АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/296/17 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Справа: № 639/7530/16-к
Категорія: питання, пов`язане з виконанням вироку
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

представника КВІ - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Харкові апеляційну скаргу засудженого на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 20 жовтня 2016 року, відповідно до якої засудженому
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, засудженого 01.02.2016 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,-
скасовано звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.02.2016 року, яким його засуджено за ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, та направлено його для відбування призначеного судом покарання.
Приймаючи таке рішення, суд в ухвалі зазначив, що ОСОБА_8 перебуваючи на обліку в Жовтневому РВ КВІ м. Харкова УДПтС України в Харківській області неодноразово не з`явився без поважної причини на реєстраційну відмітку та не виконував обов`язки покладені на нього відповідно до вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.02.2016 року.
В апеляційній скарзі засуджений просить оскаржувану ухвалу скасувати, прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволені подання. В обґрунтування своїх апеляційних доводів, посилається на те, що він щиро розкаявся та твердо вирішив стати на шлях виправлення. Також зазначив, що причиною неявки його на реєстраційну відмітку є та обставина, що він проживаю однією сім`єю зі своїм батьком, ОСОБА_9 , який є учасником бойових дій, воював в Афганістані, інвалід 2-ї групи та потребує постійної допомоги. Крім того, зазначив, що він займався пошуком роботи. Офіційно працевлаштуватися йому не вдалося. Тому він був змушений неофіційно працювати, виконуючи будь-яку роботу. Саме ці обставини завадили йому з`являтися в період з 26 липня по 06 вересня 2016 року до кримінально-виконавчої інспекції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, якій підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, думку прокурора та представника КВІ, які заперечували проти її задоволення, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.06.2016 року ОСОБА_8 засуджений на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 був звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки, відповідно до п.п.2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України на засудженого покладено наступні обов`язки: зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Постановою інспектора Жовтневого РВ КВІ м.Харкова УДПтСУ в Харківській області від 26.05.2016 року засудженому ОСОБА_8 встановлено день явки на реєстрацію до КВІ - перший та четвертий вівторок кожного місяця, про що засуджений був ознайомлений під розпис в цей же день та від засудженого ОСОБА_8 інспектором була відібрана письмова підписка щодо виконання ним порядку відбування іспитового строку та покладених судом на нього судом обов`язків (особова справа а.с.18, 20).
Однак на порушення вищезазначених вимог засуджений ОСОБА_8 не з`явився без поважної причини на реєстраційну відмітку 26.07.2016 р., 02.08.2016 року, 23.08.2016 року, 06.09.2016 року (а.с.21 особової справи).
Більш того, за порушення умов відбування іспитового строку ОСОБА_8 має 2 письмових попередження, а саме - 03.08.2016 року, 15.09.2016 року. Після чого знову не з`явився на реєстраційну відмітку 04.10.2016 року.
Відповідно до наданої характеристики від 15.09.2016 року, за місцем проживання ОСОБА_8 проживає з сім`єю, працює неофіційно, живе за рахунок випадкових заробітків, на профілактичну роботу поліції не реагує .
Згідно з ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Вимогами ч.2 ст.166 КВК України визначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Щодо доводів апеляційної скарги засудженого про те, що причина неявки є його занятість на роботі та хворий батько, то це не свідчить про неможливість з`явитися на реєстрації до КВІ.
В судовому засідання апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_8 стверджував про те, що в дні коли він повинен був з`явитися на відмітку до КВІ він знаходився на лікуванні у лікаря стоматолога, про що надав відповідні довідки, пояснивши, що знаходився у лікаря половину дня.
Начальник РВ КВІ ОСОБА_7 пояснила суду, що засуджений повинен з`являтися на відмітку у встановлений йому день в будь-який час в період з 9-00 до 18-00 год.
За таких обставин причини неявки засудженого ОСОБА_8 на відмітку до інспектора КВІ не є поважними, оскільки не перешкоджали йому з`являтись на відмітку.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку задовольнивши подання про скасування іспитового строку та направлення засудженого в місця позбавлення волі для відбування призначеного, а доводи апеляційної скарги засудженого правильності цього висновку не спростовують.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 20 жовтня 2016 року, якою задоволено подання начальника Жовтневого РВ КВІ м. Харкова УДПтСУ в Харківській області про скасування іспитового строку та направлення в місця позбавлення волі для відбуття призначеного покарання засудженого ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: