Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/631/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРРАЇНИ
09.06.17 смт.Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2015 року за №0000090, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді в Народицькому районному суді Житомирської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2015 року за №0000090, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

В судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що протягом розгляду зазначеного кримінального провадження обвинувачений неодноразово не з`являвся до суду без поважних причин, внаслідок чого відносно нього судом застосовувався привід. Застосування більш м`якого запобіжного заходу вважає недостатнім, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, та може вчинити і інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні думки прокурора та потерпілої, які клопотання підтримали, та обвинуваченого і його захисника, які щодо задоволення клопотання заперечували, зазначивши, що неявка обвинуваченого до суду не мала систематичного характеру і була обумовлена поважними причинами, суд дійшов такого висновку.

У відповідності до частини 1 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт згідно частини 2 статті 181 КПК України може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною першою статті 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки з матеріалів справи вбачається, що обвинувачений без поважних причин не з`являвся в судові засідання, призначені на 18 жовтня 2016 року та 30 березня 2017 року, внаслідок чого судом постановлялись ухвали про застосування відносно обвинуваченого приводу.

Водночас, прокурором не викладено обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Також, в судовому засіданні прокурором не було доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку суду, посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину не можуть свідчити про неможливість застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, оскільки тяжкість вчиненого злочину не є обставиною, що може враховуватись при обранні запобіжного заходу й не може бути підставою для визначення виду запобіжного заходу.

Відповідно до частини четвертої статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи викладене, а також той факт, що обвинувачений має постійне місце роботи, суд приходить до висновку, що у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого слід відмовити, й застосувати відносно останнього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 193, 194, 196 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 2 місяці до 08 серпня 2017 року.

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за викликом до суду;

2) не відлучатися з Народицького району Житомирської області без дозволу прокурора та суду;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1