Справа № 351/123/17
Провадження № 11-кп/779/305/2017
Категорія ч.3 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаних кримінальних проваджень №0000304 та №0000447 за апеляційною скаргою начальника Снятинського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 на вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого 31.07.2015р. Хотинським районним судом у Чернівецькій області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 год. громадських робіт,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України 6 (шість) місяців арешту;

- а ч.3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. ч.1 ст. 70 КК України, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном 2 роки з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) грн. 52 коп. судових витрат за проведення експертизи.

Вирішено питання про речові докази в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше судимим 31.07.2015р. Хотинським районним судом у Чернівецькій області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 год. громадських робіт, маючи непогашену судимість на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення. Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин:

12.09.2016 року близько 21.00 год., обвинувачений ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки чужого майна, направився до території приватного підприємця ОСОБА_10 , у якого працював, по АДРЕСА_2 , що з усіх сторін огороджена і вільний доступ де неї відсутній. Знаходячись біля території приміщень, які орендує ПП ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливу мету - таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, через отвір у закритих на замок воротах проник на територію складських приміщень ПП ОСОБА_10 , де за допомогою ключа, місце знаходження якого йому було відомо, відкрив приміщення робочого цеху (ангару), куди таємно проник, звідки таємно викрав 50 літрів дизельного палива, вартістю 16,52 грн. за 1л дизельного палива, на суму 826 грн., які знаходились у двох пластмасових каністрах ємністю 20 літрів, вартістю 40 грн. за одну каністру на суму 80 грн., та одній пластмасовій каністрі, ємністю 10 л, вартістю 35 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 941 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за таких обставин: так, обвинувачений, 29.12.2016р. приблизно о 06:00 год., знаходячись в кімнаті № НОМЕР_1 гуртожитку Снятинського коледжу Подільського державного аграрно- технічного Університету, що за адресою м. Снятин (вул. Шевченка, 9), переконавшись, що потерпілий ОСОБА_11 спить і за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливу мету - таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з кімнати №406 гуртожитку Снятинського коледжу Подільського державного аграрно-технічного Університету майно потерпілого ОСОБА_11 , а саме: музичний МР-3 програвач «Миsіс», вартістю 200 грн.; мобільний телефон марки «Prestigio grace Q5», вартістю 2300 грн. з сім- карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 гри. та зимову чоловічу куртку, вартістю 1200 грн., в якій знаходились грошові кошти у розмірі 50 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 3775 грн.. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 покинув місце події і викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі начальника Снятинського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 просить скасувати вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 11.05.2017 року з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання: за ст.185 ч.3 КК України 3 роки позбавлення волі; за ст.185 ч.2 КК України 1 рік позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 3 роки позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, суд першої інстанції безпідставно прийшов до переконання про можливість призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.75 КК України. Вважає, що призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд не врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та особу обвинуваченого, який раніше вже був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, що свідчить про схильність ОСОБА_8 до скоєння корисливих злочинів проти власності. Вказує на те, що призначене ОСОБА_8 покарання, у зв`язку з несправедливою м`якістю не буде необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи апеляційної скарги і враховуючи , що судом першої інстанції допущені істотні порушення кримінального процесуального закону, просив вирок суду скасувати та повернути кримінальне провадження на новий судовий розгляд ;

- обвинувачений ОСОБА_8 просив в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені докази, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту мотивувальної частини вироку суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_8 визнаний винуватим в тому, що 12.09.2016 року близько 21.00 год. проник на територію складських приміщень ПП ОСОБА_10 , звідки таємно викрав 50 літрів дизельного палива, вартістю 16,52 грн. за 1л дизельного палива, на суму 826 грн., які знаходились у двох пластмасових каністрах ємністю 20 літрів, вартістю 40 грн. за одну каністру на суму 80 грн., та одній пластмасовій каністрі, ємністю 10 л, вартістю 35 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 941 грн.

Крім того, суд встановив, що ОСОБА_8 29.12.2016р знаходячись в кімнаті № 406 гуртожитку Снятинського коледжу Подільського державного аграрно- технічного Університету викрав з кімнати №406 гуртожитку музичний МР-3 програвач «Миsіс», вартістю 200 грн.; мобільний телефон марки «Prestigio grace Q5», вартістю 2300 грн. з сім- карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 гри. та зимову чоловічу куртку, вартістю 1200 грн., в якій знаходились грошові кошти у розмірі 50 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 3775 грн..

Разом з тим, зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_8 також обвинувачувався у тому, що 13.09.2016 року, діючи умисно, через отвір у закритих на замок воротах проник на територію складських приміщень ПП ОСОБА_10 , де за допомогою ключа, відкрив приміщення робочого цеху (ангару), звідки повторно, таємно викрав 60 літрів дизельного палива, вартістю 16,52 грн. за 1 л дизельного палива, на суму 991,2 грн., які знаходились в одній пластмасовій саністрі ємністю 20 літрів, вартістю 40 грн. за одну каністру на суму 40 грн., двох пластмасових каністрах ємністю 10 літрів, вартістю 35 грн. за одну каністру на суму 70 грн. та чотирьох пластмасових каністрах, ємністю 5 л, вартістю 15 грн. за одну каністру на суму 60 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 1161,2 грн.

Всього протягом 12-13 вересня 2016 року ОСОБА_8 таємно викрав майно ПП ОСОБА_10 на загальну суму 2102,2 грн.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, відповідно до якого у разі визнання особи винуватою суд повинен зазначити в мотивувальній частині обвинувального вироку формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Однак, суд першої інстанції , вказавши на те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним, не зазначив формулювання обвинувачення по епізоду крадіжки майна з території складських приміщень ПП ОСОБА_10 13 вересня 2016 року .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що суд розглянув кримінальне провадження у відповідності до вимог ст. 349 КПК України, вказавши на те, що визнає недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Однак, зі змісту показань обвинуваченого ОСОБА_8 , наведених у мотивувальній частині вироку вбачається,що суд взагалі не з`ясовував обставини кримінального провадження щодо обвинувачення у вчинені крадіжки майна з території складських приміщень ПП ОСОБА_10 13 вересня 2016 року.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що допущені судом першої інстанції порушення кримінального процесуального закону мають істотний характер, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції та повернути кримінальне провадження на новий судовий розгляд, під час якого перевірити належним чином і доводи сторони обвинувачення щодо неможливості застосування до обвинуваченого вимог ст..75 КК України і необхідності призначення його реального покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409-412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу начальника Снятинського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у Снятинському районному суді Івано-Франківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5