Провадження по справі №1/498/1/13
П О С Т А Н О В А

И М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 года

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Ткачук О.Л.,

при секретарі Козачінській Л.Г.,

за участю прокурора Комишана О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. ОСОБА_1 кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст.229-І КК України (в редакції 1960 року)

ВСТАНОВИВ:

29 травня 1998 року вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 були засуджені за ч. 3 ст.229-І КК України ( в редакції 1960 року).

Постановою президії Одеського обласного суду від 11.11.1998 року вирок Великомихайлівського районного суду Одеської області від 29.05.1998 року відносно ОСОБА_2 відмінено і справа направлена на новий розгляд зі стадії судового розгляду до того ж суду в іншому складі суду.

16.12.1998 року Великомихайлівським районним судом Одеської області було отримано кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 229-І КК України ( в редакції 1960 року).

Дана справа неодноразово призначалася до розгляду, але підсудний ОСОБА_2 в судові засідання не з'являвся. У зв'язку з тим, що підсудний ОСОБА_2 ухилявся від явки в судові засідання, по даній кримінальній справі судом виносилася постанова про привід підсудного в судове засідання, які направлялися для виконання начальнику Приморського РВ ГУМВ м.Одеси. Проте, як вбачається з матеріалів справи працівникам органів внутрішніх справ здійснити виконання вищевказаної постанови не видалося можливим.

Постановою суду від 09 березня 2002 року було оголошено розшук підсудного ОСОБА_2, та змінено міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на тримання під вартою. Вказану постанову направлено для виконання до Великомихайлівського РВ ГУ МВС України в Одеській області. Судом постійно вживалися заходи для розшуку підсудного. Так, 28.11.2013 року до Великомихайлівського районного суду від Великомихайлівського РВ ГУ МВС України в Одеській області надійшло повідомлення №53/1/8441 від 27.11.2013 року, про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів відносно розшукуваного Великомихайлівським РВ ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 27.11.2013 року за вхідним номером 53/1/5059 до Великомихайлівського РВ надійшли матеріали з МВС ОСОБА_5 ОСОБА_6 УВС Брестського облвиконкому відділу внутрішніх справ Барановичского райвиконкому згідно яких встановлено, що розшукуваний на даний час відбуває покарання по ч.4 ст.206 та ч.3 ст.207 КК ОСОБА_5 ОСОБА_6 в ВК-5 м.Івацевічі Брестської області Республіки Білорусь, що підтверджується копією вироку суду Лидського району Гродненської області від 30.08.2004 року.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, суд вважає, що справу необхідно повернути на додаткове розслідування виходячи з наступного.

У відповідності до ст.281 КПК України (в редакції 1960 року), справа підлягає направленню на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства, коли ця неповнота та неправильність не можуть бути усунені в судовому засіданні.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року №2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальні» справ на додаткове розслідування», повернення справи на додаткове розслідування зі стаді: судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства. Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст.ст. 22, 64 КПК України (в редакції 1960 року), не були досліджені або були поверхнево чи однобічне досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливали з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з'ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого).

З доданої до вищевказаного повідомлення копії вироку суду Лидського району Гродненської області від 30.08.2004 року, вбачається, що ОСОБА_2 являється громадянином ОСОБА_5 ОСОБА_6, вході оперативно-розшукових заходів встановлено місце знаходження ОСОБА_2 на території ОСОБА_5 ОСОБА_6, а саме те, що він на даний час відбуває покарання по ч.4 ст.206 та ч.3 ст.207 КК ОСОБА_5 ОСОБА_6 в ВК-5 м.Івацевічі Брестської області Республіки Білорусь.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна копія паспорту СССР серії ХІ-ЛО №558868 виданого на імя ОСОБА_2.

Тобто, органами досудового слідства не були зясовані з достатньою повнотою дані про особу ОСОБА_2, а саме належність до громадянства.

Відповідно до ч. 3 ст. 471 КПК України (в редакції 1960 року), центральними органами України щодо міжнародної правової допомоги є, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_6 України, - Генеральна прокуратура України та Міністерство юстиції України. Генеральна прокуратура України звертається із запитами про міжнародну правову допомогу та розглядає запити (доручення) компетентних органів іноземних держав у справах на стадії досудового слідства, а Міністерство юстиції України - у справах на стадії судового слідства.

Разом з тим, на підставі ст. 482 КПК України (в редакції 1960 року), ст. 80 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року у редакції Протоколу 1997 року, зносини з питань видачі і кримінального переслідування здійснюються через Генеральну прокуратуру України.

Отже, кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2 підлягає направленню на додаткове розслідування. Під час такого розслідування необхідно належним чином встановити особу ОСОБА_2 (обставини, що підтверджують належність обвинуваченого ОСОБА_2 до громадянства ОСОБА_6 та у разі їх підтвердження вирішити питання про передачу кримінального переслідування стосовно ОСОБА_2С, як громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ( перейняття кримінального переслідування ), відповідно до вимог чинного законодавства України та міжнародних договорів, - у ОСОБА_6 за місцем проживання ОСОБА_2С .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 273, 281, 481 КПК України ( в редакції 1960 року), суд -

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.229-І КК України (в редакції 1960 року) направити Котовському транспортному прокурору Одеської області для організації додаткового розслідування.

Постанову від 09 березня 2002 року про оголошення в розшук ОСОБА_2 відмінити.

Апеляція може бути подана на протязі семи діб з моменту проголошення постанови до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд Одеської області.

Суддя О.Л. Ткачук