Справа № 292/33/14-к
В И Р О К
Іменем України
28 квітня 2017 року м. Житомир
Суд присяжних Житомирського районного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю:
секретарів судового засідання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
представника потерпілих ОСОБА_17 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Завод Червоноармійського (Пулинського) району Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Завод Червоноармійського (Пулинського) району Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , судимого:
27 липня 2016 року Червоноармійським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 296 КК України до двох років обмеження волі;
обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и в:
14 грудня 2013 року ОСОБА_11 у невстановленому місці та у невстановлений час з метою заволодіння чужим майном вступив у попередню змову з ОСОБА_12 про вчинення нападу на ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , поєднаного з проникненням у їх житло з метою заволодіння їх майном.
Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 у той же день близько 21 години, взявши з собою скляну пляшку, прийшли до житлового будинку АДРЕСА_2 , в якому проживали ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . З метою незаконного проникнення до житла ОСОБА_11 разом з ОСОБА_12 шляхом обману змусили ОСОБА_18 відчинити двері і вийти з будинку, після чого вчинили напад на неї, нанісши ОСОБА_18 декілька ударів в обличчя, та утримуючи її за руки і шию, заштовхали у будинок, разом з тим незаконно проникли в її житло. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 умисно нанесли ОСОБА_18 декілька ударів скляною пляшкою по голові та, погрожуючи вбивством, висунули їй вимогу передати їм усі наявні в неї гроші та цінності.
Побоюючись за своє життя, ОСОБА_18 пішла в житлову кімнату будинку, в якій зберігала свої та ОСОБА_19 гроші й золоті вироби. В цей час у ОСОБА_11 з ОСОБА_12 виник умисел на вбивство ОСОБА_18 з метою заволодіння її майном.
Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 в той час, коли ОСОБА_18 повернулась до них із жіночою сумкою, в якій зберігала свої й ОСОБА_19 гроші та золоті вироби, умисно нанесли ОСОБА_18 численні удари руками в обличчя, по верхнім кінцівкам, після чого, взявши у сінях будинку камінь, умисно нанесли ним два удари по голові ОСОБА_18 і таким чином умисно її вбили.
Смерть ОСОБА_18 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової-лицьової травми: рани волосяної частини голови, багатоскалкового перелому кісток склепіння черепа з переходом множинних ліній перелому на основу черепа, забою головного мозку крововиливів під м`які мозкові оболонки, синців та саден на обличчі, крововиливів в кон`юнктиву правого ока, в слизову оболонку верхньої губи справа, котра ускладнилась гострою зовнішньою крововтратою.
Під час умисного вбивства ОСОБА_18 ОСОБА_12 , знаходячись у приміщені вказаного будинку, умисно наніс удар в обличчя ОСОБА_19 , від якого вона впала, вдарившись обличчям об підлогу, та втратила свідомість.
Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_18 , у той час коли ОСОБА_19 перебула без свідомості, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_12 заволоділи грішми у сумі 50 000 гривень, які належали ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , а також майном ОСОБА_18 двома золотими ланцюжками вартістю 586,30 грн. і 2876,55 грн., двома золотими каблучками вартістю 403,08 грн. і 458,05 грн. та золотими сережками вартістю 787,85 грн., 1154,29 грн. і 604,63 грн., а всього майном ОСОБА_18 на загальну суму 6870,75 грн.
Під час розбійного нападу та умисного вбивства, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заподіяли потерпілій ОСОБА_18 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, які є смертельними та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настаннямїї смерті у вигляді рани в ділянці чола на кордоні волосяної частини голови більше зліва, рани в ділянці лобної ділянки волосяної частини голови зліва, масивної рвано-лоскутної рани в тім`яно-скроневих ділянках волосяної частини голови з обох сторін, багато скалкового вдавленого перелому в скронево-тім`яній ділянці кісток склепіння черепа зліва з пошкодженням твердої мозкової оболонки та речовини головного мозку, крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку; синця навколо правого ока з переходом на лобно-скроневу ділянку, дрібних саден у вищевказаних ділянках; крововиливів в кон`юнктиву правого ока, слизову оболонку верхньої губи справа, саден на обличчі, масивних розлитого характеру крововиливів під м`які покрови голови в лобно-скронево-тім`яних ділянках на всьому протязі, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді множинних блідо-синього кольорів синців тильної поверхні лівої кисті та по передній поверхні лівого передпліччя в нижній частині його, дрібних саден в вищевказаних ділянках, синців та саден тильної поверхні правої кисті.
