Справа №295/3693/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.04.2017 року м. Житомир
Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом телефонограми, однак в матеріалах справи міститься клопотання, відповідно до якого скаржник просив розгляд скарги проводити у його відсутність, а тому з огляду на засаду диспозитивності в кримінальному провадженні, згідно з якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що передбачені КПК, суд дійшов висновку про здійснення розгляду відповідної скарги без участі особи, яка її подала.
Згідно з ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних заходів не здійснювалась.
Заслухавши пояснення слідчого, всебічно дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Частиною 5 ст. 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Зазначене кримінальне провадження знаходиться на досудовому розслідуванні в СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області.
Скаржник вказав, що оскільки СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ухвалу суду від 09.03.2017 року не виконано, він повторно 30.03.2017 року звернувся до слідчого відділу із заявою про залучення його у якості потерпілого у кримінальному провадженні та після її невиконання, звернувся до суду з вказаною скаргою.
У порушення ст. 55 КПК України слідчим не було винесено процесуального рішення, оформленого у виді вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпіли, а також не вручено заявнику пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, що свідчить про те, що звернення заявника не вирішене в порядку, визначеному наведеною нормою закону.
Частиною 7 статті 55 КПК України визначено, що якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.
Статтею 307 КПК України регламентовано, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Погоджуючись з висновками вказаної ухвали слідчого судді від 09.03.2017 року та враховуючи вищевказані правові норми випливає, що особа може бути визнано потерпілою на етапі досудового розслідування слідчим та прокурором та під час судового провадження судом, однак у порушення ст. 55 КПК України слідчим не було винесено процесуального рішення, оформленого у виді вмотивованої постанови по результатах розгляду заяви скаржника від 30.03.2017 року про визнання його потерпілим, що свідчить про те, що звернення заявника не вирішене в порядку, визначеному наведеною нормою закону.
Разом з тим, нормами КПК України не передбачено право слідчого судді визнавати особу потерпілою шляхом постановлення з цього питання судового рішення у формі ухвали, оскільки останній може лише зобов`язати суб`єкт оскарження вчинити певну дію, а саме розглянути звернення та постановити процесуальне рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 55, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя, -
Скаргу задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя