СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України (далі -НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за його заявою про кримінальне правопорушення.

Так, за змістом скарги ОСОБА_3 зазнчає, що 24.11.2016 ним подана відповідна заява до НАБУ про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.4 ст.368 КК України заступником голови Апеляційного суду Київської області суддею ОСОБА_4 , суддями Апеляційного суду Київської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яка отримана НАБУ 28.11.2016.

В своїй заяві заявник зазначив, що 15.11.2016 колегією суддів Апеляційного суду Київської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розглянуто цивільну справу №370/1226/15-ц за позовом ФОП ОСОБА_3 до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про стягнення (повернення) грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажучастки у статутному фонді ТОВ ТД Камілла від 05.05.2015 №330 , за зустрічним позовом ОСОБА_11 до ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_12 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному фонді ТОВ ТД Камілла від 17.12.2014 №1491.

Ухвалою Апеляційного суду Київської областівід 15.11.2016 у справі №370/1226/15-ц частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_11 , частково скасовано рішення Макарівського районного суду Київської області від 05.09.2016 в частині стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу частки від 17.12.2014 №1491 та закрито в цій частині провадження через непідсудність розгляду даної справи суду загальної юрисдикції. Також відмовлено в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_10 про визнання недійсним договору про відсутплення права вимоги від 05.05.2015 №330, та ОСОБА_11 про визнання недійсним договору купівлі-продажу часткиу статутному капіталі ТОВ ТД Камілла від 17.12.2014 №1491. ФОП ОСОБА_3 , між тим, подав касаційну скаргу. Ухвалою ВССУ від 24.11.2016 відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали останньої із Макарівського районного суду Київської області.

Заявник стверджує, що станом на день звернення із даною заявою справу до ВССУ не направлено, стверджує, що матеріали справи умисно утримують в Макарівському районному суді Київської області, що само по собі розглядається ним як перешкода у доступі до правосуддя.

Також заявник з`ясував, що 25.11.2016 відділом забезпечення діяльності судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області складено акт №76, яким засвідчено прийняття даної справи, в якій нібито дві незареєстровані апеляційні скарги, після чого було відкрито два апеляційних провадження і призначений їх розгляд на 14.12.2016.

Заявик категорично не погоджується із тим, що після ухвалення судового рішення взагалі можливий розгляд апеляційної скарги на ухвалу відкриття провадження у справі.

Відтак, заявник припускає, що колегія суддів не могла не бачити, що в справі наявні такі апеляційні скарги, проте він переконаний, що вони свідомо їх не розглянули.

Заявник стверджує, що судді "вступили в сговір" із представниками сторін, що є кримінально караним діянням.

Також заявник висловлює своє нерозуміння того факту, як можна розглядати апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження у справі, коли вже є рішення суду, більше того, є рішення за наслідками апеляційного перегляду такого рішення суду. Весь час категорично не погоджується із такими діями головуючого та судді, який обіймає адміністративну посаду, переконаний, що це є грубим порушенням полоень ЦПК України. Наполягає на тому, щоб спочатку справа була переглянута касаційним судом. В таких діях вбачає виключно "бажання" суддів уникнути касаційного перегляду їх рішення.

В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Зважаючи на те, що чинним КПК України не передбачена можливість залишення скарги без розгляду, в той же час,регламентовані принципи диспозиивності кримінального процесу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість ухвалення рішення на підставі наявних документів.

Особа, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином. В той же час, НАБУ направили письмові пояснення, в яких категорично заперечували проти задоволення скарги, вважали, що своєю заявою заявник фактично висловлює свою незгоду із ухваленим судом рішенням, що має стати підставою ні внесення відомостей до ЄРДР, а - касаційного перегляду рішення судуапеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 24.11.2016 звернувся до НАБУ із заявою щодо можливих неправомірних дій з боку суддів Апеляційного суду Київської області. Зміст заяви відповідає викладеним вище обставинам, які наводилися ним в судовому засіданні.

В той же час, відомості за його заявою уповноваженими особами НАБУ до ЄРДР внесені не були.

Слідчий суддя вважає, що такі дії детективів НАБУ відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на діючому законодавстві.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України)

Таким чином, системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана до НАБУ ОСОБА_3 заява названа ним як «заява про вчинене кримінальне правопорушення», остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить жодних даних про вчинення суддями Апеляційного суду Київської області кримінальних правопорушень, за викладених заявником обставин. Зміст заяви зводиться лише до незгоди заявника з ухваленим рішенням суду, однак така незгода сама по собі не тягне за собою обов`язкову реєстрацію вищезазначеної заяви в ЄРДР.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.

Згідно ст.126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України і розкриття змісту цих понять зводиться в тому числі і у виявленні поваги до постановлених судом будь-якої юрисдикції і ланки судової системи рішень за надання реальної можливості їх оскарження у передбаченому відповідним законом порядку.

Судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, а вплив на них у будь-який спосіб забороняється. Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємними складовими їхнього статусу та гарантуються Конституцією та законами України.

Гарантії незалежності і недоторканності суддів як носіїв судової влади та самостійності судів як судових органів визначено Конституцією та законами України. Недопустимо втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, прояв неповаги до суду та встановлено відповідальності за такі діяння.

Недоторканність суддів не є особистим привілеєм, а як один з елементів статусу суддів має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя незалежним, неупередженим і справедливим судом. При чому заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання посади судді (статті 3, 8, 55 Конституції України)

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Заява про вчинення ймовірного злочину професійним суддею в тому кожному разі, коли та чи інша особа не погоджується із рішенням суду, є прямою загрозою незалежності судової влади. Будь-яких інших обґрунтувань своєї заяви заявником слідчому судді не наведено.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для кваліфікації бездіяльності уповноважених осіб НАБУ по невнесенню відповідних відомостей за заявою ОСОБА_3 в ЄРДР як протиправної.

Сам ОСОБА_3 підтверджує, що він скористався наданим йому положеннями ЦПК України правом на касаційне оскарження рішення суду, з яким він не погоджується.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1