Справа № 527/1236/17
провадження № 1-кс/527/387/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2017 року слідчий суддя - суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області клопотання прокурора Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №000319 від 2 травня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст. 364 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
31 липня 2017 року до суду надійшло клопотання прокурора Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №000319, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст. 364 КК України, в якому він прохає накласти арешт на майно, а саме: земельну ділянку площею 1,0 га, кадастровий номер :00:005:0130, розташовану в адміністративних межах Броварківської сільської ради Глобинського району за межами населених пунктів, яка належить ОСОБА_4 (жителю АДРЕСА_1 та зареєстрованому в АДРЕСА_2 ) на праві приватної власності, шляхом заборони власнику відчужувати зазначену земельну ділянку.
В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що у провадженні Глобинського ВП ГУ Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування №000319 від 03.05.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.364 КК України - за фактом шахрайства, вчиненого групою осіб за попередньою змовою, зловживання владою та службовим становищем, що заподіяло істотну шкоду.
Кобеляцька місцева прокуратура здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням даного кримінального провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ГУ Держгеокадастру у Полтавській області 09.03.2016 по ОСОБА_5 видано наказ про надання їй дозволу на виготовлення землевпорядної документації з метою передачі у власність земельної ділянки державної форми власності площею 1 га для ведення особистого селянського господарства.

05.10.2016 видано наказ про надання ОСОБА_5 у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності, кадастровий номер :00:005:0130, площею 1,0 га.

18.10.2016 за ОСОБА_5 зареєстровано право приватної власності на зазначену земельну ділянку з реєстраційним номером у Державному реєстрі прав 17024270, державну реєстрацію речових прав проведено Глобинською районною державною адміністрацією.

Одночасно досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до актового запису про смерть №235 від 05 вересня 2016 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років.

Згідно відомостей державного реєстру прав відносно зазначеної земельної ділянки приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6 прийнято рішення про реєстрацію переходу права власності до ОСОБА_7 на підставі договору дарування номер 2510 від 17.11.2016.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.07.2017 №93121983, 19.07.2017 між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі продажу земельної ділянки , кадастровий номер :00:005:0130, площею 1,0 га, номер 1532, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 .

У кримінальному проваджені є достатньо даних вважати, що зазначена земельна ділянка незаконно вибула із державної власності і є доказом вчинення кримінального правопорушення. З метою збереження речового доказу, запобігання можливості його передачі, відчуження виникла необхідність у накладенні арешту на майно.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримував, прохав задовольнити. Пояснив, що право власності на вказану земельну ділянку було оформлено на померлу особу, а потім ділянку відчужено: спочатку по договору дарування, а потім по договору купівлі-продажу. Є обґрунтована підозра, що право власності на померлу ОСОБА_5 було незаконно оформлено однією з посадових осіб Глобинської РДА. Останнє відчуження земельної ділянки відбулося вже під час досудового розслідування. Тому з метою збереження земельної ділянки, як речового доказу вчинення кримінального правопорушення, необхідно накласти арешт на неї шляхом заборони власнику відчужувати її.

Власник земельної ділянки ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заперечення на клопотання не надав.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Ч.3 цієї ж статті встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
В ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За змістом ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування , передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
У кримінальному провадженні №000319, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2017 року, є достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 364 КК України. Вищевказана земельна ділянка була об`єктом кримінально протиправних дій, і в розумінні ч.1 ст. 98 КПК України є речовим доказом. Незастосування арешту може призвести до її передачі, відчуження.
З огляду на викладене, вказане клопотання підлягає задоволенню, як законне та обґрунтоване.
Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 372 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно - земельну ділянку площею 1,0 га, кадастровий номер :00:005:0130, розташовану в адміністративних межах Броварківської сільської ради Глобинського району за межами населених пунктів, яка належить ОСОБА_4 (жителю АДРЕСА_1 та зареєстрованому у АДРЕСА_2 ) на праві приватної власності шляхом заборони власнику ОСОБА_4 відчужувати зазначену земельну ділянку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали направити прокурору, власнику майна, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя суддя Глобинського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1