Справа № 307/1830/17
Провадження № 1-кс/307/392/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2017 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , її представника ОСОБА_5 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 30 червня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000146 від 25 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 звернувся в суд з скаргою на постанову слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 30 червня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000146 від 25 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

В обґрунтування доводів скарги зазначив, що, на його думку, досудове слідство в даному кримінальному провадженні проведено поверхово і слідчий не прийняв до уваги рішення Тячівського районного суду від 01.04.2013 року та від 11 червня 2015 року було зобов`язано ОСОБА_7 не залишати власний автомобіль, інші транспортні засоби, будівельні матеріали чи інше майно(дрова, вугілля) від АДРЕСА_1 , на провулку Борканюка до будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_4 .

На думку скаржника слідчий ОСОБА_6 не виконав в повному обсязі всі слідчі дії, не виїхав на місце пригоди, а прийняв до уваги тільки фотознімки та інші докази, надані йому зацікавленою особою ОСОБА_7 , які скаржник вважає такими, що не відповідають дійсності.

Просить скасувати постанову слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 30 червня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000146 від 25 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 і її представник ОСОБА_5 скаргу підтримали посилаючись на викладені в ній обставини та просять її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просить вирішити скаргу відповідно до діючого законодавства.

Розглянувши скаргу, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначено главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, ч.1 ст.303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, з урахуванням відповідних положень глави 26 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Тячівського районного суду від 11 червня 2015 року, яке набуло законної сиди, ухвалено усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_4 шляхом зобов`язання ОСОБА_7 не залишати власний автомобіль, інші транспортні засоби, будівельні матеріали чи інше майно(дрова, вугілля) від АДРЕСА_1 , на провулку Борканюка до ОСОБА_4 будинку АДРЕСА_2 .

24 квітня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до правоохоронних органів з заявою про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ухиляються від виконання рішення Тячівського районного суду від 11 червня 2015 року щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_4 , про що 25.04.2017 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000146.

30 червня 2017 року постановою слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 кримінальне провадження №000146 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч.1 КК України.

Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови, слідчий зазначив доводи сторін , на підставі яких дійшов висновку , що у діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, бо відсутні суб`єктивна сторона даного кримінального правопорушення.

З цих підстав, керуючись ст. 110 , п.2 ч.1 ст. 284 КПК України ним прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. А відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.

Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що під час проведення перевірки обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, слідчим в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається скаржник, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, не проведено огляду місця події та не витребувано дані щодо виконання рішення суду, а тому прийняте рішення про закриття даного кримінального провадження є передчасним.

Також обмежившись вказівкою в мотивувальній частині на відсутність тільки суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, слідчий допустив взаємосуперечність з викладеними ним же обставинами справи.

Крім того, закриваючи кримінальне провадження у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення слідчий в оскаржуваній постанові послався також на ст. 286 ч.2 КК України та ч.21 ст. 382 КК України, що не узгоджується з викладеними обставинами справи.

З урахуванням наведеного є підстави вважати, що досудове розслідування було проведено не в повному обсязі і постанову про закриття кримінального провадження слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 369 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити

Постанову слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 30 червня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000146 від 25 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, скасувати.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1