солом`янський районний суд міста києва
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:
В травні 2017 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищезазначеною скаргою в інтересах ОСОБА_5 , в якій оскаржує бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, просить слідчого суддю зобов`язати детектива таке майно йому повернути, а саме моноблок та мобільний телефон, які хоча і були вилучені під час обшуку, проте за переконанням адвоката мають статус тимчасового вилученого майна і за відсутності підтвердження з боку детектива накладення на таке майно арешту, - підлягає негайному поверненню особі, у якої таке майно було вилучено.

В судовому засіданні адвокат підтримав скаргу з підстав, викладених вище.

Детектив навпаки, категорично заперечував проти її задоволення. Пояснив, що дійсно в рамках кримінального провадження, досудове розслідування якого здійснюється НАБУ на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_5 , в ході якого відшукано та вилучено виключно те майно, дозвіл на відшукання та вилучення якого надавався слідчим суддею, відтак, на думку детектива, в подальшому звертатися до слідчого судді знову із клопотанням про накладення н таке вилучене майно арешту не вважав за необхідне. Долучив до матеріалів скарги постанови про визнання цих вилучених речей речовими доказами.

На що адвокат звернув увагу слідчого судді, що резолютивна частина відповідної ухвали слідчого судді не містить дозвіл на відшукання та вилучення мобільних телефонів, на відміну від посилання на те, що про таке відшукання та вилучення ставив питання детектив в своєму клопотанні. Вважав, що оцінивши надані слідчому судді документи на підтвердження доводів клопотання, слідчий суддя не знайшов підстав для задоволення такого клопотання в цій частині. Крім того, зазначив про неприпустимість такого розширеного тлумачення ухвали про дозвіл на обшук приміщення, яка і так є дозволом на проведення слідчої дії, яка значно обмежує права та свободи особи хоча і в спосіб, передбачений процесуальним законом.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1ст.303 КПК України на стадії досудового провадження до слідчого судді може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.235 КПК України в ухвалі про дозвіл на обшук житла повинно бути зазначено конкретно речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

При цьому, згідно ч.7 ст.236 КПК України слідчий має право тимчасово вилучати речі та документи, які хоча прямо і не зазначені в ухвалі про дозвіл на обшук приміщення, проте які мають значення для кримінального провадження.

Проте, в такому випадку слід керуватися положеннями ч.5 ст.171 КПК України, згідно яких слідчий чи прокурор у разі тимчасово вилучення майна під час обшуку, здійсненого на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 КПК України, зобов`язані звернутися до слідчого судді із клопотанням про арешт такого майна протягом 48 годин після вилучення такого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Судовим розглядом встановлено, що НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000281, в рамках якого на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.04.2017 року 27 квітня 2017 року проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , під час якого вилучено моноблок та мобільний телефон.

Як вбачається з резолютивної частини вищезазначеної ухвали слідчого судді дозвіл на відшукання та вилучення надавався серед іншого на комп`ютерну техніку, ноутбуки, на яких зберігаються дані про обставини вчиненого кримінального правопорушення.

27.04.2017 такий обшук мав місце і було вилучено моноблок Apple iMac, що підтверджується протоколом обшуку.

Згідно постанови детектива від 16.05.2017 такий моноблок визнаний речовим доказом.

Слідчий суддя погоджується із детективом в тій частині, що на відшукання та вилучення такого майна слідчий суддя надавав, оскільки таке майно можна віднести до комп`ютерної техніки. Після огляду такого моноблоку детективом було виявлено, що він містить дані про обставини кримінального правопорушення, яке розслідується в рамках вищезазначеного кримінального провадження, що вбачається із мотивувальної частини даної постанови.

Визнання його в порядку ст.98 КПК України речовим доказом і вилучення згідно ухвали слідчого судді надає детективу право зберігати таке майно в себе на підставі ч.2 ст.100 КПК України.

В той же час, щодо мобільного телефону iPhone A1549, вилученого також під час обшуку 27.04.2017, що також зафіксовано у протоколі обшуку від 27.04.2017, то незважаючи на наявність постанови про визнання і його речовим доказом, слідчий суддя вважає, що таке майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, оскільки в даному випадку підлягають застосовуванню положення ч.1ст.100 КПК України і слідчий (детектив) чи прокурор повинні були звернутися до слідчого судді в порядку ч.5 ст.171 КПК України із клопотанням про накладення арешту на таке майно.

Так, дійсно у вищенаведеній ухвалі про дозвіл на обшук приміщення в мотивувальній частині зазначено, що детектив просив отримати дозвіл на обшук приміщення з метою відшукання та вилучення серед іншого мобільних телефонів, проте слідчий суддя задовольнив клопотання частково та в резолютивній частині ухвали дозвіл на відшукання та вилучення мобільних телефонів не надав.

Твердження детектива про те, що передостанній абзац мотивувальної частині ухвали слідчого судді не містить посилання на те, що відмовлено саме в цій частині, слідчий суддя вважає неспроможним, оскільки дійсно таке рішення, яким санкціонується такий ступінь втручання в права та свободи громадян як проведення обшуку має містити конкретних перелік речей і документів, які слідчий суддя дозволяє вилучати (рішення ЄСПЛ «Смирнов проти Росії», «Ернст проти Бельгії»)

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про можливість часткового задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.303-309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, задовольнити частково.
Зобов`язати детектива Національного антикорупційного бюро України, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000281 негайно повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене у нього 27.04.2017 майно під час обшуку в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон iPhone a1549.
В іншій частині відмовити.
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 26.06.2017