Справа № 359/5908/17
У Х В А Л А
15 серпня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 309 КК України,
встановив:
Кримінальне провадження №0000401 за обвинуваченням ОСОБА_4 надійшло до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду 08.08.2017.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні одного кримінального правопорушення (злочину) середньої тяжкості та трьох кримінальних правопорушень (злочинів), що є тяжкими злочинами.

13.07.2017 обвинуваченому продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 16.08.2017.

У ході підготовчого судового засідання прокурор заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, він раніше судимий, може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих тощо. Фактично вказує всі ризики, що визначені чинним КПК без їх конкретизації. Також вказує на те, що ризики, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу в ході досудового розслідування не припинилися.

Потерпіла ОСОБА_6 не погодилася із клопотанням прокурора, вказавши на те, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має; знає наявність у нього утриманців, в тому числі хворої дитини, а тому просила змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого заперечив проти такого клопотання, зазначивши про те, що обвинувачений визнає себе винним у інкримінованому, про безпідставність клопотання прокурора, яке не відповідає дійсності, оскільки його підзахисному не повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, як вказує прокурор; відсутність постійного місця проживання в м. Бориспіль жодним чином не стосується ні особи обвинуваченого, ні місця розгляду справи в суді; він має сім`ю, утриманців, слідчі дії завершені, а тому до обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений також висловив заперечення з приводу такого клопотання прокурора, запевнивши суд у неухильності виконання всіх вказівок та застережень суду та обов`язкової явки до суду з огляду на те, що обставини, які склалися в його сім`ї потребують його уваги та допомоги. Невідворотність покарання за вчинене він сприймає в силу свого виховання.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Суд вважає, що відповідно до п.1. ч.1 ст. 194 КПК України, стороною обвинувачення надані докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим низки кримінальних правопорушень.

Діяльність особи має особливість змінюватися, а вчинення нею будь-якої дії з мотивів захисту чи уникнення відповідальності аксіома. Згода обвинуваченого і сторони захисту із обставинами, що викладені в обвинувальному акті, на цій стадії судового провадження, не дає підстав суду переконатися у відсутності ухилення обвинуваченого від відповідальності.

У підготовчому судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на зменшення ризиків, які існували на час обрання та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою (п.2 ч. 1 ст. 194 КПК України), та загалом, а не конкретно, зазначені прокурором в клопотанні. Вагомість наявної обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень у поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дає підстави вважати, що особі притаманно вчинити будь-яку дію щодо уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, судове провадження тільки розпочинається, а з врахуванням необхідності безпосередності дослідження доказів під час судового провадження суд вважає, що ризик ухилення від суду наявний.

Наявність певних життєвих проблем, що виникли в родині обвинуваченого до або під час досудового розслідування та триманням його під вартою, жодним чином не повинні виправдовувати зменшення ризиків, що визначені КПК України як підстави для тримання особи під вартою.

Прокурором доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при розгляді даного клопотання суд звертає увагу на такі чинники: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків у місці постійного проживання, наявність постійного місця роботи, репутацію, майновий стан тощо.

В силу ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд розглядає клопотання учасників судового провадження, які стосуються заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу.

Стороною захисту не було подано клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому у відповідності до вимог КПК, а її запереченням з приводу клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу суд надав оцінку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що законодавчо визначені підстави для продовження строку тримання особи під вартою наявні та актуальні, а продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому на строк, визначений кримінальним процесуальним законом, є доцільним.

Керуючись ст.ст. 177, 314, 315 КПК України, суд,
ухвалив:
Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 60 днів, тобто з 16 серпня 2017 року по 14 жовтня 2017 року, утримуючи його в ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Визначити для ОСОБА_4 заставу у розмірі восьмидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 128 000 грн. 00 коп.

Після внесення застави звільнити з-під варти ОСОБА_4 , якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Після внесення застави та звільнення з-під варти покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою в даному кримінальному провадженні;

2) не відлучатися із місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками вчинення даного кримінального правопорушення, за винятком часу в період вчинення процесуальних дій в ході судового провадження.

Ухвала не підлягає окремому оскарженню.
Суддя ОСОБА_1