Справа № 456/3554/16-к
Провадження № 1-кп/456/42/2017
ВИРОК
іменем України
23 січня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Міжжріччя, Болехівської міської ради Івано - Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, який депутатом не являється, вироком Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 11.10.2016 року засуджений за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 11.10.2016 року за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., вчинив інше кримінальне правопорушення до постановлення вказаного вироку.
Так, на початку вересня 2016 року ОСОБА_4 домовився з ОСОБА_6 про продаж його мотоцикла марки « ІЖ-6114», бувшого у користуванні, 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
11.09.2016 року ОСОБА_4 в період з 22.00 год. до 23.00 год., повідомив ОСОБА_6 про намір придбати у нього мотоцикл за обумовлену суму 1400 грн. Дізнавшись від ОСОБА_6 про те, що мотоцикл марки « ІЖ-6114» д.н.з. НОМЕР_1 через технічну несправність знаходиться на території господарства ОСОБА_7 , що в с.Лисовичі Стрийського району Львівської області і що власник мотоцикла ОСОБА_6 не може піти з роботи, ОСОБА_4 під приводом огляду та встановлення технічного стану мотоцикла, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , переконав його дозволити без його присутності оглянути мотоцикл.
В подальшому ОСОБА_4 , приїхавши на територію господарства ОСОБА_7 , без дозволу ОСОБА_6 , намагався незаконно заволодіти мотоциклом, а саме привести в рух двигун транспортного засобу, однак він не завівся через його технічну несправність.
На далі, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій єдиний злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, 12.09.2016 року, близько 15.00 години, повторно приїхав на територію господарства ОСОБА_7 , де всупереч волі потерпілого ОСОБА_6 , який дозволу на розпорядження транспортним засобом не давав, для задоволення своїх особистих потреб, перемістив мотоцикл марки « ІЖ-6114», д.н.з. НОМЕР_1 шляхом буксирування від господарства ОСОБА_7 , що в с.Лисовичі Стрийського району Львівської області до свого господарства, що в с.Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєному визнав та пояснив, що справді 12.09.2016 року незаконно заволодів транспортним засобом, який належить ОСОБА_6 .. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд допитавши обвинуваченого та потерпілого, який пояснив, що жодних претензій до обвинуваченого не має і дослідивши характеризуючі дані, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставинами, суд вбачає щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення та відшкодування шкоди.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення та добровільно відшкодував заподіяну шкоду.

З урахуванням наведених обставин суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі.

Однак, приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, шкоду відшкодував, а також той факт, що останній має на утриманні двох малолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, тобто при обранні міри покарання слід застосувати ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та згідно ст. 76 КК України покласти на нього певні обов`язки.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 2, 3, 4 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не обиралась.

Речовий доказ: мотоцикл марки «ІЖ6114», д.н.з. НОМЕР_1 та технічний паспорт на нього повернути ОСОБА_6 .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий-суддя ОСОБА_1