Справа № 456/4030/16-к
Провадження № 1-кп/456/66/2017
ВИРОК

іменем України
23 січня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрию кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 01 липня 2016р. приблизно о 17.00 год., перебуваючи в магазині № НОМЕР_1 , який розміщений в торгівельному центрі «Пасаж» за адресою: м. Стрий Львівської області, вул. Багряного,4, реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , отримав в останніх згідно з договором оренди інструменту від 01.07.2016р. відбійний молоток марки «De Walt 25961» та піки до нього марки «De Walt» вартістю 20700 грн., які знаходилися у пластмасовому футлярі разом із документами, зобов`язавшись відповідно до договору повернути орендований інструмент 02.07.2016р. та сплатити орендну плату.

Однак, ОСОБА_6 , не маючи наміру виконувати умови договору та маючи намір заволодіти майном потерпілої ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою останньої в липні 2016р. продав відбійний молоток марки «De Walt 25961» та піки до нього марки «De Walt», які знаходилися у пластмасовому футлярі разом із документами, невідомому мужчині за 3700 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 20 700 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, ствердив, що дійсно ним був укладений з ОСОБА_4 договір оренди відбійного молотка марки «De Walt 25961», який разом з піками до нього знаходився у пластмасовому футлярі. Відповідно до зазначеного договору він повинен був користуватися цим інструментом протягом 1-2 липня 2016р. та повернути його 02.07.2016р., сплативши за користування 300 грн. Однак, згодом в нього виникли обставини йому необхідні були кошти, тому протягом тижня від зазначеної дати він продав інструмент невідомому мужчині за 3700 грн., які витратив на особисті потреби. У вчиненому каявся, просив призначити йому покарання у виді громадських робіт. Цивільний позов визнав частково, згідний відшкодувати потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 20 700 грн.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просив не досліджувати докази щодо обставин вчиненого злочину, які не оспорюються, оскільки обвинувачений вину у вчиненому злочині визнав повністю. Вважав за необхідне детально дослідити докази, що стосуються вартості майна, яке було об`єктом вчиненого злочину; докази, якими потерпіла обґрунтовує цивільний позов та докази, які характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений, потерпіла та її представник погодилися із запропонованим прокурором порядком дослідження доказів.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини вчиненого ним злочину і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_6 положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо фактичних обставин вчиненого ним злочину із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Окрім особистого визнання, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні ствердила, що відповідно до договору оренди інструменту надала ОСОБА_6 за плату 300 грн. в тимчасове користування на строк два дні 1-2 липня 2016р. відбійний молоток марки «De Walt 25961» та піки до нього марки «De Walt». Коли ж обвинувачений у визначений строк не повернув інструмент та не відповідав на телефонні дзвінки, вона звернулася у відділення поліції із заявою. Даний інструмент був придбаний 14.04.2016р. у магазині «Комфорт плюс» за 32 650 грн. Вартість інструменту, зазначену у договорі, 25 500 грн. вказала на власний розсуд з врахування ступеня його зносу. Цивільний позов підтримала повністю;

- договором оренди інструменту від 01.07.2016р. (а.к.п.5), з якого вбачається, що наймодавець ОСОБА_4 надала в оренду наймачу - ОСОБА_6 в тимчасове володіння та користування відбійний молоток марки «De Walt 25961» та піки до нього марки «De Walt», які знаходилися у пластмасовому футлярі разом із документами, вартістю 25 500 грн. Термін дії договору: початок 01.07.2016р., закінчення 02.07.2016р. За користування майном, наданим за договором, наймач сплачує наймодавцю плату у розмірі 300 грн. договір підписаний сторонами;

- довідкою про вартість майна за № 512 від 28.12.2016р. (а.к.п.37), яка надана ФОП ОСОБА_8 (свідоцтво №552642 від 13.10.2002р.; Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №990/15 від 21.12.2012р.; Свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №5041 від 15.12.2006р.), згідно з якою вартість відбійного молотка марки «De Walt 25961» та піки марки «De Walt», що були у вжитку, з врахуванням проценту зносу станом на 01.07.2016р. становила 20 700 грн.;

- копією товарного чеку від 14.04.2016р. (а.к.п.74), згідно з яким відбійний молоток марки «De Walt 25961» був придбаний 14.04.2016р. за 32 650 грн. у ФОП ОСОБА_9 .

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченогоОСОБА_6 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, тому кваліфікація дій останнього за ч.1 ст.190 КК України є вірною.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до нетяжких, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, його вік, стан здоров`я, соціальне становище, посередню характеристику за місцем проживання, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, те, що він раніше не судимий.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує обвинуваченому покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності. Суд прийшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде покарання в межах санкції ч.1 ст.190 КК України у виді громадських робіт. Суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченому менш суворого покарання, в саме у виді штрафу, оскільки останній не має постійного місця праці, а відтак регулярного заробітку. Окрім цього ОСОБА_6 добровільно не відшкодував завдані злочином збитки, тому змушений буде нести значні витрати на їх відшкодування.

Згідно з ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 суд вирішує з врахуванням вимог п.6 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1989р. за № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», згідно з яким при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.
Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.Збитками є:втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно положень ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.785 ЦК, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Враховуючи зазначені вимоги закону, суд вважає, що позов потерпілої ОСОБА_4 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення на користь останньої з обвинуваченого ОСОБА_6 вартості відбійного молотка марки «De Walt 25961» та піки до нього марки «De Walt» в розмірі 20 700 грн., оскільки такий визначений суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_8 (свідоцтво № НОМЕР_2 від 13.10.2002р., Сертифікат №990/15 від 21.12.2012р.) який зареєстрований в Державному реєстрі оцінювачів (Свідоцтво №5041 від 15.12.2006р.).

В договорі оренди інструменту від 01.07.2016р. (а.к.п.5) зазначено термін його дії: початок 01.07.2016р., закінчення 02.07.2016р. Отже, інструмент був наданий в оренду на два дні, після чого ОСОБА_6 зобов`язаний був повернути інструмент ОСОБА_4 . В договорі зазначено, що плата за користування майном становить 300 грн. Таким чином суд приходить до висновку, що вартість поденної орендної плати за користування майном, наданим за договором становитиме 150 грн., а не 300 грн. як стверджувала цивільний позивач ОСОБА_4 . Відтак, позовна вимога останньої про стягнення передбаченої ч.2 ст.785 ЦК України неустойки за користування річчю за час прострочення - 170 днів - за період з 01.07.2016р. по час ухвалення вироку підлягає частковому задоволенню в розмірі 51 000 грн.
Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оціню заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно із ст.ст.10,60 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

У відповідності до вимог ст.ст.58,59 ЦПК, докази мають бути належними і допустимими. Згідно із ст.61 цього Кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оскільки вимога потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування завданої злочином моральної шкоди не доведена жодними належними та допустимими доказами, така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання 200 (двісті) годин громадських робіт.

Цивільний позов задовільнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду в розмірі 71 700 (сімдесят одна тисяча сімсот) грн., з яких: 20 700 (двадцять тисяч сімсот) грн. вартість відбійного молотка марки «De Walt 25961» та піки марки «De Walt» з врахуванням проценту зносу; 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. - неустойка за користування річчю за час прострочення. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя ОСОБА_1