АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/2926/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/888/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000848, за яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українець, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області, не оскаржуючи доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, просить скасувати вирок суду першої інстанції, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, і ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
За обставин, встановлених судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та детально викладених у вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2016 року, ОСОБА_6 08.03.2016 року близько 02.00 години, перебуваючи біля кафе «Ласощі» по вул. Ухтомського 5-А в Тернівському районі м. Кривого Рогу, на ґрунті рапто виниклих неприязних відносин штовхнув двома руками в область грудей ОСОБА_8 , від чого останній не втримавши рівноваги зробив декілька кроків назад та впав на асфальтну автомобільну дорогу правою частиною тулубу, від чого отримав тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку середнього ступеня тяжкості з формуванням контузійних вогнищ в правій скроневій долі, субарахноїдальний крововилив праворуч. Після чого, того ж дня 08.03.2016 року приблизно 02.15 хвилини, перебуваючи біля будинку №3 по вул. Федоренко в Тернівському районі м.Кривого Рогу, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_6 наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_8 , від чого останній не втримавши рівноваги впав на асфальтну алею лівою частиною тулубу вдарившись головою об бордюр, від чого отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, перелому лівої тім`яної та скроневих кісток з розповсюдженням на середню черепну ямку ліворуч, що згідно висновку судово-медичної експертизи №913 від 25.05.2016 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Вищезазначені дії обвинуваченого ОСОБА_6 були кваліфіковані у межах досудового розслідування за ст. 128 КК України, за ознаками необережного тяжкого тілесного ушкодження.
За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі і відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробовувальним терміном на 1 рік та покладено на нього обов`язки не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти в зазначений орган про зміну місяця проживання і роботи.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги перший заступник прокурора Дніпропетровської області зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_6 , на думку прокурора, судом не в повній мірі враховано ступінь і характер суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а саме те, що вчинений ним злочин направлений проти життя і здоров`я людини, а також те, що спричинивши тілесні ушкодження потерпілому, ОСОБА_6 залишив останнього у непритомному стані не надавши йому допомоги. Крім того, на думку апелянта, судом при призначенні покарання обвинуваченому не було надано належної оцінки характеристики ОСОБА_6 , який раніше був засуджений, на даний час не працює, завданий збиток не відшкодував, а також не враховано, що тілесне ушкодження потерпілому було спричинено в область голови тобто життєво важливий орган.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та наполягав на ухваленні вироку і скасуванні вироку суду першої інстанції; обвинувачений заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, як законний і обґрунтований.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить судове засідання проводити без його участі і також зазначив, що заперечує проти апеляційної скарги прокурора, вирок суду просить залишити без змін, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 немає.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій за ст. 128 КК України в апеляційній скарзі не оскаржуються, і у відповідності до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ст. 65 КК України кримінальне покарання призначається у межах санкції статті (санкції частини статті) КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також відповідно до положень Загальної частини КК України. При цьому винній особі має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого не можна визнати обґрунтованими.

Так, вирішуючи зазначені питання, суд першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 65 КК України, взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню, а саме те, що вчинене кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості; особу обвинуваченого, який провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся в скоєному, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував ( т.2 а.к.п. 103-107), відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також думку потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_6 та не скасовувати вирок суду першої інстанції з цих підстав.

Проаналізувавши ці та інші обставини у сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість досягнення мети кримінального судочинства щодо обвинуваченого ОСОБА_6 шляхом призначення йому покарання у виді обмеження волі, передбаченого санкцією ст. 128 КК України зі звільненням від його відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки він є правильним та ґрунтується на вищенаведених обставинах, що були судом досліджені та вірно оцінені, а призначене обвинуваченому покарання є справедливим за видом та розміром, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставини, зазначені прокурором в апеляційній скарзі, а саме те, що обвинувачений на даний час не працює, був раніше засуджений, на думку колегії суддів, не є підставою для призначення обвинуваченому покарання більш суворого, ніж було призначене фактично.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора в частині не відшкодування обвинуваченим завданого збитку потерпілому ОСОБА_8 , то ці доводи апеляції прокурора також не підлягають задоволенню, оскільки матеріали кримінального провадження не містять цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_6 а потерпілий ОСОБА_8 в своїй заяві, адресованій Апеляційному суду Дніпропетровської області від 05.12.2016 року, зазначає про відсутність претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком і не знаходить достатніх підстав для посилення у зв`язку даними обставинами призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги першого заступника прокурора Дніпропетровської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000848, відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4