Справа № 191/939/17
Провадження № 1-кс/191/140/17
У Х В А Л А
іменем України
16 березня 2017 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання слідчого Синельниківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309,ч.3 ст.185 КК України відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, не працюючого, не військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 10.01.2014 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 263 , ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяцям позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України приєднано невідбутий строк покарання 6 місяців за вироком Павлоградського МР суду Дніпропетровської області від 20.02.13 і до та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Синельниківського МР суду Дніпропетровської області від 15.05.2014 року, на підставі ст.379 КПК України доповнено резолютивну частину вироку вказаного міськрайонного суду від 10.01.14; на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.13 більш суворим за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Звільнився 05.05.2016 з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області (№122), за ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 25.04.2016 року за ст. 81 КК України, умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 3 місяці 10 днів, депутатом не являється,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.185 КК України, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах та заслухавши думку прокурора, підозрюваного,

В С Т А Н О В И В:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № № 0000001 від 01.01.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.185 КК України - відповідає вимогам ст.ст.177, 184 КПК України.

Підозрюваний з`явився до зали суду самостійно.

Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка про вручення зазначених документів.

ОСОБА_4 10.01.2014 засуджено Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 263,ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяцям позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України приєднано невідбутий строк покарання 6 місяців за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.13 р. і остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.05.2014 року, на підставі ст.379 КПК України доповнено резолютивну частину вироку вказаного міськрайонного суду від 10.01.14 р.; на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.13р. більш суворим за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Звільнився 05.05.2016 року з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області (№122), на підставі ухвали суду від 25.04.2016 року за ст. 81 КК України, умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 3 місяці 10 днів.

ОСОБА_4 , маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, та знову, під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вчинив кримінальне правопорушення.

Так, повторно, наприкінці листопада 2016 року в вечірній час доби, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на викрадення чужого майна. Продовжуючи реалізацію своїх злочинних дій, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 прийшов до території домоволодіння АДРЕСА_3 , переліз через дерев`яну огорожу на територію домоволодіння, яка розташована за вищевказаною адресою, звідки таємно, навмисно, на власну користь з корисливих мотивів викрав: садову тачку 2015 р.в., заводського виготовлення, на 2-х пневматичних колесах діаметром 40 см, з оцинкованим кузовом об`ємом 70 л, вантажопід`ємністю 141 кг, вартістю 918 гривень; газовий балон (пропан, бутан) об`ємом 50 л, вартістю 828 гривень; сталеву решітку розмірами 120х120 см, товщина металу 0,3 см та ширина 5 см; сталевий ящик розмірами 60х60х150 см, які належать гр. ОСОБА_6 , після чого викрадені речі склав на викрадену тачку. ОСОБА_4 з викраденим майном покинув територію вищевказаного домоволодіння, та розпорядився ним на власний розсуд. Своїми злочинними діями, ОСОБА_4 спричинив матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_6 у розмірі 1746 гривень 00 коп.(висновок судово-товарознавчої експертизи № 72/01 від 08.02.2017 року).
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище.
Повторно, наприкінці грудня 2016 року, близько о 19.00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на викрадення чужого майна. Продовжуючи реалізацію своїх злочинних дій, направлених на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 прийшов до території домоволодіння АДРЕСА_4 , та переліз через дерев`яну огорожу, на територію домоволодіння, яка розташована на вищевказаною адресою, де через незачинені двері зайшов до приміщення літньої кухні, звідки таємно, навмисно, на власну користь, з корисливих мотивів викрав: садову тачку заводського виготовлення, на 2-х пневматичних колесах діаметром 40 см, з оцинкованим кузовом, об`ємом 65 л, вантажу під ємністю 150 кг, вартістю 359 гривень, сталевий лист 2015 р.в., розмірами 200х150х0,5 см, вартістю 506 гривень 32 коп., п`ять фрагментів сталевих труб різного діаметру, довжиною близько 0,5 метрів, які належать гр. ОСОБА_7 , після чого з викрадені речі склав на викрадену тачку.Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з викраденим майном покинув територію вищевказаного домоволодіння та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми злочинними діями, що виразились у повторному, таємному, умисному викраденні чужого майна, вчиненої повторно, поєднаному з проникненням до іншого приміщення, ОСОБА_4 , спричинив матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_7 у розмірі 865 гривень 32 коп.(висновок судово-товарознавчої експертизи № 71/01 від 08.02.2017 року).

