Справа № 635/4501/17
Провадження №1-кп/635/751/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 18 травня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, студента 2 курсу факультету №6 Харківського національного університету внутрішніх справ, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15 червня 2017 року приблизно о 18 годині 45 хвилин ОСОБА_4 знаходічись за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 187/1, на парковці супермаркету «Метро», переслідуючи злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, який ОСОБА_4 зберігав при собі в прозорому полімерному пакеті, керуючись корисливим мотивом, під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, за 300 гривень незаконно збув чоловіку ОСОБА_6 полімерний пакет з речовиною рослинного походження в подрібленому стані зеленого кольору.

15 червня 2017 року за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 187/1, ОСОБА_6 в присутності двох понятих добровільно видав працівникам поліції полімерний пакет з речовиною рослинного походження в подрібленому стані зеленого кольору, який йому незаконно збув ОСОБА_4 , в середині якого, згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №1095 від 16 червня 2017 року, була речовина, масою 2,0259 грам, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Маса канабісу, у перерахунку на суху речовину склала 1,8233 грам.

Між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , 10 серпня 2017 року було укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до умов вказаної угоди ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні; сприяти досудовому слідству; беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 , з урахуванням даних про його особу, покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням застосувати ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією зазначеної статті, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без призначення додаткової міри покарання у виді конфіскації належного йому майна. Крім того, з огляду на особисті дані ОСОБА_4 , обставини, що помякшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відсутність тяжких наслідків злочину та потерпілих, вчинення злочину вперше, сторони погодились на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник та прокурор підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити, при цьому ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на застосування узгодженого в угоді виду та міру покарання.

Також обвинувачений в ході підготовчого судового розгляду кримінального провадження в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаного вище злочину, щиро розкаявся, не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердив вчинення ним вищевказаного злочину за вказаних обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження та не заперечує висновки експертиз та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Також пояснив, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.

Суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання. Укладення угоди сторонами є добровільним.

Таким чином, укладення угоди про визнання винуватості відповідає засадам диспозитивності кримінального провадження та є наслідком вільного волевиявлення його сторін.

Вирішуючи питання щодо відповідності умов угоди вимогам КПК України та закону, в тому числі в частині застосування ст. 69 КК України та визначення розміру покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, а також звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд керується наступним.

Злочин, вчинений ОСОБА_4 не є насильницькими та не спричинив тяжких наслідків. Крім того, дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем навчання - задовільно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При вирішення питання щодо міри покарання, яке призначається ОСОБА_4 згідно даного вироку та узгоджене сторонами, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, обставини, що помякшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає, що узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, визначене із застосуванням положень ст. 69 КК України, за своїм розміром не суперечить характеру і тяжкості вчиненого ОСОБА_4 діяння та даним про його особу і буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе призначити узгоджену сторонами міру покарання, визначену із застосування положень ст. 69 КК України, та призначити ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням.

Згідно роз`яснень, викладених в абзаці третьому пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийнятті рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки ст. 77 КК передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня. При прийнятті такого рішення у вироку мають бути наведені відповідні мотиви; посилатись на ст. 69 КК непотрібно.

За таких обставин відсутні підстави для призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 20 червня 2017 року, накладено арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_4 майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним, а саме: грошові кошти у сумі 300 гривень, а саме купюри номіналом 200 гривень серії ПЄ0689460, 50 гривень серії РЗ5043765, 50 гривень серії ТА5881236, і які також визнані ресовими доказами в зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з вищезазначених грошових коштів, оскільки на даний час обставини, які були підставою накладення арешту на вказане майно, відсутні.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили суд залишає без змін.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № 1095 від 16 червня 2017 року в розмірі 989,60 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави відповідно до ст.124 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 128-129, 349, 369-371, 373-376, 472-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 серпня 2017 року, укладену між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на орган з питань пробації за місцем проживання останнього.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у сумі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Скасувати арешт майна, вилученого 15 червня 2017 року під час особистого обшуку ОСОБА_4 , а саме грошових коштів в загальному розмірі 300 гривень, а саме: купюр номіналом 200 гривень серії ПЄ0689460, 50 гривень серії РЗ5043765, 50 гривень серії ТА5881236, накладений ухвалою слідчого судді Хаоківського районного суду Харківської області від 20 червня 2017 року.

Речові докази: - грошові кошти, в загальному розмірі 300 гривень, а саме: купюри номіналом 200 гривень серії ПЄ0689460, 50 гривень серії РЗ5043765, 50 гривень серії ТА5881236, які здані до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Харкові - передати в дохід держави.

Речові докази: - канабіс масою 2,0259 грам, 1,0694 грам, які поміщено до експертного пакету з биркою на якій є напис «Висновок №1095 від 16 червня 2017 року», які здані до Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Харківській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Харківський районний суд Харківської області.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя