н/п 1-кс/640/4963/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі власника майна ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
встановив:
В обґрунтування клопотання посилався на те, що накладення арешту на майно порушує права власника майна, які гарантовані йому Конституцією України. Вважає в подальшому застосуванні арешту відпала по треба, оскільки всі необхідні слідчі дії із вище вказаним планшетом вже проведенні.
Заявник адвокат ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання підтримали повністю.
СлідчийСУ ГУНП України в Харківській області ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти скасування арешту з планшету.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
21.02.2017 р. ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 накладений арешт на майно, яке вилучене 14.02.2017 під час проведення обшуку у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_3 , а саме на: папку зеленого кольору із надписом «Приходная документация 2015 ФОП ОСОБА_6 », з відповідними документи; папку червоного кольору із надписом «Договора 2015 ч.2 ФОП ОСОБА_7 », з відповідними документи; записник в обкладинці коричневого кольору (без назви) із рукописними записами у ньому -1 шт.; записник в обкладинці жовто-синього кольору із надписом «Страховая группа ТЕКОМ» із рукописними записами у ньому 1 шт.; аркуш паперу (формату А-4) синього кольору із чорновими записами на ньому -1 арк.; чорнові записи, схеми та таблиці на 34 аркушах паперу (формату А-4); книгу обліку доходів ОСОБА_6 №9755, прошита та пронумерована на 95 аркушах; печатку ФОП ОСОБА_6 № НОМЕР_1 у футлярі; записник марки «Office book» на 59 аркушах, із рукописними записами; візитку на ім`я приватного підприємця ОСОБА_8 1шт; планшет марки SONY, s: НОМЕР_2 , model: SGP511, який знаходиться у футлярі (чохлі) червоного кольору.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як зазначено вище, в судовому засіданні встановлено, що по даному кримінальному провадженню проведені всі необхідні слідчі дії, пов`язанні з оглядом вище вказаного планшету.
Крім того, слідчому судді органом досудового розслідування не надано даних щодо наявності в кримінальному провадженні підозри ОСОБА_3 .
Відповідно до пп.2 п.2.6. Узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданій стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Так, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як зазначено вище, зі змісту клопотання та пояснень заявника в судовому засіданні слідує, що вказане майно вилучено вже тривалий час, що у свою чергу порушує права власника майна, які гарантовані йому Конституцією України.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приймаючи до уваги той факт, що вказане майно перебуває у розпорядженні сторони обвинувачення майже 4 місяців, керуючись також загальними засадами кримінального провадження, визначеними у ст. 7 КПК України, положеннями ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає що клопотання підлягає задоволенню.
Передача вказаного майна власнику на відповідальне зберігання за вказаних вище обставин не створить будь-яких перешкод для збереження речових доказів та для подальшого розслідування кримінального провадження.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснюється, відповідно положень ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 107, 114, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Передати вище вказане майно, на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити відповідальною особою за збереження майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1