон. Потім ОСОБА_12 хтось зателефонував, він попросив дати йому телефон щось записати. Він передав ОСОБА_12 свій телефон марки «LG Nwxux». Далі дівчина, яка була з ОСОБА_12 захотіла до туалету. Після чого ця дівчина разом з ОСОБА_12 направилися до туалету, ОСОБА_12 сказав, що віддасть телефони, коли повернеться. Однак, після того як вони пішли, то же не повернулися. Після чого він із товаришем пішли додому, де він розповів батькам про те, що сталося.

Вказав, що віддав свій телефон ОСОБА_12 , так як останній почав злитися і міг відібрати силою, й ОСОБА_12 старший за нього. Він розумів, що ОСОБА_12 телефон йому не поверне.
Показами свідка ОСОБА_22 , який у суді пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_12 знає приблизно рік, як хлопця у якого він купував мобільні телефони.

Так, 01.05.2016 року до нього на точку по продажу мобільних телефонів прийшов ОСОБА_12 та запропонував йому придбати в нього мобільний телефон марки «LG Nexux 4, на що він погодився й придбав у ОСОБА_12 даний мобільний телефон за 400 грн.Звідки у ОСОБА_12 даний телефон, останній не пояснював. Про те, що цей телефон крадений, він не знав

А також дослідженими письмовими доказами у справі:
Протоколом пред`явлення для впізнання від 08 червня 2016 року, в ході якого неповнолітній ОСОБА_21 , в присутності ОСОБА_11 та педагога ОСОБА_46 , за фотознімками впізнав особу на фото №2, який 01.05.2016 року заволодів його мобільним телефоном ( том 1 а.с.189-191).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16 червня 2016 року, з фототаблицею до нього, під час якого обвинувачений ОСОБА_12 , перебуваючи на місці скоєння злочину, розповів та продемонстрував обставини його вчинення ( том 1 а.с.223-233).

Даними судово-товарознавчої експертизи №1268 від 14.06.2016 року, відповідно до якої ринкова вартість мобільного телефону марки «LG Nexux 4» станом на 01.05.2016 року ( придбався 06.11.2014 року) складає 2 698 грн. 15 коп. ( том 1 а.с.168-172).

Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_12 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Так, під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_12 свою провину щодо пограбування неповнолітніх ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а також шахрайства стосовно неповнолітніх ОСОБА_20 та ОСОБА_21 визнав повністю, не заперечував проти переліку викраденого майна та його вартості.
Суд вважає, що дані свідчення обвинуваченого ОСОБА_12 про обставини скоєння даних злочинів, про місце, спосіб їх вчинення, механізм, переліку викраденого, відповідають дійсності та узгоджуються з показаннями неповнолітніх свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

При цьому, без огляду на дану позицію обвинуваченого, його провина повністю доведена під час судового розгляду вищезазначеними доказами.
Зокрема, як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні,допитані потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та неповнолітні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 наполягали на тому, що саме обвинувачений ОСОБА_12 відкрито, а ОСОБА_20 та ОСОБА_21 шляхом обману заволодівав належними потерпілим мобільними телефонами.

Дані покази не викликають у суду сумнівів, оскільки повністю знайшли своє підтвердження вищезазначеними доказами.
Крім того, неповнолітні свідкиОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 в присутності законних представників в ході проведення впізнання по фотознімкам, впізнали саме обвинуваченого ОСОБА_12 , як особу, котра відкрито й шляхом обману заволодівала їх мобільними телефонами.
При цьому, в ході впізнання та в суді вищевказані неповнолітні свідки зазначали, що добре запам`ятали риси обличчя обвинуваченого ОСОБА_12 , його татуювання, а тому одразу його впізнали.
Суд вважає, що дані покази неповнолітніх свідківОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , емоційний стан, в якому вони перебували під час скоєння кримінальних правопорушень, можуть свідчити лише про їх правдивість, та не можуть містити у собі жодних елементів надуманості, оскільки події описані неповнолітніми свідками, відбувались буквально відразу після скоєного злочину, про обставини скоєння відносно них злочинів, останні повідомляли одразу своїм батькам, внаслідок чого неповнолітні свідки не мали часу на складання неправдивої версії події, що відбулася.
Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_12 підтверджується й показами допитаного свідка ОСОБА_22 , який як в ході досудового розслідування так і в суді вказував, що саме ОСОБА_12 приносив на його точку з продажу мобільні телефони марки «Lenovo A2010», «Sony Experia Miro ST 23i», «Lenovo S890, «Ihomi 503», «LG P715» та «LG Nexux 4, які він в нього купував для подальшого продажу.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_12 винним у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, а його умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені повторно, а також умисні дії, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, вірно кваліфіковані відповідно за ч.2 ст.186 КК України та за ч.2 ст.190 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до середньої та тяжкого ступеню тяжкості, обставини їх скоєння, а також особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, відношення обвинуваченого до скоєного.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд відносить щире каяття та його активне сприяння розкриттю злочинів.

Між тим, до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд відноситься рецидив скоєння злочинів.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, те, що ОСОБА_12 раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, тобто на шлях виправлення не став та вчинив нові, в тому числі тяжкі злочини відносно неповнолітніх, суд вважає, що виправлення ОСОБА_12 не можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про відшкодування документально підтверджених процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта при проведені товарознавчої експертизи по кримінальній справі, які відповідно наданого розрахунку складають загальну суму 475 грн., суд, враховуючи ступень вини та майновий стан обвинуваченого, вважає необхідним покласти їх на обвинуваченого в повному обсязі.
Керуючись ст. ст.368, 370- 371, 373- 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України.

Призначити ОСОБА_52 покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

З урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_53 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 жовтня 2016 року більш суровим за даним вироком, ОСОБА_53 остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з відбуттям покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_53 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_53 обчислювати з 22 березня 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_53 в строк відбуття покарання термін перебування під вартою з 12 травня 2016 року по 22 березня 2017 року, включно.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_53 в строк відбуття покарання термін перебування в Дніпропетровському слідчому ізоляторі з 12 травня 2016 року по 22 березня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_54 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз №1268 від 14 червня 2016 року та № 1410 від 24.06.2016 року в сумі 475 гривень, перерахувавши вказану суму на р/ НОМЕР_10 в ПАТ «Креді Агріколь Банк» МФО 300614, ФОП ОСОБА_55 (том 1 а.с.167, том 2 а.с. 3-7).

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддя ОСОБА_1