Також, в ході розбійного нападу ОСОБА_12 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_19 тілесні ушкодження у вигляді обширного синця на обличчі, трьох осаднень шкіри на обличчі та трьох на спинці носу, струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_11 вину в інкримінованих діяннях, позови потерпілих не визнав і показав, що 14 грудня 2013 року в обідній час він перебував з братом у своєї бабусі ОСОБА_20 , яка проживає на одній вулиці із обвинуваченими. В цей час він побачив знайомого односельця ОСОБА_21 , в якого спитав щодо повернення боргу в 70-80 грн., той повідомив, що сьогодні увечері прийде і вирішить це питання.
В той же день близько 19 години побачив на дорозі біля свого будинку ОСОБА_22 , який повідомив, що грошей у нього немає, однак запропонував пограбувати знайому односельчанку ОСОБА_23 , яка проживала по АДРЕСА_2 . ОСОБА_22 був п`яний, і в нього із собою була прозора пляшка з горілкою. На пропозицію ОСОБА_22 обвинувачений погодився. За попередньою домовленістю з ОСОБА_22 обвинувачений мав повідомити ОСОБА_24 про те, що її брат ОСОБА_25 лежить біля магазину, і поки ОСОБА_26 піде за братом, вони в цей час мали викрасти з її будинку гроші. Про те, що в ОСОБА_26 є гроші, обвинуваченому повідомив ОСОБА_22 , якій з його слів її добре знав, однак із нею посварився, а тому не міг сам виманити її з будинку. Про те, що в будинку разом з ОСОБА_23 проживає її матір ОСОБА_27 , обвинуваченому відомо не було, а ОСОБА_22 про це не повідомляв.
Домовившись, обвинувачений разом з ОСОБА_22 одразу пішли до будинку ОСОБА_26 , ОСОБА_22 сховався, а обвинувачений постукав у вікно і повідомив ОСОБА_23 про те, що її брат ОСОБА_28 лежить біля магазину чи п`яний, чи побитий, і щоб вона йшла його забирати. ОСОБА_24 вийшла з будинку через 10-15 хвилин і побачила їх з ОСОБА_22 , який стояв ближче до вхідних дверей. Побачивши ОСОБА_22 та обвинуваченого, ОСОБА_24 зайшла до веранди та намагалась зачинити двері, однак ОСОБА_22 схопив її і не давав їй зачинити двері. Вони почали битися, обвинувачений в цей час ховався біля веранди будинку та чув крики Пусти!, Навіщо ти прийшов!. Обвинувачений бачив через скло веранди, як ОСОБА_22 , тримаючи ОСОБА_26 за плече, завів її у сіні, разом вони зайшли далі всередину будинку, а через декілька секунд повернулись до сіней. Прикриваючи обличчя руками, щоб не бути впізнаним, обвинувачений увійшов через веранду в сіні, і побачив ОСОБА_24 , в неї була кров на голові, а в руках жіноча світла сумка. Талько казала ОСОБА_22 , який стояв поруч із нею, що віддасть усі гроші, і щоб той пішов з будинку. Коли обвинувачений зайшов, то ОСОБА_24 , схопивши його за руку, намагалась відтягнути його руки від обличчя, щоб упізнати, однак ОСОБА_22 відтягнув її і посадив на стілець. ОСОБА_24 почала діставати з сумки гроші. В цей час ОСОБА_22 взяв з буфету каміння та замахнувся ним. Обвинувачений не бачив, куди попало каміння, однак бачив, як воно впало на підлогу, а згодом на підлогу впала і ОСОБА_26 , з її сумочки вилетіли гроші (приблизно 40 купюр номіналом від 1 до 20 гривень), які ОСОБА_22 зібрав, запропонував обвинуваченому їх поділити, однак останній відмовився і вибіг з будинку ОСОБА_26 . Всього обвинувачений перебував у будинку ОСОБА_26 3-4 хвилини. Коли вибіг з будинку, то побіг додому, це було близько 21 години. Вдома були батьки та брат ОСОБА_29 , якій розмовляв по телефону. Обвинувачений майже одразу ліг спати.
Ранком 15.12.2013 чув, як до них додому приходив ОСОБА_22 і спілкувався з матір`ю обвинуваченого. В цей же день до них додому приходили міліціонери, які повідомили про вбивство ОСОБА_23 , у зв`язку з чим його з братом ОСОБА_29 запросили взяти участь в слідчих діях як понятих, однак у подальшому ніяких протоколів як понятий обвинувачений не підписував. Знає, що в той день за підозрою у вбивстві ОСОБА_26 був затриманий ОСОБА_22 , однак згодом він був звільнений. В той же день близько 19 години обвинуваченого було затримано, при цьому працівники міліції пояснили, що вечором, коли сталось вбивство, ОСОБА_23 телефонувала сестрі і повідомила, що обвинувачений приходив до неї і стукав у двері.
В той вечір, коли з ОСОБА_22 приходили до подвір`я ОСОБА_26 , обвинувачений був вдягнений у гумові чоботи 41 розміру, камуфльовану куртку військового зразка (бушлат) та джинсові штани, після події свою одежу не оглядав і крові на ній не бачив. В той вечір під час події бачив кров на руках ОСОБА_22 .
Обвинувачений ОСОБА_12 вину в інкримінованих діяннях та позов потерпілого ОСОБА_16 не визнав, категорично заперечив свою причетність до них і показав, що 14.12.2013 зранку він з братом ОСОБА_30 приходили до баби різати дрова, в обід повернулись і після цього обвинувачений увесь час перебував вдома. Лише о 18-19 годині ходили із братом в магазин за цигарками, повернулись через 20 хвилин. В той день близько 21 години брат вийшов з дому, повідомив, що пішов за дровами, повернувся приблизно через 30 хвилин, сказав, що розмовляв по телефону. Коли брат повернувся, то деякий час побув на кухні, а потім ліг спати. Про обставини події йому відомо зі слів брата, який розповів, що в той вечір вони з ОСОБА_22 ходили вдвох до ОСОБА_23 , при цьому ОСОБА_31 лише постукав у вікно і пішов додому, однак категорично заперечив свою причетність до вбивства ОСОБА_24 та заволодіння її грошима.
Свідок ОСОБА_32 (мати обвинувачених) показала, що 14.12.2013 вона була вдома і її сини також знаходились вдома, працювали у господарстві. Бачила, як близько 15 години до них приходив ОСОБА_33 , в цей час її син ОСОБА_31 різав дрова біля сараю. В той день близько 17 години ОСОБА_29 з ОСОБА_30 виходили один раз в магазин за цигарками, через півгодини повернулись і більше з домоволодіння не виходили. Близько 20 години 30 хвилин сини були вдома, до них приходила її сестра, також вдома перебував її чоловік ОСОБА_34 . Близько 21 години 30 хвилин лягла спати.
Наступного ранку до них додому приходив ОСОБА_22 з подряпинами на обличчі, який намагався розбудити сина ОСОБА_35 , однак той спав. Тоді ОСОБА_22 попросив передати ОСОБА_36 , щоб той не хвилювався, що все нормально, він, ОСОБА_22 , все позачищав. В цей же день до них додому прийшли працівники міліції, які повідомили про вбивство ОСОБА_23 та про затримання вбивці ОСОБА_22 , та запросили синів як понятих для участі в слідчих діях. Після цього в їх будинку з дозволу її чоловіка ОСОБА_37 провели обшук, під час якого було вилучено три пари взуття та комбінезон ОСОБА_29 . Під час обшуку знайома ОСОБА_38 повідомила про те, що її дочка ОСОБА_39 розповідала, як їй ОСОБА_22 повідомив про скоєння ним вбивства людини.
Свідок ОСОБА_40 (батько обвинувачених) показав, що 14.12.2013 його сини були вдома, працювали у господарстві, близько 18 години вони ходили разом у магазин і через 20 хвилин повернулись додому. В той же день близько 15 години до них приходив ОСОБА_33 . Свідок не бачив, як його син ОСОБА_31 відлучався, однак близько 21 години 30 хвилин в той день він повернувся додому, був вдягнений у чорну куртку та гумові чоботи, в руках в нього нічого не було.
Наступного ранку близько 7 години 20 хвилин до них додому приходив ОСОБА_22 , який намагався розбудити ОСОБА_35 , однак той його послав, тоді ОСОБА_22 просив повідомити ОСОБА_36 , щоб той не хвилювався.
В той же день від працівників міліції дізнався, що було вбито ОСОБА_23 . Близько 15 години був присутній в клубі, де ОСОБА_22 перебував в іншому одязі, ніж був напередодні, з подряпинами на обличчі, щодо яких він пояснив працівникам міліції, що це наслідок сімейної сварки.
