24.02.2017 Єдиний унікальний № 368/770/16-к
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп /371/ 5 /17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2017 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

законних представників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженню № 0000138, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 березня 2016 року, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кагарлик Київської області, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який вчинив суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діянь, передбачених ст. ст. 15 ч. 2, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :
01 березня 2016 року близько 14 години 50 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу ставку, розташованого при виїзді з вулиці Центральної села Зелений Яр (до перейменування Жовтневе) Кагарлицького району Київської області, маючи при собі мисливську глаткоствольну рушницю марки «ІЖ 27 Е», яка належить його дідові ОСОБА_8 , спорядивши її набоями із зарядом шроту, наближаючись до транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 2106», держаний номерний знак НОМЕР_1 , що стояв поблизу зазначеної водойми, за кермом якого перебував потерпілий ОСОБА_9 , а на передньому пасажирському сидінні потерпілий ОСОБА_10 , здійснив два прицільні постріли в заднє скло автомобіля на рівні голів потерпілих. У зв`язку з цим потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , скотившись на автомобілі на узбіччя, пригнувшись до землі, почали вилазити з нього.

Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свої дії, спрямовані на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , наблизився в притул до автомобіля, обійшов його та зупинився біля передньої його частини.

Потерпілий ОСОБА_9 , маючи намір припинити дії ОСОБА_7 , підвівшись спільно з ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_7 , що він є його родичем (дядьком), оскільки був не впевнений, що останній його упізнав. ОСОБА_7 на ці дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у агресивній формі наказав їм лягти на землю, що вони і зробили. Після чого ОСОБА_9 почав обповзати автомобіль по землі, рухаючись до його задньої частини з лівої сторони. ОСОБА_7 знаючи, що потерпілі не озброєні, не чинять опору, здійснив один постріл у ОСОБА_9 , спричинивши йому тілесні ушкодження правої нижньої кінцівки, зовнішніх статевих органів, тазу із черевної порожнин. Після чого, ОСОБА_7 розвів рушницю для того, щоб спорядити до неї нові набої, але ОСОБА_10 , скориставшись цим, підвівся із землі та, чинячи опір ОСОБА_7 , намагався не дозволити йому привести рушницю в бойове для стрільби положення, тим самим розпочав бійку і не дозволив останньому продовжувати здійснювати постріли. В цей час до них прибув дід ОСОБА_7 ОСОБА_11 , який допоміг ОСОБА_10 відібрати у внука рушницю і зв`язати його до приїзду працівників поліції. Потерпілий ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 05 годині 10 хвилин від отриманих вогнепальних шротових поранень правої нижньої кінцівки, зовнішніх статевих органів, тазу із черевної порожнини, спричинених пострілом ОСОБА_7 , помер у приміщенні реанімаційного відділення Кагарлицької центральної районної лікарні.

Зазначені обставини встановлені на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

показів потерпілої ОСОБА_12 , яка повідомила, що є дружиною померлого ОСОБА_9 . 01 березня 2016 року у період часу з 14 годин 00 хвилин до 15 години 00 хвилин вона подзвонила до свого чоловіка, який повідомив їй, що у нього стріляв ОСОБА_13 , після чого потерпіла, приїхавши на місце події побачила свого чоловіка, який лежав біля автомобіля і з нього текла кров. ОСОБА_13 лежав біля ставка і його тримали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . На місці події її чоловік ще раз повідомив, що у нього стріляв ОСОБА_13 ;

показів потерпілого ОСОБА_10 , який повідомив суд, що 01 березня 2016 року приблизно о 14 годині 50 хвилин, перебуваючи разом із ОСОБА_9 в транспортному засобі автомобілі марки «ВАЗ 2106», почув постріли від яких в автомобілі посипалось заднє скло. Після чого він та ОСОБА_9 , скотившись на автомобілі на узбіччя, пригнувшись до землі, почали вилазити з автомобіля кожен через двері зі своєї сторони. ОСОБА_7 , підійшовши до них у агресивній формі наказав їм лягти на землю, що вони і зробили, після чого ОСОБА_7 здійснив один постріл у ОСОБА_9 , спричинивши йому тілесні ушкодження. Після чого ОСОБА_7 намагався перезарядити рушницю, але потерпілий, скориставшись цим, підвівся із землі та, забравши у ОСОБА_7 рушницю, почав з ним бійку, яка завершилась тим, що потерпілий за допомогою ОСОБА_8 , який в цей момент підійшов до них, зв`язали ОСОБА_7 ;

показів свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що є фельдшером на швидкій допомозі, була у складі екіпажу швидкої допомоги, який 01 березня 2016 року близько 15 години прибув на виклик до села Жовтневе (після перейменування ОСОБА_15 ), де по вулиці Центральній біля ставка лежав чоловік із вогнепальним пораненням правої сідниці і правого стегна. Біля цього чоловіка стояв автомобіль «Жигулі», у якому було розбито заднє скло. Поранений чоловік під час транспортування до медичного закладу говорив, що в нього стріляв його племінник ОСОБА_16 ;

показів свідка ОСОБА_17 , яка повідомила, що є фельдшером на швидкій допомозі, була у складі екіпажу швидкої допомоги, який 01 березня 2016 року близько 15 години прибув на виклик до села Жовтневе (після перейменування ОСОБА_15 ), де по вулиці Центральній біля ставка лежав чоловік із вогнепальним пораненням сідниці. Біля цього чоловіка стояв автомобіль «Жигулі», у якому було розбито заднє скло. Поранений чоловік під час транспортування до медичного закладу говорив, що в нього стріляв його племінник ОСОБА_16 ;

показів свідка ОСОБА_18 , який повідомив, що є хірургом, 01 березня 2016 року близько 15 години оглянув потерпілого ОСОБА_9 та виявив вогнепальні поранення правої сідниці та лівого стегна з кровотечею. Обробивши рани та зупинивши кровотечу, потерпілий був направлений на рентген-обстеження, під час якого у його тілі було виявлено до 50 дробин. Потерпілий ним був прооперований. Під час операції в потерпілого виявлено шротові пошкодження внутрішніх органів;

показів свідка ОСОБА_19 , який повідомив, що є дідом ОСОБА_7 . 01 березня 2016 року онук насильно забравши його мисливську рушницю «ІЖ 27» та набої до неї вибіг із подвір`я домоволодіння в напрямку ставка. Він на своєму автомобілі «Волинянка» поїхав до ставка, де зустрів потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які на своєму автомобілі долучились до пошуків його онука. Через деякий час він почув три постріли та крик. Приїхавши до автомобіля потерпілих, він побачив як ОСОБА_10 тримає його онука. Після чого він допоміг зв`язати руки та ноги онука. Біля автомобіля лежав чоловік із пораненням стегна;

показів свідка ОСОБА_20 , який повідомив, що він відвозив ОСОБА_12 та її сина ОСОБА_21 до місця події. Приїхавши на місце події, він побачив автомобіль з розбитим заднім склом та пошкодженням салону. Біля автомобіля на землі лежав ОСОБА_7 , якого тримали ОСОБА_22 та ОСОБА_10 . Він бачив вогнепальне поранення задньої сідниці правої сторони з крововиливом ОСОБА_9 .

показів свідка ОСОБА_23 , який бачив як 01 березня 2016 року близько 12 години ОСОБА_7 здійснював постріл в задню частину автомобіля «ВАЗ 2106». Підійшовши до автомобіля побачив розбите заднє скло автомобіля, біля нього лежав ОСОБА_9 , а також ОСОБА_7 , якого тримали ОСОБА_22 та ОСОБА_10 . Він чув три постріли.

показів свідка ОСОБА_21 , який 01 березня 2016 року чув три постріли. Він бачив ОСОБА_9 , який мав вогнепальне поранення ягодиці та ОСОБА_7 , якого тримали ОСОБА_22 та ОСОБА_10 . Він бачив автомобіль «ВАЗ 2106», у якого було розбите заднє скло та пошкоджений салон, зокрема передні підголівники. ОСОБА_9 говорив йому, що в нього стріляв ОСОБА_7 .

