АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1396/16 Справа № 173/2021/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисників адвокатів ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , інвалід 3 групи

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,-

встановила:
Ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 днів, тобто, до 08 січня 2017 року до 14 години 55 хвилин включно.

В своїх висновках слідчий суддя, з посиланням на встановлені органом досудового розслідування обставини, відповідно до яких ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, звільнившись з місць позбавлення волі 20 квітня 2016 року, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне вбивство, а саме, 09 листопада 2016 року.

У вказаний день, близько 23 години 20 хвилин, прибув до котельної по вул. Котляревського в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області, де за домовленістю мав зустрітися з встановленими слідством особами, які прибули на вказане місце на автомобілі. У ході даної зустрічі між ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виникла словесна сварка, внаслідок чого ОСОБА_7 , маючи при собі невстановлену слідством вогнепальну зброю, цілеспрямовано здійснив постріл у район голови ОСОБА_11 , тим самим заподіяв йому кульове поранення, що спричинило смерть останнього. Після чого ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину.

Обираючи запобіжний захід особі підозрюваного у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вказав, що слідчим доведено наявність ризику переховування ОСОБА_7 від слідства та суду, оскільки він є раніше судимим за вчинення особливо тяжкого злочину, вину у вчиненні злочину, в якому його підозрює не визнає. Послався на існування таких ризиків, як незаконний вплив підозрюваного ОСОБА_7 на свідків злочину, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, оскільки досудове слідство триває, свідки вказали на ОСОБА_7 як на особу яка вчинила цей злочин. Також судом було взято до уваги те, що останній раніше судимий, ніде не працює, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину.

Крім вказаного суд першої інстанції зазначив, що слідчим та прокурором доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як підозрюваний не має постійного місця проживання, що підтвердив в судовому засіданні, ніде не працює, а тому й прийшов до переконання, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить уникнення встановлених судом ризиків та не забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, а більш м`які запобіжні заходи як домашній арешт, застава та особиста порука не відповідають особі підозрюваного, а запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, на думку слідчого судді, не забезпечить уникнення встановлених ризиків.

Підозрюваний не згоден з рішенням суду. В апеляції просить його скасувати та обрати йому запобіжний захід більш м`який, ніж тримання під вартою.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що ні повідомлення про підозру, ні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою йому не було вручено.

Вказує, що в ухвалі зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 та протоколами допитів свідків. Однак, зазначає, що копії свідоцтва про смерть в додатках до клопотання слідчого долучено не було, а щодо показів свідків, то на його думку суд повинен був досліджувати ці докази безпосередньо, тобто допитати свідків в судовому засіданні. Інші докази наявності обґрунтованої підозри на його думку, також є неналежними в розумінні ст. 85 КПК України.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначає, що прокурором та слідчим не було доведено намір або спробу підозрюваного реалізувати зазначені ризики, як того потребує законодавство.

Вважає, що судом не було встановлено жодного належного доказу щодо недостатності застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Крім того, вважає за необхідне повідомити суду, що з боку правоохоронних органів було здійснено на нього фізичний вплив, що підтверджується описом стану його здоров`я при прибутті до Дніпропетровського слідчого ізолятора; було вчинено фізичний та психологічний вплив на жінку, яка підтверджує його алібі. В зв`язку з цим просить викликати в судове засідання та допитати в якості свідка ОСОБА_13 на предмет з`ясування обґрунтованості підозри та підтвердження алібі; витребувати з СІЗО-№ м. Дніпро опис його пошкоджень, зафіксованих в день його прибуття до ізолятора, а також надати оцінку всім доказам в їх сукупності.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 також просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та прийнято з порушенням матеріального та процесуального права.
Так, на його думку, суд в порушення вимог ст. ст. 22, 176, 177 КПК України, вимог розділу 2 КПК, вийшов за межі заявленого клопотання і в мотивувальній частині рішення навів підстави, яких не існувало взагалі, і які не підтверджували жодного ризику, про який зазначив слідчий, не навів жодного обґрунтованого, підтвердженого належними доказами факту чи ризику, жодної конкретної дії підозрюваного, які б згідно ст. 177 КПК України можна було розцінювати, як підстави для обрання виняткового запобіжного заходу.
Крім вказаного сторона захисту звертає увагу, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, є інвалідом 3 групи та має ряд захворювань, у зв`язку з чим, потребує постійного лікування в умовах стаціонару, а його батьки є особами пенсійного віку.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та скаргу захисника, просив ухвалу скасувати та обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою; адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , просили задовольнити їх, ухвалу скасувати та обрати підозрюваному ОСОБА_14 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою; прокурора, який просив апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу без зміни; пояснення слідчого, вивчивши надані судом першої інстанції та слідчим матеріали проваджень, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів судового і кримінального провадження, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України за ознаками вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненому особою, яка раніше вчиняла умисне вбивство, було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 листопада 2016 року за № 0001375.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами вказаної норми процесуального закону, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання старшого слідчого СВ Верхньодніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких, наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (п. 55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний, знаходячись на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він є раніше судимим за скоєння особливо тяжкого злочину, вину у вчиненні злочину, в якому він підозрюється не визнає; наявність ризику незаконного впливу на свідків злочину, оскільки досудове слідство триває, свідки вказали на ОСОБА_7 як на особу, яка вчинила цей злочин.

Слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 раніше судимий, ніде не працює, а також доведену слідчим та прокурором недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як ОСОБА_7 не має постійного місця проживання, що підтвердив в судовому засіданні, ніде не працює.

Доводи підозрюваного що йому не було вручено повідомлення про підозру не відповідають дійсності, оскільки як зазначено в копії повідомленні про підозру, яка мітиться в додатках до клопотання слідчого (а.с. 30), та з пояснень слідчого в судовому засіданні, ОСОБА_7 відмовився отримувати повідомлення про підозру, і йому її було оголошено. Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу також було вручено підозрюваному, під розпису про отримання копії клопотання ОСОБА_7 також відмовився.

Доводи підозрюваного щодо неналежності доказів обґрунтованої підозри та необхідності безпосереднього допиту свідків в судовому засіданні колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, як вже було зазначено, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Щодо доводів підозрюваного та його захисника про недоведеність прокурором чи слідчим наміру або спроби підозрюваного реалізувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України та невстановлення доказів щодо недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, колегія суддів вважає їх спростованими, оскільки як обґрунтовано зазначено в ухвалі суду, слідчим доведено наявність ризиків переховування ОСОБА_7 від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та можливості вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки він є раніше судимим за вчинення особливо тяжкого злочину, вину свою не визнає, досудове слідство по справі тримає, свідки вказали на ОСОБА_7 як на особу, яка вчинила злочин, ніде не працює, не має постійного місця проживання, а тому і застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить уникнення встановлених судом ризиків та не забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 недозволених методів ведення досудового слідства, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що дане питання вже було вирішено судом першої інстанції. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року було доручено Верхньодніпровському ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_7 та провести перевірку щодо дослідження фактів застосування насильства щодо нього під час затримання (а.с. 63)

Доводи апеляційної скарги захисника в частині даних, які характеризують особу підозрюваного, а саме, що той має постійне місце проживання, є інвалідом 3 групи та має ряд захворювань, у зв`язку з чим, потребує постійного лікування в умовах стаціонару, що його батьки є особами пенсійного віку та потребують догляду, хоча й заслуговують на увагу, однак в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні і самі по собі, без врахування наведених ризиків, в даному випадку не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, так як, не ставлять під сумнів висновки суду, щодо наявності обґрунтованої в ухвалі мети та підстав для обрання саме зазначеного слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому колегія суддів вважає такими, що не можуть бути підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року без зміни.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 184, 193, 194, 196 - 198, 309, ч.2 ст.376, 405, п.1 ч.3 ст.407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_16 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 а - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3