Справа № 173/2211/16-к
Номер провадження1-кп/173/203/2016
В И Р О К
іменем України

14 грудня 2016 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніппропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (ЄРДР № 0001438) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, дітей не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, в останній раз 7 листопада 2012 року Амвросієвським районним судом Донецької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

встановив:
ОСОБА_5 , будучи судимим 07.11.2012 року Амвросієвським районним судом Донецької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не встав та знову вчинив корисливий злочин.

28 листопада 2016 року ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вступивши у попередню змову вирішили вчинити крадіжку майна з території вугільного складу, який знаходиться за адресю: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_6 . Так ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, достовірно знаючи, що на території складу є майно, яке можливо викрасти, цього ж дня, приблизно о 22.00 годині, взявши з собою поліпропіленові мішки, підійшли до території вугільного складу де ОСОБА_5 залишився біля воріт, а ОСОБА_4 через ворота проник на огороджену територію вугільного складу, після чого почав набирати в принесені з собою мішки вугілля. Набравши мішок вугілля вагою 39 кг., ОСОБА_4 передав його ОСОБА_5 та останній відніс мішок з вугіллям до свого домоволодіння. В подальшому ОСОБА_4 , залишившись на території вугільного складу, реалізовуючи свій злочинний умисел завантажив вугілля в поліпропіленові мішки у кількості 6 штук, загальною вагою 175 кг, але не встиг винести їх за територію складу та розпорядитись ними, так як був затриманий співробітником охорони складу. Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 намагались викрасти 214 кг. вугілля, що належить ОСОБА_6 на суму 577.8 грн., але не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив обставини вчинення злочину та суду показав, що в листопаді 2016 року він приїхав з роботи до дому. З ними проживає ОСОБА_5 , якому він запропонував викрасти вугілля зі складу, який знаходиться неподалік. ОСОБА_5 погодився. Вони пішли вдвох, взяли вдома мішки. ОСОБА_5 залишився біля паркану, а він переліз через паркан на склад. Там набрав вугілля. Один мішок передав ОСОБА_5 та він повіз його велосипедом до дому. Він лишився на складі та його зупинила охорона складу. Всього він зібрав шість мішків. Все майно повернули потерпілій.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив обставини вчинення злочину та суду показав, що 28 листопада 2016 року ОСОБА_4 , з яким вони проживають за однією адресою, приїхав з роботи та запропонував викрасти вугілля зі складу. Він погодився та вони взяли велосипед, мішки та у вечірній час, близько 21-22 год. пішли на склад. ОСОБА_4 переліз через паркан та потім передав йому мішок з вугіллям, який він повіз до дому на велосипеді. ОСОБА_4 залишився на складі. Коли повернувся, побачив, що ОСОБА_4 затримали та почав тікати. Викрадене вугілля продавати наміру не мали, хотіли лише опалювати ним будинок.

Показання обвинувачених є логічними, послідовними, взаємопов`язаними між собою та не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченими обставин справи, сумнів у добровільності їхніх позиції.

У відповідності до ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд за згодою учасників кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченим наслідки не дослідження у справі всіх доказів, ухвалив в порядку дослідження обставин справи та перевірки їх доказами обмежитись допитом обвинувачених та дослідженням письмових доказів.

Так висновком судово-товарознавчої експертизи № 73 від 30 листопада 2016 року підтверджується вартість викраденого майна - 214 кг вугілля марки АЦ (антрацит) 577 грн. 80 коп.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб з проникненням у сховище. Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Також суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб з проникненням у сховище. Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65, 68 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільно-небезпечні наслідки, характер та ступінь участі у вчиненому злочині, зокрема те, що саме він запропонував ОСОБА_5 вчинити цей злочин, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не працює, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, обставини його вчинення, особу ОСОБА_4 , з метою його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті та з урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 68 КК України.

В той же час суд, враховуючи тяжкість злочину, поведінку обвинуваченого під час досудового слідства та судового розгляду, особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини, а також відсутність з боку потерпілої будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого суд, керуючись ст. 75 Кримінального кодексу України, доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 3,4 ч.1 ст. 76 Кримінального кодексу України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільно-небезпечні наслідки, характер та ступінь участі у вчиненому злочині, а саме те, що він лише допомагав ОСОБА_4 у вчиненні злочину та погодився на пропозицію ОСОБА_4 вчинити злочин, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не працює, раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, обставини його вчинення, особу ОСОБА_5 , з метою його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті та з урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 68 КК України.

В той же час суд, враховуючи тяжкість злочину, поведінку обвинуваченого під час досудового слідства та судового розгляду, особу винного, пом`якшуючі обставини, а також відсутність з боку потерпілої будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого суд, керуючись ст. 75 Кримінального кодексу України, доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 3,4 ч.1 ст. 76 Кримінального кодексу України.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів, а саме: мішок з вугіллям вагою 39 кг, 6 мішків з вугіллям вагою 174 кг, які були передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , та велосипеда Тиса, який було передано ОСОБА_5 , підлягає вирішенню в порядку ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 50, 65, 66, 67, 75, 76 Кримінального кодексу України, ст.ст.100, 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з встановленням іспитового строку один рік.

У відповідності до ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з встановленням іспитового строку один рік.

У відповідності до ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази у справі, а саме: мішок з вугіллям вагою 39 кг, 6 мішків з вугіллям вагою 174 кг, які були передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 повернути законному володільцю ОСОБА_6 ; велосипед «Тиса» - повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1