телеграми Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області від 01 березня 2016 року № 374, відповідно до якого 01 березня 2016 року о 15 годині 25 хвилин до чергової частини Головного управління Національної поліції в Київській області надійшло повідомлення про те, що в селі Жовтневе (після перейменування ОСОБА_15 ) на вулиці Центральній поблизу місцевого ставка ОСОБА_13 здійснив постріл із мисливської рушниці «ІЖ 27 Е», внаслідок чого ОСОБА_9 отримав вогнепальні тілесні ушкодження (а.с.49 том 1);

протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01 березня 2016 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_7 01 березня 2016 року близько 14 години 30 хвилин в селі Жовтневе (після перейменування Зелений Яр) Кагарлицького району, біля місцевої водойми неподалік вулиці Центральна та Садова вчинив три постріли з мисливської рушниці, один з яких влучив у нього (а.с. 50 том 1);

протоколу огляду місця події від 01 березня 2016 року, яким оглянуто місце вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечних діянь, зафіксовано місцезнаходження транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , його пошкодження, транспортного засобу автомобіля марки «ЛУАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , рушниці, гільз, штанів потерпілого ОСОБА_9 та його черевиків (а.с. 54-63 том 1);

протоколу огляду місця події від 17 березня 2016 року, яким в приміщенні моргу Кагарлицької ЦРЛ оглянуто та вилучено шрот вийнятий із тіла померлого ОСОБА_9 (а.с. 175-177 том. 1);

протоколу огляду місця події від 31 березня 2016 року, яким в приміщенні хірургічного відділення Кагарлицької центральної районної лікарні оглянуто та вилучено шрот вийнятий із тіла ОСОБА_9 під час оперативного втручання (а.с. 179-181 том. 1);

протоколу огляду трупа від 15 березня 2016 року, яким оглянуто труп ОСОБА_9 та тілесні ушкодження на ньому (а.с. 7-11 том 2);

висновку судово-медичного експерта від 24 травня 2016 року № 23, відповідно до якого експерт після проведення експертизи трупа дійшов висновку, що внаслідок множинних проникаючих шротових поранень черевної порожнини (з ушкодженням тонкого і товстого кишечника) потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, які в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Смерть ОСОБА_9 настала від вогнепального шротового поранення ділянок правої нижньої кінцівки, зовнішніх статевих органів, тазу і черевної порожнини, яке супроводжувалось обширними ушкодженнями і руйнуваннями м`яких тканин. Заподіяне ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді вогнепального шротового поранення правої нижньої кінцівки, зовнішніх статевих органів, тазу і черевної порожнини перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням його смерті, являючись її основною причиною (а.с. 18-24 том 2);

висновку судово-балістичної експертизи від 12 травня 2016 року № 4-01/136, відповідно до якого експерт після проведення експертизи гладкоствольної мисливської рушниці марки «ІЖ 27 Е», боєприпасів та їх стріляних частин дійшов висновку, що рушниця є придатною для проведення пострілів, знаходиться у справному стані, гільзи стріляні саме з цієї рушниці (а.с. 62-73 том 2);

висновку балістичної експертизи від 24 травня 2016 року № 19/4-01/137, відповідно до якого експерт після проведення експертизи гладкоствольної мисливської рушниці марки «ІЖ 27 Е» та транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , дійшов висновку, що на наданому для дослідження автомобілі містяться вогнепальні пошкодження, які могли утворитися під час пострілу із заду відносно автомобіля. Пошкодження автомобіля утворились від дії множинного снаряду (шроту). Пошкодження автомобіля могли утворитись під час пострілу з наданої на дослідження рушниці. Крім того, із фото таблиці висновку (рисунок № 6) вбачаються множинні пошкодження переднього пасажирського підголівника автомобіля (а.с. 86-89 том 2);

висновку експерта від 23 травня 2016 року № 4-01/139, відповідно до якого експерт після проведення експертизи гладкоствольної мисливської рушниці марки «ІЖ 27 Е» та шроту, вилученого з моргу та хірургічного відділення Кагарлицької центральної районної лікарні, дійшов висновку, що надані на дослідження предмети схожі на шрот (в кількості 35 штук) є складовою частиною боєприпасів шротом, який призначений для спорядження мисливських патронів до гладкоствольної вогнепальної зброї (а.с. 97 - 99 том 2);

висновку експерта від 23 травня 2016 року № 4-01/138, відповідно до якого експерт після проведення експертизи штанів потерпілого ОСОБА_9 дійшов висновку, що надані на дослідження штани мають вогнепальні пошкодження, які ймовірно утворилися внаслідок пострілу дробовим зарядом, патронів призначених для відстрілу з мисливської гладкоствольної зброї (а.с. 107-113 том 2);

висновку судово-психіатричного експерта від 09 березня 2016 року № 108, відповідно до якого ОСОБА_7 , внаслідок психічного захворювання у вигляді гострого поліморфного розладу з ознаками шизофренії, під час вчинення інкримінованих суспільно небезпечних дій не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу (а.с. 146-148 том. 1).

Із встановлених під час розгляду клопотання обставин вбачається, що ОСОБА_7 насильницьким шляхом заволодів мисливською гладкоствольною рушницею марки «ІЖ 27 Е» та набоями до неї, спорядив її набоями, здійснив два прицільні постріли в заднє скло автомобіля на рівні голів потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які у цей момент сиділи в ньому на передніх сидіннях. Тобто ОСОБА_7 вчинив цілеспрямовані дії, які у випадку влучення в голову потерпілих становили небезпеку для їх життя. Після чого, підійшовши до автомобіля, де знаходились потерпілі, ОСОБА_7 з короткої відстані здійснив один постріл по ОСОБА_9 , спричинивши йому тілесні ушкодження, які призвели до його смерті. Не зупинившись на скоєному, він намагався перезарядити рушницю, але внаслідок дій потерпілого ОСОБА_10 та прибувшого в цей момент на місце події ОСОБА_8 не зміг цього зробити, з незалежних від нього причин.

Таким чином суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, що проявилось у закінченому замаху на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , оскільки він двічі прицільно стріляв із рушниці зі шротових набоїв в заднє скло автомобіля на рівні голови потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які у цей момент сиділи в ньому на передніх сидіннях. Тобто вчинив цілеспрямовані дії, які у випадку влучення в голови потерпілих становили небезпеку для їх життя.

Крім того, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, що проявилось у протиправному заподіянні смерті ОСОБА_9 , оскільки він двічі прицільно стріляв із рушниці зі шротових набоїв в заднє скло автомобіля на рівні голови ОСОБА_9 , який у цей момент сидів у ньому на передньому сидінні, після чого здійснив ще один постріл із короткої відстані з рушниці зі шротовим набоєм, спричинивши ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які призвели до його смерті. Тобто вчинив цілеспрямовані дії, які спричинили смерть ОСОБА_9 .

Разом з тим, під час вчинення зазначених суспільно небезпечних діянь ОСОБА_7 , внаслідок психічного захворювання у вигляді гострого поліморфного розладу з ознаками шизофренії не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Суб`єктом злочину є фізична осудна особа (ч. 1 ст. 18 КК України).

Статтею 19 КК України передбачено, що осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Оскільки ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки діянь, передбачених ст. ст. 15 ч. 2, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України, у стані неосудності, то він внаслідок психічного захворювання не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому не є суб`єктом вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 15, 115 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України).

Частиною 1 ст. 94 КК України встановлено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такий примусовий захід медичного характеру як госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом, згідно з ч. 5 ст. 94 КК України, може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Згідно з листом Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» № 81 (том 4 а.с. 54), у якому проходить лікування ОСОБА_7 , він характеризується як малоактивний, пасивнопідкорюваний, коло інтересів звужене, під час перебування в медичному закладі грубо режим не порушував.

Зважаючи на доведеність вчинення ОСОБА_7 у стані неосудності суспільно небезпечних діяння, передбачених ст. ст. 15 ч. 2, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України, тобто діянь пов`язаних з посяганням на життя інших осіб, які згідно з ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, а також те, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, він страждає психічним захворюванням у вигляді гострого поліморфного розладу з ознаками шизофренії, з урахуванням характеру та тяжкості вчинених ним діянь, можливого ступеня його небезпечності для інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність застосування до нього примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Суд не бере до уваги доводи захисника ОСОБА_6 щодо не доведення прокурором умислу ОСОБА_7 на спричинення смерті потерпілому ОСОБА_10 так як він внаслідок психічного захворювання не міг мати і не мав умислу на це, оскільки не розумів значення своїх дій, і не міг ними керувати, при цьому вчинив цілеспрямовані дії, які могли спричинити смерть потерпілого, однак у зв`язку із незалежними від ОСОБА_7 причинами не спричинили цього.

Суд також не бере до уваги доводи захисника ОСОБА_6 , висновок експертів Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та їх показів даних під час допиту в судовому засіданні, щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, так як з норми ч. 4 ст. 94 КК України вбачається, що цей примусовий захід медичного характеру застосовується до психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб.

Частина 5 ст. 94 КК України визначає, що госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо двох категорій психічно хворих.

Перша категорія, це психічно хворі, які вчинили суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб.

Друга категорія, це психічно хворі, які за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння, становлять особливу небезпеку для суспільства і потребують тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Оскільки ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечні діяння пов`язані з посяганням на життя інших осіб, то він підпадає під першу категорію осіб, передбачених ч. 5 ст. 94 КК України, до яких слід застосовувати примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом, при цьому його поведінка та тяжкість захворювання до уваги не беруться.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 512 КПК України, судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні

Оскільки розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру до особи, яка, перебуваючи внаслідок психічної хвороби в стані неосудності, вчинила суспільно небезпечні діяння, передбачені Особливою частиною Кримінального кодексу України по суті закінчується ухвалою суду про застосування примусових заходів медичного характеру, то на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України, постановляючи таку ухвалу суд повинен вирішити долю речових доказів, а також на підставі ст. 126 КПК України вирішити питання щодо процесуальних витрат.

Долю транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_3 , гладкоствольної рушниці моделі «ІЖ 27 Е» № НОМЕР_4 , 12-го калібру та документи, що є речовими доказами, слід вирішити відповідно до вимог пунктів 1, 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Вирішити долю інших речових доказів та документів, відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України суд не може, оскільки вони до суду не надавались, в судовому засіданні не досліджувались.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати на проведення експертиз в загальному розмірі 6142 гривні 64 копійки слід покласти на ОСОБА_5 , яка рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 18 липня 2016 року по цивільній справі № 368/815/16-ц визнана опікуном недієздатного ОСОБА_7 (том 3 а. с. 87), а отже в силу ст. ст. 41, 1184 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 15 Сімейного кодексу України саме вона як опіку несе відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, слід продовжити до набрання ухвалою законної сили.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 12, 19, 94, 115 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 292, 503, 506, 508, 512, 513 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
1.Клопотання слідчого Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженню № 0000138, примусових заходів медичного характеру задовольнити.

2.Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кагарлик Київської області, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

3.Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, продовжити до набрання ухвалою законної сили.

4.Автомобіль марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_3 , після набрання ухвалою законної сили повернути його власнику.

5.Мисливську гладкоствольну рушницю моделі «ІЖ 27 Е» № НОМЕР_4 , 12-го калібру після набрання ухвалою законної сили повернути її власнику.

6.Процесуальні витрати на проведення експертиз в розмірі 6142 гривні 64 копійки покласти на опікуна ОСОБА_7 ОСОБА_5 .

7.Звернутись до Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини щодо вжиття заходів парламентського контролю по розслідуванню кримінального провадження з приводу спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 під час перебування його в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби Департаменту виконання покарань в м. Києві.

8.Копію ухвали вручити прокурору, захиснику і законним представникам ОСОБА_7 та надіслати потерпілим.

9.Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

10.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1