Справа №: 398/2466/16-к
провадження №: 1-кп/398/187/17
ВИРОК
Іменем України
"29" травня 2017 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0003598 від 26.12.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, одруженого, маючого професійно-технічну освіту, який проживає та зареєстрований у буд. АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «КІА СЕRАТО», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у світлу пору по вулиці Знам`янська в місті Олександрія, Кіровоградської області, порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б,д), 10.5 та 12.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1360, згідно яких:

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків,

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ..., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.5. Поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі; зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини, крім випадку виїзду з перехрестя, де організовано круговий рух, де напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або де рух можливий лише в одному напрямку.

п. 12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

не впевнившись в безпечності маневру та будучи засліпленим сонцем, при виконанні маневру повороту наліво на автодорогу, яка сполучає вулиці Знам`янська та Героїв Сталінграду, здійснив виїзд керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху, по якій в подальшому продовжив рух.

ОСОБА_5 , проявив неуважність та безпечність до забезпечення вимог безпеки руху, позбавивши себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, рухаючись по смузі зустрічного руху, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по своїй смузі руху у зустрічному для ОСОБА_5 напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 - малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді: рани лоба, перелому 4-ї п`ясної кістки лівої кисті, які в комплексі відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликають тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу, згідно висновку судово-медичної експертизи №139 від 29.03.2016.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як порушення правил безпеки дорожнього руху транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, погодився з кваліфікацією щодо вчиненого ним діяння, щиро розкаявся та пояснив, що під час руху на автомобілі «КІА СЕRАТО», державний номерний знак НОМЕР_1 , його засліпило сонце, тому виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення.

Обвинувачений зазначив, що не оспорює ті фактичні обставини справи, визнає їх за правдиві і достовірні. З врахуванням думки прокурора суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, тому було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які вказують на його особу.

У зв`язку з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинуваченого.

Також обвинуваченому судом було роз`яснено, що в разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Суд, вислухавши обвинуваченого, який свою провину визнав в повному обсязі, прокурора, в виду того, що обвинувачений дав згоду на розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що - вина обвинуваченого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - доведена належними та допустимими доказами, які були підтвердженні самим обвинуваченим, у зв`язку із чим суд вважає, що вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії слід кваліфікувати: за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначені обвинуваченому покарання судом також враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи та має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Судом також враховується поведінка обвинуваченого за час досудового розслідування, де він активно сприяв розкриттю злочину, а також під час судового розгляду, де він щиро покаявся у вчиненому злочині, поведінка обвинуваченого після вчинення злочину, з якої вбачається, що він бажав усунути негативні наслідки вчиненого, відшкодувавши лікування потерпілому.

Обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, визнання провини, відшкодування збитків.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, враховуючи його вік та стан здоров`я, вперше скоїв злочин, суд прийшов до висновку, що обвинувачений не являє собою велику небезпеку для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та можливо застосувати такий вид покарання як штраф.

Прокурор звернувся з цивільним позовом в інтересах Олександрійської міської ради Кіровоградської області, де зазначив, що потерпілий ОСОБА_7 лікувався протягом трьох днів в міському комунальному лікувально-профілактичному закладі міська лікарня №1. Міська лікарня фінансується за рахунок коштів міського бюджету, розпорядником якого є Олександрійська міська рада Кіровоградської області. Під час лікування витрачено 1 149 грн. 90 коп.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Оскільки комунальному лікувально-профілактичному закладу міській лікарні №1 завдано збитків, які підтверджені належними та допустимим доказами, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов прокурора в інтересах Олександрійської міської ради Кіровоградської області задоволити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області матеріальну шкоду у розмірі 1 149 (одна тисяча сто сорок дев`ять) грн. 90 коп.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 - переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити останньому в користування; автомобіль «КІА СЕRАТО», державний номерний знак НОМЕР_3 - переданий на зберігання ОСОБА_5 залишити останньому в користування.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 2 721 (дві тисячі сімсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Матеріали кримінального провадження №0003598 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_8 НЕРОДА