Справа №636/4394/16-к
Провадження №1-в/636/210/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2016 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чугуєві подання Чугуївського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення до місця обмеження волі стосовно, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Есхар Чугуївського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 20.09.2016 року проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20.09.2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі, згідно ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік, -
ВСТАНОВИВ:
До Чугуївського міського суду Харківської області звернувся з поданням начальник Чугуївського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області ОСОБА_4 про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення до місця обмеження волі стосовно ОСОБА_3 .
Обґрунтовано це подання тим, що 25.10.2016 року до Чугуївського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області надійшов на виконання вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 20.09.2016 року відносно ОСОБА_3 , засудженого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі, згідно ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік.
Згідно п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України на засудженого покладено обов`язки не виїжджати за межі України для постійного проживання без дозволу КВІ, повідомляти КВІ про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до КВІ.
25.10.2016 року ОСОБА_3 надіслано виклик до Чугуївського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області на 01.11.2016 року, але у вказаний день засуджений не з`явився, 01.11.2016 року йому було повторно надіслано виклик на 04.11.2016 року, за яким він також не з`явився, внаслідок чого 07.11.2016 року співробітником Чугуївського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області здійснено виїзд за адресою його проживання для встановлення місця знаходження ОСОБА_3 . Під час виїзду встановлено, що засуджений за цією адресою вже багато років не проживає, його місцезнаходження не відоме, що підтверджується поясненнями мешканки квартири, де повинен проживати ОСОБА_3 .
В подальшому була перевірена адреса реєстрації ОСОБА_3 , де встановлено, що даний будинок не придатний для проживання, що підтверджується поясненнями матері засудженого, яка повідомила, що свого сина вона не бачила більше 4 років, де він зараз знаходиться їй не відомо.
07.11.2016 року та 05.12.2016 року Чугуївським МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області проведені першочергові заходи з виявлення засудженого, місце знаходження якого не відоме, але встановити місце знаходження ОСОБА_3 не виявилось можливим. 05.12.2016 року до Чугуївського ВП ГУПН в Харківській області направлено подання про оголошення в розшук ОСОБА_3 .
Своїми діями ОСОБА_3 ухиляється від звільнення від відбування покарання з випробуванням, а саме, не з`являється за викликом до Чугуївським МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області для постановлення на облік, порушуючи обов`язок, передбачений ст. 9 КВК України, та не виконує обов`язки, покладені на нього вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20.09.2016 року, передбачені ст. 76 КК України.
Станом на 06.12.2016 року місце знаходження ОСОБА_3 не відоме, що перешкоджає повному виконанню вироку суду.
Представник кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_5 надав до суду заяву з проханням розглянути вказане подання без його участі та зазначив, що подання він підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Від прокурора ОСОБА_6 також до суду надійшла заява розгляд подання за його відсутності, проти задоволення подання заперечує з причин необґрунтованості.
Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причина неявки невідома, про місце і час розгляду подання повідомлявся належним чином.
Під час розгляду подання судом встановлено наступне:

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20.09.2016 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі, згідно ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік. На засудженого покладено обов`язки не виїжджати за межі України для постійного проживання без дозволу КВІ, повідомляти КВІ про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до КВІ (а.с.3-4).
25.10.2016 року ОСОБА_3 поштою направлено виклик до Чугуївського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області на 01.11.2016 року (а.с.6).
01.11.2016 року засудженому повторно направлено виклик на 04.11.2016 року, який отримано ОСОБА_7 01.11.2016 року для передання (а.с.15).
Згідно рапорту інспектора ОСОБА_5 , ним здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 , в ході якого встановлено, що за даною адресою останній не мешкає, у матері засудженого та сусідів відібрані пояснення, які підтверджують факт непроживання ОСОБА_3 на території смт. Есхар Чугуївського району Харківської області (а.с.18-22).
За результатами проведених кримінально-виконавчою інспекцією першочергових заходів по виявленню місцезнаходження ОСОБА_3 , місцеперебування засудженого встановити не виявилось можливим.
05.12.2016 року Чугуївським МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області направлено подання до Чугуївського ВП ГУПН в Харківській області про передачу матеріалів для оголошення у розшук ОСОБА_3 (а.с.66).
Дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку:

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Частиною 3 ст. 75 КК України встановлено, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Відповідно до ст. 76 КК України суд покладає обов`язки на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.
Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу (місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 133 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу) має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Як слідує з матеріалів справи, уповноваженим органом з питань пробації до засудженого не застосувалось письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, як того вимагає норми ч. 2 ст. 166 КВК України.

Також, у матеріалах подання відсутні докази, які підтверджують, що ОСОБА_3 навмисно ухиляється від покладених на нього вироком суду обов`язків, а саме, в теперішній час засудженого фактично оголошено у розшук і не встановлені причини, по яким він не з`являється на реєстрацію до інспекції.

Крім того, враховуючи, що засуджений ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, ніяких заходів щодо його доставки в судове засідання органом виконання покарання вжито не було, тому що він фактично перебуває у розшуку, суд вважає неможливим розгляд подання за його відсутності.

За таких обставин, судом не встановлені законні підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_3 , тому суд приходить до висновку, що у задоволенні подання Чугуївського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення до місця обмеження волі у відношенні засудженого ОСОБА_3 , слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 ч. 2 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання Чугуївського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення до місця обмеження волі стосовно ОСОБА_3 відмовити.
Особову справу на засудженого ОСОБА_3 - повернути до Чугуївського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) діб з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Чугуївський міський суд Харківської області.

Cуддя: