№ 5 3352 ск 17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНи
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула в судовому засіданні 30 червня 2017 року в м. Києві касаційну скаргу прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2017 року щодо ОСОБА_4 .
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Полонне Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього певних обов`язків.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2017 року вирок місцевого суду залишено без змін.
За вироком суду, ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він, починаючи з березня 2016 року по 26 липня 2016 року, таємно, повторно, з проникненням до квартири АДРЕСА_2 , викрав майно потерпілої ОСОБА_5 спричинивши їй матеріального збитку на загальну суму 145 593 грн.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При цьому посилається на ту обставину, що місцевим судом не враховано у повній мірі особу засудженого та обставини вчинення злочинів, безпідставно звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. У свою чергу, апеляційний суд, у порушення вимог ст. 419 КПК України, допущених порушень не усунув та вирок місцевого суду залишив без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доводи касаційної скарги прокурора про порушення щодо засудженого загальних засад призначення покарання, а саме безпідставного звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, на думку колегії суддів, є непереконливими.

Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, суд обґрунтовуючи висновок щодо виду і міри покарання ОСОБА_4 призначаючи йому покарання у виді позбавлення волі та звільняючи його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, виходив з того, що засуджений раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є пенсіонером Збройних Сил України. Одночасно судом враховано й конкретні обставини кримінального провадження. Обставиною, яка пом`якшує покарання засудженому судом визнано щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання засудженому в ході судового розгляду не встановлено.

Врахувавши, всі зазначені обставини в їх сукупності, суд обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, але за умови здійснення за ним контролю з боку кримінально-виконавчої інспекції на підставі статей 75, 76 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що звільнення засудженого від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України відповідає вимогам закону, а покарання, за своїм видом та розміром, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження нових злочинів та відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, п. 6 розділу ХII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2017 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3