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.
Крім того, повторно, 01.01.2017 року, близько о 01.00 годин, ОСОБА_4 знаходився на вулиці біля домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_5 . ОСОБА_4 побачив, як з домоволодіння АДРЕСА_6 , вийшла родина та направилась в протилежному напрямку від свого домоволодіння. У ОСОБА_4 виник умисел на викрадення чужого майна. Продовжуючи реалізацію своїх злочинних дій, направлений на викрадення чужого майна, підійшов до будинку, який розташований за вищевказаною адресою, де через відчинене метало пластикове вікно проник до приміщення кухні, звідки таємно, навмисно, на власну користь, з корисливих мотивів викрав: гаманець червоного кольору, в якому знаходились грошові коштами в загальній сумі 1600 гривень, які належать гр. ОСОБА_8 , після чого, з викраденими коштами ОСОБА_4 , покинув територію вищевказаного домоволодіння, та розпорядився ними на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_8 у розмірі 1600 гривні.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Повторно, 23.01.2017 року, близько о 16.00 годині, ОСОБА_4 , знаходився на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_7 , де у нього виник умисел на викрадення чужого майна. Продовжуючи реалізацію своїх злочинних дій, направлений на викрадення чужого майна, він підійшов до приміщення будинку, який розташований за вищевказаною адресою, де руками втиснув вікно всередину, після чого заліз до будинку, звідки таємно, навмисно, на власну користь, з корисливих мотивів викрав: чавунну плиту з круглими отворами вартістю 200 гривень, яка належить гр. ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_4 , з викраденим майном покинув територію вищевказаного домоволодіння, та розпорядився ним на власний розсуд. В такий спосіб ОСОБА_4 спричинив матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_10 у розмірі 200 гривень 00коп.(висновок судово-товарознавчої експертизи № 73/01 від 08.02.2017 року).
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Восени 2016 року, знаходячись у лісосмузі, яка розташована біля переїзду з м. Синельникове Дніпропетровської області, підозрюваний побачив ростучий кущ рослини роду коноплі, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на умисел на незаконне придбання наркотичних засобів.

Продовжуючи перебувати у вказаній лісопосадці, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що у нього немає передбаченого дозволу на здійснення будь-яких дій з наркотичними засобами, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006, реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу, зірвав вищевказаний ростучий кущ рослини роду коноплі, після чого переніс вказану рослину до місця свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , де висушив вказану рослину роду коноплі та за допомогою зусилля рук подрібнив її, тим самим виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонений. Після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за вищевказаною адресою, взяв подрібнену ним суху речовину рослинного походження та помістив в один паперовий згорток, який поклав в кишеню верхнього одягу та став носити при собі з осені 2016 року до 15 години 30 хвилин 09.02.2017.

