У х в а л а
іменем україни

28 березня 2017року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в судовому засіданні справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 28 січня 2016 року,

в с а н о в и л а:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 квітня 2004 року щодо ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді взяття під варту.

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, аапеляцію засудженоговизнано такою, що не підлягає розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 28 січня 2016 року постанову про відмову у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 квітня 2004 року та визнання апеляції такою, що не підлягає розгляду,залишено без зміни, а апеляції засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 без задоволення.

У касаційній скарзі із доповненнями ОСОБА_5 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду, посилаючись на порушення вимог кримінально-процесуального закону. Вважає, що апеляційний суд не звернув уваги, що постанова про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження та визнання апеляції такою, що не підлягає розгляду, ухвалена без урахування конкретних обставин справи та є необгрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника на підтримання касаційної скарги, думку прокурора, яка вважала, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 8 статті 165-2 КПК України 1960 року передбачена можливість оскарження постанови судді про обрання запобіжного заходу до апеляційного суду прокурором, підозрюваним, обвинуваченим, його захисником чи законним представником протягом трьох діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції.

Згідно з частинами 2 і 4 статті 353 цього Кодексу, у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку, за результатами розгляду якого суд виносить постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, при оскарженні постановисудді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 квітня 2004 року прообрання запобіжного заходу у виді взяття під варту ОСОБА_7 не було дотримано передбаченого законом триденного строкуоскарження судового рішення.

Засудженим було подано апеляцію навказану постанову судді разом з клопотанням про відновлення пропущеного строку лише 10 липня 2015 року, тобто з пропуском передбаченого законом строку на апеляційне оскарження постанови судді більше, ніж на одинадцять років.

Зазначені засудженим у клопотанні причини відсутність у нього юридичних знань та незабезпечення йому ефективної правової допомоги обгрунтовано визнані такими, що не є підставами для відновлення пропущеного процесуального строку, оскільки не перешкоджали оскаржити судове рішення в апеляційному порядку у межах передбаченого законом строку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність поважної причини, яка б перешкодила ОСОБА_5 вчасно подати апеляційну скаргу на постанову про обрання йому запобіжного заходу.

З висновками місцевого суду, які належно мотивовані у постанові про відмову у відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення, правильно погодився і апеляційний суд. Обґрунтованими їх визнає і суд касаційної інстанції.

Безпідставними є доводи у касаційній скарзі ОСОБА_5 про необхідність скасування ухвали апеляційного суду у зв`язку з тим, що при прийнятті рішення про відмову у задоволенні апеляційних скарг засудженого та його захисника апеляційний суд не звернув уваги на те, що в подальшому у вироку та ухвалі Верховного Суду України було допущено помилки при зазначенні даних про особу засудженого, оскільки це не свідчить про незаконність та необгрунтованість ухвали апеляційного суду, якою залишено без зміни постанову про відмову у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови про обрання запобіжного заходу та визнання апеляції ОСОБА_5 такою, що не підлягає розгляду.

Перевіряючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції навів мотиви на спростування доводів, наведених в апеляціях засудженого та захисника, зазначивши підстави їх відхилення. Викладені в ухвалі мотиви про визнання цих доводів безпідставними колегія суддів визнає обґрунтованими та погоджується з ними. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування судових рішень, винесених у даній справі, не виявлено.

Керуючись статтями 394396, 398 КПК України 1960 року і пунктами 11, 15 розділу «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

УхвалуАпеляційного суду Сумської області від 28 січня 2016 року, якою залишено без зміни постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 грудня 2015 року залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3