Справа № 369/6089/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1597/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 28.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
28 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2016 року,-

в с т а н о в и л а:
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2016 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плесецьке, Васильківського району Київської області, з базовою середньою освітою, неодруженого, працюючого водієм в компанії «М-інтер», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без позбавлення права керувати транспортними засобами;

на підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 2 роки.

на підставі ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 7 311 грн. 78 коп.;

вирішене питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 27 лютого 2016 року, близько 09 години, керуючи технічно справним автомобілем «Audi 90», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ Одеса в напрямку м. Київ, в порушення вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, на 16 км + 600 м указаної автодороги, поблизу селища Чабани Києво-Святошинського району Київської області, виконуючи маневр випередження з правого боку попереду їдучого автопоїзда, допустив зіткнення з задньою частиною напівпричепа «Schwarzmuller», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який здійснив вимушену зупинку на смузі розгону.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир переднього сидіння автомобіля «Audi 90» ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, та правильності кваліфікації його дій, указав на незаконність вироку внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного тяжкості злочину та особі обвинуваченого через його м`якість. В обґрунтування доводів скарги вказав на необґрунтованість застосування до призначеного ОСОБА_8 покарання, положень ст.75 КК України. Указав на наслідки у виді смерті потерпілої та грубість порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_8 . Дані обставини, на думку прокурора, виключали можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням. Окрім цього, вказав на необґрунтованість призначення ОСОБА_8 покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами. Просив вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 визнати винним за ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, захисник обвинуваченого указав на необґрунтованість поданої скарги. Указав на те, що суд 1-ї інстанції призначаючи обвинуваченому покарання, належним чином врахував обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочину та активно сприяв слідству у його розкритті, думку потерпілої, яка немає будь-яких претензій до ОСОБА_8 та просила суд його суворо не карати, та інші обставини, які пом`якшують вину ОСОБА_8 . Просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок без зміни.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив доводи викладені у ній, просив її задовольнити;

обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу прокурора вважали необґрунтованою, просили залишити її без задоволення, а вирок без зміни;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, наведених у вироку та правильності кваліфікації його дій, прокурором у апеляційній скарзі не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину через його м`якість, не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Відповідно до положень ст.65 КК України при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, указані вимоги закону було дотримано в повному обсязі.

Так, при призначенні ОСОБА_8 покарання судом було враховано тяжкість вчиненого злочину, думку потерпілої, яка будь-яких претензій до обвинуваченого немає, а також надана належна оцінка тим фактам, що обвинувачений раніше не судимий, свою вину визнав у повній мірі, щиро розкаявся та активно сприяв у розкритті інкримінованого злочину. Крім цього, суд першої інстанції обґрунтовано визнав обставиною, що пом`якшує його покарання щире каяття та добровільне відшкодування шкоди завданої злочином та інші обставини, що пом`якшують його покарання.

За своїм видом та розміром призначене ОСОБА_8 покарання є таким, яке необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для посилення цього покарання, в тому числі і шляхом скасування вироку в частині застосування положень ст. 75 КК України, колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Такими, які не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження є і доводи прокурора в частині безпідставного призначення покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 додаткового покарання, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про недоцільність застосування до нього додаткового покарання, оскільки обвинувачений працює водієм і оплата праці за цим місцем роботи, є його єдиним джерелом доходу.

Ці обставини, на думку колегії суддів, указують на необґрунтованість апеляційної скарги прокурора у зв`язку із чим вона не підлягає до задоволення.

Разом із цим, колегія суддів звертає увагу на те, що звільняючи ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням із покладенням, на підставі ст.76 КК України, обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, поза увагою судді залишилось те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» від 07.09.2016 року № 1492-VIII, були внесені зміни до положень ст.76 КК України. Внесені зміни, набрали чинності 08.10.2016 року, тобто до ухвалення вироку щодо ОСОБА_8 .
Наведене свідчить про необхідність зміни вироку в частині покладення обов`язку по здійсненню нагляду за обвинуваченим на уповноважений орган з питань пробації.
Та обставина, що внесені зміни до положень ст.76 КК України, розширили перелік обов`язків, які покладаються на обвинуваченого при звільненні від відбування покарання з випробуванням, позбавляє суд можливості змінити вирок в цій частині, оскільки таке рішення погіршуватиме становище ОСОБА_8 , а відповідної вимоги у цій частині, у апеляційній скарзі прокурора не міститься.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

В порядку ч.2 ст.404 КПК України вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Покласти обов`язок по здійсненню нагляду за ОСОБА_8 на уповноважений орган з питань пробації.
В решті вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3