Справа № 545/4024/16-к
Провадження № 1-в/545/1563/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.12.2016 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області спільне подання Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 16) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта не повна середня,

Засуджений вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.10.2006 року за ст. 187 ч. 3, 69, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 13.02.2007 року вирок від 02.10.2006 року змінено, ОСОБА_4 засуджено за ст. 187 ч. 3, 69, 98 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.06.2016 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в порядку ст. 72 ч. 5 КК України з 09.12.2005 року по 16.12.2005 року.

у с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув встановлені законом 2/3 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Засуджений та представник адміністрації установи у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі, заяву про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання підтримали та просили задовольнити.

З`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про задоволення подання з таких підстав.

Пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.10.2006 року за ст. 187 ч. 3, 69, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 13.02.2007 року вирок від 02.10.2006 року змінено, ОСОБА_4 засуджено за ст. 187 ч. 3, 69, 98 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.06.2016 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в порядку ст. 72 ч. 5 КК України з 09.12.2005 року по 16.12.2005 року.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням, ОСОБА_4 відбув 2/3 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, за час перебування в установі виконання покарань засуджений ОСОБА_4 мав 3 заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці, а також 2 стягнення, які на момент звернення до суду погашені. Як вбачається з характеристики від 09.12.2016 року, ОСОБА_4 характеризується позитивно.

Відповідно до протоколу комісії установи №24 від 09.12.2016 року засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення і до нього можливе застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Аналізуючи встановлені обставини суд вважає, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.

Керуючись ст. 107 КК України, ст. 537 КПК України,

У х в а л и в:
Заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково на 1 рік 03 місяці 16 днів від відбування покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.10.2006 року, зміненого вироком Апеляційного суду Полтавської області від 13.02.2007 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1