АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/1500/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/354/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000477 відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України повернуто прокуророві для усунення зазначених в ухвалі порушень вимог ст. 291 КПК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Оскаржуваною ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, було повернуто прокуророві у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Свої доводи суд мотивував тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки в ньому відсутнє формулювання об`єктивної сторони вчиненого кримінального правопорушення яке йому інкримінується і від якого він буде захищатися у суді. Тому, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відсутня можливість вирішити питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду з огляду на порушення права обвинуваченого на захист у зв`язку з чим обвинувальний акт повернув прокурору для усунення зазначених недоліків.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні посилається на те, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також викладено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, тому на думку апелянта, зазначення фактичних обставин та правова кваліфікація дій ОСОБА_6 в обвинувальному акті є достатньою для того, щоб обвинувальний акт відповідав вимогам КПК України і вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для його повернення прокурору. Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України прокурор під час судового розгляду не позбавлений права змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитися від обвинувачення. Тому висновки суду першої інстанції про недоведеність прокурором події кримінального правопорушення та неправильно сформульованого обвинувачення, під час підготовчого судового засідання є передчасними, оскільки вказані обставини є предметом судового розгляду кримінальної справи по суті.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив повернути обвинувальний акт на новий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
При цьому обвинувачення згідно з п. 13 ч. 1ст.3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленомуКПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те , що при винесені ухвали, суд першої інстанції порушив вимоги ст. 291 КПК України, оскільки на його думку, прокурор в обвинувальному акті виклав фактичні обставини які вважав встановленими, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо неможливості призначення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 до розгляду з огляду на наступне.
Так, дійсно відповідно до п. 3 ч.3ст. 314 КПК України при проведенні підготовчого судового засідання, за умови, що обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процессуального кодексу України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору.
Розглядаючи питання про можливість призначення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 до розгляду, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 314 КПК України та відповідно до вимог ст. 372 КПК України навів в ухвалі мотиви, з яких прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали підставою для повернення обвинувального акту прокурору є порушення органом досудового слідства, при складанні обвинувального акту вимог ст. 291 КПК України.
Згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однак, всупереч вказаній нормі кримінального процесуального закону, в обвинувальному акті не викладені конкретні обставини кримінального правопорушення (спосіб вчинення злочину).
Так, відповідно до обвинувального акту під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 04.03.2017 року о 15-00 год., знаходячись неподалік будинку №44 по вул. Лісового в м. Кривому Розі шляхом обману заволодів мобільним телефоном громадянина ОСОБА_8 .
Однак, як правомірно було зазначено судом першої інстанці, у викладеному в обвинувальному акті прокурором формулюванні обвинувачення не містяться фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме незрозуміло у який саме спосіб обвинувачений ОСОБА_6 заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_8 , що підтверджує висновки суду 1 інстанції про відсутність об`єктивної сторони злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 .
На думку колегії суддів, таке обвинувачення є неконкретним і допущене порушення перешкоджає призначенню кримінального провадження до розгляду, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки сформульоване в ньому обвинувачення є неконкретним, а сам обвинувальний акт суперечить вимогам Закону.
Колегія суддів також погоджується з висновком суду в частині того , що з огляду на забезпечення права на захист, обвинувачений має право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують. Тому, викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація з посиланням на закон про кримінальну відповідальність, має бути чітким, зрозумілим, не повинен містити протиріч, неточностей та неоднозначного тлумачення і лише в такому випадку особа зможе ефективно захищатись від висунутого обвинувачення та не буде порушене його право на захист.
Доводи прокурора про можливість змінення обвинувачення під час судового розгляду не можуть бути прийняті до уваги з огляду на вищезазначене, а також з огляду на те, що діючим кримінальним процесуальним кодексом України не передбачені механізми впливу суду на прокурора під час судового розгляду для конкретизації пред`явленого обвинувачення.
При таких обставинах колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вимогам ст. 291 КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту, а тому обвинувальний акт обґрунтовано повернуто прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000477 відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України повернуто прокуророві для усунення зазначених в ухвалі порушень вимог ст. 291 КПК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області:

______________ _____________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3