АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/547/17 Справа № 204/2390/17 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2017 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту по справі №204/2390/17, провадження №1-кс/204/526/17, на автомобіль ГАЗ та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про накладення арешту на автомобіль та все майно, що знаходиться в ньому, які знаходяться у фактичному користуванні ОСОБА_6 . Зобов`язати слідчого Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_6 вищезазначене майно.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що слідчим суддею не встановлено ні власника майна, ні його вартість, а відповідно, не з`ясовано розмір збитків та кому саме вони завдані, тому обставини про необхідність відшкодування завданих збитків та забезпечення заявленого позову навіть не зазначалось. Вказує на те, що слідчим суддею не враховано, що в клопотанні слідчого не зазначено конкретних підстав для здійснення арешту транспортних засобів, а лише містяться посилання на вимоги ст.ст. 167, 170 КПК України, що не дає обґрунтованих підстав для застосування арешту майна. Звертає увагу на те, що застосований судом спосіб арешту майна суттєво позначився на інтересах власника та користувача, призведе до обмеження їх прав та інтересів в частині використання вантажних автомобілів для роботи.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року задоволено клопотання слідчого Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна та накладено арешт на автомобіль марки ГАЗ, модель 33021, білого кольору, 1994 року випуску, тип ТЗ вантажний бортовий, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , та дробильну установку «SADKO-27OFT0329», та заборонено вчиняти будь-які дії щодо реєстрації (перереєстрації), оренди або відчуження будь-яким іншим способом зазначеного майна.
Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, може бути використано як доказ у вказаному кримінальному провадженні, оскільки на вказаному майні можуть знаходитись сліди та речі, які можуть містити доказове значення, та вказане майно є знаряддям вчинення злочину та незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Колегією суддів встановлено, що Чечелівським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000795 від 20 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Як вбачається з матеріалів, 20 квітня 2017 року до Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 20 квітня 2017 року близько 11:30 години на ділянці місцевості паралельно від буд. 70 по вул. Криворізькій в м. Дніпрі в напрямку станції «Обвідна» по вул. Криворізькій в м. Дніпрі, невідомі особи, за попередньою змовою групою осіб, таємно викрали зелені насадження, а саме дерева, чим спричинили матеріальний збиток. В ході огляду місця події було виявлено автомобіль марки ГАЗ, модель 33021, білого кольору, 1994 року випуску, тип ТЗ вантажний бортовий, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить гр. ОСОБА_7 . Як було встановлено в ході огляду, то в даному автомобілі знаходиться дробильна установка «SADKO-27OFT0329». Також, виявлено автомобіль «ГАЗ-535», 1981 року випуску, кузов самохвал, блакитного кольору, н.з. НОМЕР_3 з дровами у ньому, власником якого є ОСОБА_8 ; автомобіль «ГАЗ» модель «Газель» р.н. НОМЕР_4 білого кольору; дві бензопили марки «STIHL». Вищезазначене майно було тимчасово вилучено до Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Колегія суддів враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки ГАЗ, модель 33021, білого кольору, 1994 року випуску, тип ТЗ вантажний бортовий, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , та дробильна установка «SADKO-27OFT0329» має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального правопорушення, а саме, встановлення обставин кримінального правопорушення, встановлення слідів вчинення кримінального правопорушення, для чого є необхідність передання вилученого майна на судово-технічну експертизу та з метою недопущення пошкодження або вилучення з вищезазначеного майна слідів кримінального правопорушення, які мають доказове значення по справі, приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вказаний автомобіль та дробильну установку.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків колегії суддів.
Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
Що стосується посилань апелянта на відсутність достатніх доказів вчинення особою чи особами кримінального правопорушення та недостатню вмотивованість оскаржуваної ухвали колегія суддів оцінює критично з міркувань, наведених вище щодо обґрунтованості підозри у вчиненні розслідуваного кримінального правопорушення та відповідності арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України.
З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , діючого в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року, якою накладено арешт на автомобіль марки ГАЗ, модель 33021, білого кольору, 1994 року випуску, тип ТЗ вантажний бортовий, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , та дробильну установку «SADKO-27OFT0329», та заборонено вчиняти будь-які дії щодо реєстрації (перереєстрації), оренди або відчуження будь-яким іншим способом зазначеного майна залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3