В той же день було затримано його сина ОСОБА_35 , який у подальшому повідомив свідку, що 14.12.2013 увечері він разом з ОСОБА_22 ходив до будинку ОСОБА_26 , однак він її не вбивав і грошей не брав, вони повинні бути у ОСОБА_22 , а він, ОСОБА_41 , лише постукав у вікно та викликав ОСОБА_24 на вулицю.
Свідок захисту ОСОБА_42 показала, що 14.12.2013 близько 21 години вона зайшла до сестри ОСОБА_43 , приблизно о 21 год. 30 хв. залишила будинок, при цьому бачила обох її синів ОСОБА_29 та ОСОБА_35 . В той же вечір близько 22 години, коли свідок перебувала у себе вдома, до неї приходив ОСОБА_22 з подряпинами на обличчі, був п`яний, і згодом пішов додому.
Наступного дня близько 9-ї години ранку її сусідка ОСОБА_44 повідомила, що було вбито ОСОБА_23 . В той же день після 10-ї години дочка ОСОБА_22 повідомила свідку, що її мати знала про те, що до них прийде міліція, а тому все поприбирала.
Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , їх винуватість у вчинені вищезазначеного діяння підтверджується, а їх вищенаведені показання, а також показання їх батьків і свідка захисту спростовуються сукупністю досліджених судом присяжних доказів.
Потерпіла ОСОБА_15 показала, що проживає в с. Іванівка Житомирського району. 14.12.2013 о 21 годині 20 хвилин їй зателефонувала сестра ОСОБА_45 і повідомила, що їй дзвонила ОСОБА_23 і повідомила, що до останньої приходили ОСОБА_46 та ОСОБА_31 , які повідомили, що їх брат ОСОБА_47 десь лежить чи п`яний, чи вбитий. Потерпіла одразу ж зателефонувала сестрі ОСОБА_24 , однак її телефон не відповідав. 15.12.2013 вранці потерпілій зателефонувала ОСОБА_48 та повідомила про вбивство ОСОБА_24 . Разом з братом ОСОБА_49 приїхали до с. Чехівці і біля будинку, де проживали ОСОБА_24 разом з їх матір`ю ОСОБА_50 , побачили працівників міліції, які не допускали їх до будинку через слідчі дії. Цим працівникам міліції потерпіла повідомила про дзвінок ОСОБА_51 , якої на той час на місці події не було. Працівники міліції привели на дорогу ОСОБА_52 , у якої були сліди побиття на обличчі. Остання повідомила, що увечері 14.12.2013 ОСОБА_24 їй повідомила, що прийшли ОСОБА_53 за грошима. ОСОБА_24 взяла сумку із грошима, де в неї зберігались 50 тисяч гривень, і пішла, щоб віддати їх ОСОБА_54 . При цьому матір повідомила, що ОСОБА_22 вона не бачила, хоча працівники міліції питали про нього. Коли з будинку винесли тіло вбитої сестри, потерпіла разом із матір`ю зайшли до будинку, де остання повідомила про зникнення всіх золотих прикрас сестри. Потерпіла знала, що у сестри були два золотих ланцюжки, три пари золотих кульчиків та дві золотих обручки, а також були особисті збереження, в тому числі від здавання в оренду житла в Житомирі.
Коли після поховання сестри забрала матір додому, остання, заспокоївшись, розповіла, що того вечора, коли до них приходили ОСОБА_55 , вона із-за дверей своєї кімнати чула, як ОСОБА_24 просила в Бордючів, щоб вони забрали гроші і не вбивали її. Матір в цей час двічі підходила до дверей, чула крики з веранди, однак двічі отримувала удари по голові (хто саме їх наносив вона не бачила), від останнього втратила свідомість, а коли прийшла до тями, до в будинку було тихо, і ОСОБА_24 вже була мертвою.
Наполягала на призначенні обвинуваченим покарання у виді довічного позбавлення волі та просила задовольнити цивільний позов.
Потерпілий ОСОБА_16 показав, що 14.12.2013 близько 21 години 50 хвилин йому телефонувала сестра ОСОБА_56 і повідомила, що їй телефонувала сестра ОСОБА_45 , яка, в свою чергу, повідомила, що їхній брат ОСОБА_47 , який проживає в с. Чехівці, десь лежить чи п`яний, чи вбитий. Про це їй телефоном повідомила їх сестра ОСОБА_23 , яка також повідомила, що до них приходили ОСОБА_57 та ОСОБА_29 . Наступного дня від ОСОБА_58 дізнався про смерть ОСОБА_24 . В той же день разом із ОСОБА_59 приїхали в с. Чехівці, їх мати ОСОБА_60 перебувала в шоковому стані. В подальшому в лікарні мати розповіла про те, що їй в той день, коли загинула ОСОБА_24 , остання розповіла, що до них прийшли брати ОСОБА_55 , і вона розмовляла із ОСОБА_30 . Останні вимагали від сестри гроші. Потім ОСОБА_24 пішла, і матір чула крики з веранди, двічі підходила до дверей кімнати, однак отримувала удари, від останнього втратила свідомість.
Наполягав на призначенні обвинуваченим покарання у виді довічного позбавлення волі та просив задовольнити цивільний позов.
Свідок ОСОБА_61 показала, що 14.12.2013 близько 21 години їй зателефонувала сестра ОСОБА_23 та повідомила, що до неї прийшли брати ОСОБА_62 й повідомили, що їх брат ОСОБА_47 лежить вбитий на перехресті в центрі села Чехівці. Сестра також повідомляла, що боїться вийти з будинку. Після дзвінка ОСОБА_24 свідок в той вечір зателефонувала сестрі ОСОБА_63 , а також декілька разів телефонувала ОСОБА_24 , однак ніхто не відповідав. Наступного дня їй зателефонувала племінниця ОСОБА_64 , яка повідомила про смерть ОСОБА_24 . В той же день приїхала до с. Чехівці. У ОСОБА_24 були золоті обручки, ланцюжки.
Свідок ОСОБА_65 показала, що 14.12.2013 увечері їй телефонувала сестра ОСОБА_45 та повідомила, що їй телефонувала їх сестра ОСОБА_23 і розповіла про те, що до останньої прийшли брати ОСОБА_55 та повідомили про те, що їх брат ОСОБА_28 лежить десь на перехресті в селі.
Наступного дня свідок дізналась про смерть ОСОБА_24 . При цьому їхня мати ОСОБА_60 розповідала, що в той вечір, коли було вбито ОСОБА_24 , мати чула, як у вікно хтось постукав, мати наказала ОСОБА_24 не відчиняти, однак та вийшла, а повернувшись, повідомила, що прийшов ОСОБА_66 по гроші. ОСОБА_24 взяла сумку з грошима, яка висіла в кімнаті, для того, щоб віддати їх ОСОБА_67 . Потім мати чула штовханину в сінях, крики ОСОБА_24 ОСОБА_66 , не вбивай!. В цей час матір хтось вдарив по голові і вона втратила свідомість.
Свідок часто відвідувала матір із сестрою, в них були накопичення, оскільки ОСОБА_24 здавала в найом квартиру в м. Житомирі, однак з матір`ю жили скромно і грошей майже не витрачали. Також у сестри були золоті прикраси (кульчики, ланцюжки, обручки).
Свідок ОСОБА_68 показала, що 15.12.2013 о 8-й годині ранку до її хвіртки підійшла її сусідка ОСОБА_60 і повідомила, що вбили її дочку ОСОБА_24 . На обличчі ОСОБА_27 були синці. Після цього пішли разом до сусідки, від якої зателефонували в міліцію, і на прохання ОСОБА_27 свідок телефонувала якісь жінці для того, щоб та повідомила родичам загиблої.
Свідок ОСОБА_69 показала, що 15.12.2013 близько 8 години ранку до неї прийшла сусідка ОСОБА_70 та повідомила, що вбито ОСОБА_71 , після чого свідок викликала міліцію. Разом з ОСОБА_70 вийшли на вулицю, де стояла ОСОБА_60 , в неї були синці на обличчі. Остання повідомила, що хтось вбив її дочку. Спочатку ОСОБА_27 сказала, що не знає, хто вбив її дочку, однак у подальшому розповіла, що їй сама ОСОБА_24 повідомила, що приходив ОСОБА_72 по гроші.
З рапорту оперативного чергового Червоноармійського РВ УМВС України в Житомирській області від 15.12.2013 вбачається, що в цей день о 8 годині 40 хвилин від ОСОБА_69 надійшло повідомлення про заподіяння місцевим жителем тілесних ушкоджень сусідці ОСОБА_19 та її дочці (т. 1 а.п. 1). Суд присяжних не погоджується з доводами сторони захисту про неналежність та недопустимість цього доказу, оскільки він свідчить про час повідомлення про злочин та особу, яка здійснила таке повідомлення, і підтверджує правдивість показань свідка ОСОБА_73 .
Під час огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому проживали ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , 15.12.2013 року у період часу з 12 год. 10 хв. по 16 год. 40 хв. на подвір`ї виявлено групу слідів низу взуття. Також виявлені сліди речовини бурого кольору на бетонованому покритті біля входу у веранду будинку (зроблено змив на марлевий тампон № 1), на подвір`ї (змив на тампон № 2), нашарування плям такої речовини у вигляді бризок на внутрішній поверхні вхідних дверей, на дверній коробці, на підлозі веранди численні плями та краплі цієї речовини (змив на тампон № 3). У веранді на покривалах виявлено куртку сірого кольору з плямами речовини бурого кольору. На порозі дверей сіней, до яких примикає приміщення веранди, виявлено кров`яний слід низу взуття з малюнком 4-х паралельних смуг. На підлозі сіней виявлено труп ОСОБА_18 , який лежав на животі з витягнутою лівою рукою, з масивною рвано-лоскутною раною волосяної частини голови з пошкодженням кісток черепа та речовини головного мозку, трупні плями розташовані по передній поверхні тіла. Труп вдягнений в куртку темно-сірого кольору, на задній поверхні якого є розрив тканини на плечовому шві. Кисті трупа вимащені речовиною бурого кольору. Під трупом, на стінах сіней, дерев`яній підлозі, різних предметах виявлені численні плями (у вигляді мазків та бризок) та нашарування речовини бурого кольору. Також в сінях біля дверей до комори виявлено лопату з коротким держаком та плямами такої речовини. На підлозі сіней виявлено камінь розмірами 22х30 см, повністю вимащений речовиною бурого кольору. На стіні сіней над каменем виявлено пошкодження глиняного покриття у вигляді вдавлювання, а на поверхні каменя виявлено нашарування глини та фарби. В куті сіней виявлено жіночу сумку коричневого кольору з пошкодженнями, монети номіналом 2, 5, 10, 25 та 50 коп., а також полімерну різнокольорову сумку і поліетиленовий пакет. Крім того, плями речовини бурого кольору у вигляді мазків та підтікання виявлені на внутрішній і зовнішній поверхні дверей житлової кімнати № 1 (змив на тампон № 5), у вигляді крапель на підлозі цієї кімнати (змив на тампон № 4), мазків на дверях холодильнику, що знаходився в цій кімнаті. Зі столу в кімнаті вилучено мобільний телефон (т. 2 а.п. 4-37).
У вилучених з місця події змивах на марлеві тампони (№№ 1-5) виявлено кров людини з антигеном Н ізосерологічної системи АВО, який притаманний крові ОСОБА_18 та ОСОБА_74 (висновки судово-медичної експертизи від 30.12.2013 № 459 та від 31.03.2014 № 357, т. 4 а.п. 44-46, 52-53).
На вилученому в ході огляду камені виявлені сліди крові особи жіночої статі з антигеном Н, які могли походити від ОСОБА_18 та не могли належати ОСОБА_19 , обвинуваченим, ОСОБА_75 (висновки судово-медичної експертизи від 26.12.2013 № 207 та від 2.04.2014 № 79/ц, т. 3 а.п. 91-93, 95-96).
На вилученій під час огляду місця події лопаті також виявлені сліди крові особи, в якій виявлено антиген Н. Оскільки встановити статеву належність крові не представилось можливим, її походження можливе як від ОСОБА_18 , так і від ОСОБА_74 за умови наявності у нього тілесних ушкоджень, що супроводжувались кровотечею (висновки судово-медичної експертизи від 26.12.2013 № 206 та від 2.04.2014 № 80/ц, т. 3 а.п. 98-100, 102-103).
На вилученій під час огляду жіночій сумці коричневого кольору виявлені сліди крові людини, які містили антиген Н. Походження цієї крові можливе як від ОСОБА_18 , так і від ОСОБА_74 за умови наявності у нього тілесних ушкоджень, що супроводжувались кровотечею. Походження цих слідів крові від обвинувачених та ОСОБА_19 виключається (висновок імунологічної експертизи від 5.05.2014 № 7/78-14, т. 3 а.п. 105-113).
На вилучених під час огляду місця події полімерній різнокольоровій господарській сумці та поліетиленовому пакеті виявлені сліди крові людини з антигенами А та Н, а тому можуть походити від обвинувачених та ОСОБА_19 . Походження цієї корові від ОСОБА_18 та ОСОБА_74 виключається (висновок імунологічної експертизи від 6.05.2014 № 7/77-14, т. 3 а.п. 116-124).
На вилученій у веранді будинку ОСОБА_19 куртці сірого кольору по всій її поверхні виявлені сліди крові людини з антигеном Н, і мають генетичні ознаки крові ОСОБА_18 , їх походження від ОСОБА_19 , обвинувачених та ОСОБА_74 виключається (висновок імунологічної експертизи від 22.01.2014 № 7/226-13, висновок молекулярно-генетичної експертизи від 11.04.2014 № 96, т. 4 а.п. 7-14, 23-29).
При огляді 31.01.2014 мобільного телефону, вилученого в житловій кімнаті будинку ОСОБА_18 , встановлено, що телефон обслуговував абонентський номер НОМЕР_1 . При огляді меню дзвінків телефону виявлені вихідні дзвінки за 14.12.2013 о 21:54 абоненту ОСОБА_76 , о 21:55 абоненту Тоня Ивановка та о 21:56 абоненту Зоя. Також виявлені пропущені дзвінки у той же вечір, починаючи з 22:05 і до 23:12, від названих абонентів. Зазначені відомості підтверджують показання потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , свідка ОСОБА_77 , а також відомості слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_19 про те, що в той вечір, коли до ОСОБА_18 прийшли брати ОСОБА_55 , остання телефонувала своїм родичам, а через деякий час вона на їхні дзвінки не відповідала (т. 2 а.п. 139-141).
З довідки УОТЗ УМВС України в Житомирській області від 19.05.2014 № 12/999 вбачається, що 14.12.2014 з абонентського номеру НОМЕР_1 (яким користувалась ОСОБА_18 ) у період часу з 19 по 23 годину було здійснено лише один дзвінок ненульової тривалості (74 с) на номер НОМЕР_2 . Дзвінок здійснено в зоні покриття базової станції ВАТ Укртелеком, до якого входить і село Чехівці Червоноармійського району (т. 2 а.п. 223). Дані цієї довідки свідчать про час, коли ОСОБА_18 телефонувала ОСОБА_77 та розповіла їй, що до її будинку прийшли обвинувачені.
При огляді місця події ділянки дороги напроти вищезазначеного домоволодіння ОСОБА_19 за вказаною адресою 15.12.2013 у період часу з 12 год. 15 хв. по 15 год. 10 хв. на відстані 120 м від вказаного домоволодіння на узбіччі дороги в снігу виявлено слід низу взуття з краплями речовини бурого кольору. Сліди речовини бурого кольору виявлені на присадибних ділянках різних домоволодінь по вул. Богунія в напрямку вул. Леніна і закінчуються біля будинку культури с. Чехівці, де також виявлено слід взуття (зроблено гіпсовий зліпок) та групу плям речовини бурого кольору (зроблено змив на марлевий тампон) (т. 2 а.п. 38-45). У цьому змиві виявлено кров людини, виявити групові антигени якої не вдалось (висновок судово-медичної експертизи від 30.12.2013 № 458, т. 4 а.п. 35-37).
Під час використання службового собаки 15.12.2013 в с. Чехівці Червоноармійского району виявлено сліди взуття з можливими слідами крові на ділянці місцевості по вул. Богунія довжиною приблизно 800 м, які розпочинались біля будинку № 7 і продовжувались поза будинками до вул. Леніна біля клубу (акт зі схемою, т. 2 а.п. 46).
Свідок ОСОБА_78 показав, що в грудні 2013 року він працював інспектором-кінологом кінологічного центу УМВС України в Житомирській області і у складі слідчо-оперативної групи виїхав у с. Чехівці у зв`язку з вбивством. Через велике скупчення людей та мокрий сніг використовувати службового собаку було недоцільним, однак біля будинку вбитої було виявлено залишки крові, і собака за слідами крові повів від будинку направо до центру села, потім до клубу, який був зачинений. Було клубу виявлено сліди крові і сліди взуття.
