Справа № 495/3122/17
№ провадження 1-кс/495/1183/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :
12.05.2017 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено, що 20.04.2017 року черговою частиною Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області зареєстровано заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , про те, що невстановлені особи, в ніч на 20.04.2017, маючи вільний доступ, шляхом демонтажу будівлі сіносховища, яке знаходиться на території її нежитлового домоволодіння по АДРЕСА_1 , таємно викрали 6 металевих труб довжиною 4,5 метрів кожна, 6 дерев`яних брусів довжиною 5 метрів кожна та 3 металевих листи, чим завдали матеріальну шкоду на загальну суму 3 000 гривень.

21.04.2017 року відомості по даному факті були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000970 за правовою кваліфікацією передбаченою ч.2 ст.185 КК України та розпочато досудове розслідування.

11.05.2017 року, на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_1 від 28.04.2017 року, було проведено тимчасовий доступ до 4 металевих труб довжиною 4,5 метрів кожна, які знаходилась на території домоволодіння гр. ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , та вилучено 4 металевих труб довжиною 4,5 метрів кожна.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні дане клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчого, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 21.04.2017 року Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеський області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000970 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Слідчий стверджує, що з метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази доцільним буде застосування заходу по його забезпеченню, а саме арешту майна, яке є на даний час тимчасово вилученим відповідно проведеного огляду місця події, і в подальшому використанні відповідно ст.ст.84, 91 КПК України для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Враховуючи вищевикладене, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в забезпеченні кримінального провадження шляхом арешту вилучених предметів та речей, для створення збереженості тих об`єктів які на думку органу слідства мають статус речового доказу, й збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню.

Слідчий стверджує, що згідно матеріалів досудового розслідування є обґрунтовані підозри вважати що факт повідомлення осіб, у володінні яких знаходиться вказане майно, може зашкодити завданням кримінального провадження та забезпечення виконання арешту майна.

Враховуючи вище викладені обставини та те, що в ході досудового розслідування необхідно вжити певні заходи щодо всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про накладення арешту.

На підставі викладеного, керуючись 40, 131, 132, 167, 170, ст.171 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 11.05.2017 року вилученого під час проведення тимчасового доступу до речей та документів у ОСОБА_6 ,а саме на 4 металевих труб довжиною 4,5 метрів кожна.

Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1