АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №617/154/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1442/17 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.286 КК України

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,
- обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/790/1442/17 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 10 квітня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
засуджено за ч.2 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки і покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ст.349 КПК України.

Як установив суд, 09 жовтня 2016 року приблизно о 12 год., ОСОБА_8 керував технічно справним автомобілем «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався по автошляху «Вовчанськ-Харків» зі сторони м.Вовчанськ в напрямку м.Харків.
Під час руху, в районі буд.11 по вул. Харківській у с. Бугаївка Вовчанського району Харківської області, ОСОБА_8 грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого: «При виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен врахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, який перевозиться та транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не впорався з керуванням та втратив контроль над транспортним засобом, з послідуючим виїздом на праве по напрямку його руху узбіччя, де допустив перекидання.
У результаті даної дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля ОСОБА_9 отримала наступні тілесні ушкодження: закриту тупу травму грудної клітини, закриту тупу травму живота, закритий перелом голівки правої плечової кістки, переломи кісток тазу, що спричинили шок тяжкого ступеню, від яких померла в лікарні.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості ОСОБА_8 та правильності кваліфікації його дій, просить вирок скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Указав, що при призначенні покарання судом не взято до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, в результаті якого настала смерть людини і у порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України у вироку не наведені мотиви, за яких судне призначив додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Просить ухвалити вирок апеляційним судом, призначивши ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.286 КК України - 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікація дій ОСОБА_8 , вид і розмір призначеного йому за ч.2 ст.286 КК України основного покарання та обґрунтованість застосування ст.75 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції у вироку не навів підстав для не призначення ОСОБА_8 додаткового покарання, є обґрунтованими.
Як слідує зі змісту вироку, урахувавши тяжкість вчиненого ОСОБА_8 злочину та, прийнявши до уваги такі пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття, повне визнання своєї вини, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відсутність претензій з боку потерпілого, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без реального відбування призначеного основного покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою і виконанням покладених на нього обов`язків, що узгоджується з положеннями ст.75 КК України.
Разом з тим, суд залишив поза увагою конкретні обставини справи, за яких обвинувачений умисно, грубо порушив Правила дорожнього руху України та наслідки, які настали в результаті протиправних дій обвинуваченого, у виді смерті людини, а тому безпідставно прийняв рішення про незастосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яке передбачене в санкції ч.2 ст.286 КК України, що відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
До того ж, у порушення вимог, передбачених п.2 ч.3 ст.374 КПК України, суд у вироку не навів мотивів, за яких дійшов висновку про можливістьне призначення за ч.2 ст.286 КК України додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що згідно ч.1 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки вони перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Зазначене неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно п.п.3, 4 ч.1 ст.409 КПК України - є підставами для скасування вироку.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.409 КПК України, вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання скасувати і відповідно до вимог, передбачених п.2 ч.1 ст.420 КПК України, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання згідно з положеннями ст.65 КК України в межах, установлених в санкції ч.2 ст.286 КК України.
Керуючись ст.ст.407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 10 квітня 2017 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.286 КК України - 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного йому основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Покласти на ОСОБА_8 передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Головуючий:
Судді: