АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" березня 2017р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000012 щодо;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Молниця, Герцаївського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2016 року, ОСОБА_6 , визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком два роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки, якщо він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції на постійне місце проживання, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про
Провадження №11-кп/794/79 /17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_7
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
зміну місця проживання або роботи.
Цивільний позов прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Чернівецької ОДА
до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Департаменту охорони здоров`я Чернівецької ОДА матеріальну шкоду в сумі 7071 грн. 73 коп.
Стягнуто з ОСОБА_6 , на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 736 грн. 56 коп.
Вирішена доля речових доказів.
Судом першої інстанції встановлено, що 05.01.2016 приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВМW-520» державний номерний знак Болгарської реєстрації НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Сторожинець Чернівецької області при хмарній погоді та невеликому снігові, зі швидкістю 70 км/год. по автодорозі Р-62 Криворівня - Усть - Путила - Старі Кути - Вижниця - Сторожинець -Чернівці км. 88+350», перебуваючи на ділянці автодороги в с. Панка Сторожинецького району Чернівецької області, яка знаходиться в зоні дії дорожніх знаків 5,45., 3,29.,1,33, не врахував дорожню обстановку, яка склалась в даних погодних умовах, проявивши неуважність та самовпевненість у своїх діях, не впевнившись, що його дії по керуванню автомобілем будуть безпечним для інших учасників руху, діючи в порушення та невиконання вимог пунктів 1.5, 2.3..10.1.12.1..12.4..18.1.,Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, та введених в дію з 01.01.2002р., допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який переходив дорогу з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля в межах дії дорожнього знаку «Пішохідний перехід».
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобної ділянки голови, перелом лобної кістки справа, забій головного мозку легкого ступеню, закритий перелом верхньої третини лівої плечової кістки, які згідно висновку судово- медичного експерта №27-Е-мд від 21.03.2016 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 , скоїв в результаті порушення та невиконання ним вимог пункту 1.5, 2.3..10.1.12.1..12.4..18.1., Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, та введених в дію з 01.01.2002 р
На вказаний вирок суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок районного суду, а справу повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, у зв`язку з однобічністю та неповнотою судового розгляду, що призвело на думку апелянта до невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.
Також апелянт вказує, що підчас судового розгляду в районному суді він неправильно зрозумів зміст ст. 349 ч. 3 КПК України, та помилково погодився визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ним не оскаржувалися по справі, районний суд на думку апелянта при винесенні вироку невірно послався на докази які містяться в матеріалах кримінальної справи, оскільки наведені докази відношення до даної справи не мають, інших належних та допустимих доказів на думку апелянта немає, в основу вироку були покладені лише його покази, які були покладенні і в основу експертизи, також судом не враховано неуважні дії зі сторони самого потерпілого, що спричинили саме з його вини дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок недотримання ним правил дорожнього руху для пішоходів, що унеможливило уникнення зіткнення з потерпілим ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, яка вважає вирок суду законним та обґрунтованим, та просить вирок залишити без змін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Винність обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, що наведені у вироку підтверджується дослідженими в суді доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю, щиросердно розкаявся, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинуваченні, а саме що він 05.01.2016, приблизно о 14 годині, керуючи автомобілем марки «ВМW-520» державний номерний знак Болгарської реєстрації НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Сторожинець Чернівецької області в с. Панка проявив недбалість та скоїв наїзд на пішохода, який переходив дорогу, потерпілий ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердили факт наїзду обвинуваченим на неповнолітнього потерпілого в с.Панка.
За таких обставин, районний суд вірно прийшов до висновку, що вказане діяння ОСОБА_6 містить склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України порушення правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_8 , тяжке тілесне ушкодження.
Районний суд за згодою учасників судового провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, також судом роз`яснено обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Колегія судів дослідивши журнал та прослухавши аудіозапис судового засідання районного суду, встановила, що районним судом належним чином було роз`яснено зміст ст. 349 КПК України, та встановлено належне розуміння обвинуваченим ОСОБА_6 , та учасниками судового процесу, наслідки розгляду справи у відповідності до порядку даної статті, тому доводи апелянта щодо невірного розуміння вказаної норми закону є необґрунтованими та надуманими.
Необхідних підстав передбачених ст. 415 КПК України для призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид та міру покарання, районний суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, особу винного, та обставини, що пом`якшують покарання і відсутність обставин які обтяжують покарання, також районним судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 , позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, до кримінальної відповідальності притягується вперше, щире каяття, та відшкодування завданої шкоди, думку потерпілого.
Зважаючи на наведене та беручи до уваги конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 , покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, є справедливим, повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України та меті відображеній у положеннях ст. 50 КК України.
Вирок районного суду є належно мотивованим, обґрунтованим, законним, тому відсутні правові підстави для його зміни чи скасування, доводи апеляційних скарг спростовуються правильними висновками районного суду.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000012 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

Згіно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_1