Співробітниками Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 09.02.2017 р., о 15 годині 30 хвилин, на підставі ст. 34 Закону України « Про Національну поліцію» проведено поверхневий огляд ОСОБА_4 , який перебував на вулиці біля буд.42-А вул. Музичній в м. Синельникове Дніпропетровської області. Під час проведення поверхневого огляду ОСОБА_4 , після вимоги працівників поліції дістати всі предмети та речі з кишень одягу, останній дістав з даної сумки один паперовий згорток з подрібненою сухою речовиною рослинного походження зеленого кольору, який 09.02.2017, в період з 17 години 30 хвилин до 18 години 10 хвилин, оглянуто протоколом огляду предмету, поміщено в поліетиленовий сейф-пакет № 3567356, який опечатано та вилучено до Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/459 від 21.02.2017, проведеної Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України, надана на експертизу 14.02.2017, речовина масою 37,966 г. є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 34,169 г.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Повторно, 12.02.2017 року, близько о 21.00 годин, ОСОБА_4 , знаходився неподалік від магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Р. Люксембург, де у нього виник умисел на викрадення чужого майна. Продовжуючи реалізацію своїх злочинних дій, направлених на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 прийшов до території домоволодіння АДРЕСА_8 , через незачинену хвіртку підозрюваний зайшов на територію домоволодіння, яке розташоване за вищевказаною адресою, звідки таємно, на власну користь, з корисливих мотивів викрав: металеву дробину, кустарного виготовлення висотою 4 метри вагою близько 50 кг, вартістю 160 гривень, яка належать гр. ОСОБА_11 . З викраденим майном ОСОБА_4 покинув територію вищевказаного домоволодіння, та розпорядився ним на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію своїх злочинних дій, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 знову прийшов до вищевказаного домоволодіння, де через незачинені вхідні двері проник до пристроєного приміщення біля будинку, звідки таємно, на власну користь, з корисливих мотивів викрав: електричну піч-духовку «Мрія» вартістю 500 гривень, яка належить гр. ОСОБА_11 .

З викраденим майном ОСОБА_4 покинув територію вищевказаного домоволодіння, та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_11 розмірі 660 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Повторно, 13.02.2017 року, близько о 22.00 годин, ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_9 , де у нього виник умисел на викрадення чужого майна. Продовжуючи реалізацію своїх злочинних дій, направлений на викрадення чужого майна, підійшов до приміщення сараю, який розташований за вищевказаною адресою, де ривком дверей зламав навісний замок, звідки таємно, навмисно, на власну користь, з корисливих мотивів викрав: пральну машину «Волга10» вартістю 400 гривень, пральну машину Волга10» вартістю 129 гривень, пральну машину «Везелица» смс2б, вартістю 350 гривень, які належать гр. ОСОБА_10 , після чого викрадені речі склав на санки.

Продовжуючи реалізацію своїх злочинних дій, направлений на викрадення чужого майна, підійшов до приміщення будинку за вищевказаною адресою, де розбиття скла вікна, проник всередину будинку, звідки таємно, навмисно, на власну користь, з корисливих мотивів викрав чавунну плиту на дві конфорки з колосниками вартістю 288 гривень, яка належить гр. ОСОБА_10 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , з викраденим майном покинув територію вищевказаного домоволодіння, та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми злочинними діями, що виразились у повторному, таємному, умисному викраденні чужого майна, вчиненої повторно, поєднану з проникненням до житла та іншого сховища, ОСОБА_4 спричинив матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_10 у розмірі 1167 гривні 00коп.(висновок судово-товарознавчої експертизи № 22/02 від 17.02.2017 року).
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.
Провина ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

14.03.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.309, ч.3 ст. 185 КК України.

Слідчий ОСОБА_5 просила в своєму клопотанні застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, постійного місця мешкання не має, переховується від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, виходячи з чого існує ризик того, що ОСОБА_4 може спробувати уникнути передбаченої законом відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування або суду. Зазначені обставини, в своїй сукупності, є достатніми вважати про існування з боку підозрюваного спроб вчинити дії передбачені пп.1), 4), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 його процесуальних обов`язків.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання слідчого і просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти клопотання прокурора .

Слідчий суддя, дослідивши надані до клопотання матеріали, заслухавши підозрюваного, з урахуванням думки прокурора, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що докази про вчинення ОСОБА_4 вищезазначеного кримінального правопорушення є вагомими, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , відносяться до тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Слідчий суддя враховує те, що підозрюваним було вчинено декілька епізодів викрадення майна з проникненням до житла. Крім того, підозрюваний раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину, підозрюється у вчиненні злочину в період умовно-дострокового звільнення, не має постійного джерела прибутку, не має постійного місця мешкання.

З урахуванням особи підозрюваного слідчий суддя вважає, що виникають ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому слідчий суддя дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 7, 176-178, 193, 194,196-198 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Павлоград, Дніпропетровської області, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків на строк шістдесят днів до 14 травня 2017 року включно.

Ухвала припиняє свою дію 14 травня 2017 року о 24.00 годині.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1