При огляді 15.12.2013 домоволодіння АДРЕСА_1 , в якому проживають обвинувачені, у період часу з 15 год. 30 хв. по 16 год. 30 хв. в пральній машині спальні виявлено чоловічій светр чорного кольору з плямами речовини бурого кольору на передній поверхні з переходом на горловину, які просікають тканину наскрізь; біля пральної машинки виявлені чоловічі шкіряні зимові черевики та дві пари гумових чобіт, на яких слідів крові не виявлено (протокол огляду місця події, т. 2 а.п. 48-61, висновок імунологічної експертизи від 16.01.2014 № 7/221-13, т. 4 а.п. 112-119). На вилученій під час огляду кофті чорного кольору виявлено кров людини з антигенами А та Н, що у випадку походження її від однієї людини не виключає її походження від ОСОБА_19 та ОСОБА_11 і виключає її походження від ОСОБА_79 . У випадку змішування крові двох осіб, в крові яких містяться зазначені антигени, її походження від ОСОБА_74 , також від ОСОБА_18 не виключається. Встановити статеву належність цієї крові не виявилось можливим (висновки імунологічної експертизи від 20.01.2014 № 7/223-13 та від 30.04.2014 № 7/53-14, висновок судово-медичної експертизи від 28.04.2014 № 89/ц, т. 4 а.п. 128-135, 143-145, 153-154).
Під час огляду місця події 15.12.2013 в приміщенні будинку культури с. Чехівці на штанах ОСОБА_11 виявлено пляму речовини бурого кольору, з якої зроблено виріз, а також вилучено його взуття гумові чоботи (т. 2 а.п. 63-66). На внутрішній поверхні правого чобота на відстані 8,5 см від його верхнього краю виявлено пляму речовини бурого кольору, в якій при подальшому дослідженні виявлено сліди крові, що мають змішані генетичні ознаки крові ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , однак не містять генетичних ознак крові самого ОСОБА_11 (висновок імунологічної експертизи від 20.01.2014 № 7/222-13 та висновок молекулярно-генетичної експертизи від 3.03.2014 № 32, т. 4 а.п. 61-65, 74-80). У вирізі зі штанів ОСОБА_11 також виявлено сліди крові, що мають змішані генетичні ознаки крові ОСОБА_18 та ОСОБА_11 та не містять генетичних ознак ОСОБА_19 (висновок імунологічної експертизи від 21.01.2014 № 7/224-13 та висновок молекулярно-генетичної експертизи від 3.03.2014 № 33, т. 4 а.п. 88-91, 100-104).
Згідно із висновками трасологічної експертизи від 25.03.2014 № 1/260 та від 7.05.2014 № 388 слід низу взуття, виявлений на порозі сіней будинку ОСОБА_19 15.12.2013, та слід підошви низу взуття, вилучений за допомогою гіпсового зліпку біля будинку культури в с. Чехівці в той же день, залишені одним слідоутворюючим об`єктом, та могли бути залишені підошвенною частиною чобота на ліву ногу 43-го розміру, вилученого в той же день у ОСОБА_11 (т. 4 а.п. 226-233, 242-254).
При огляді 15.12.2013 в приміщенні будинку культури с. Чехівці на передній частині черевика ОСОБА_12 виявлено плями речовини бурого кольору, з якого зроблено змив на марлю, а також вилучено комбінезон синього кольору з плямами речовини коричневого кольору по всій поверхні (т. 2 а.п. 68-72). У змиві з черевика ОСОБА_12 виявлено кров птиці (висновок імунологічної експертизи від 21.01.2014 № 7/225-13, т. 4 а.п. 162-166). На лицевій стороні передньої та задньої поверхні лівої штанини, задньої поверхні правої штанини вилучених у ОСОБА_12 штанів типу комбінезон синього кольору виявлені сліди крові людини з антигенами А та Н, що за умови походження її від однієї людини свідчить про можливість її походження від ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_19 ; походження її від ОСОБА_18 та ОСОБА_74 в такому випадку виключається. У випадку, якщо сліди крові виникли внаслідок змішування від двох або більше осіб, в крові яких містились названі антигени, її домішки можливі від всіх осіб, які проходять по справі (висновки імунологічної експертизи від 22.01.2014 № 7/227-13 та від 30.04.2014 № 7/54-14, т. 4 а.п. 190-199, 207-210).
Під час огляду в морзі Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи 16.12.2013 вилучено одяг, якій був на трупі ОСОБА_18 : куртку сірого кольору з розривом тканини на плечі, хустину білого кольору з розривами, синтетичні штани чорного кольору та светр помаранчевого кольору, всі названі речі зі слідами речовини бурого кольору. Крім того, вилучені волосся та два фрагменти скла з волосся на голові трупа ОСОБА_18 (т. 2 а.п. 73-77). На вилучених куртці, кофті, спортивних штанах, хустині ОСОБА_18 виявлено кров людини, походження якої можливе від останньої (висновок імунологічної експертизи від 03.03.2014 № 7/18-14, т. 3 а.п. 42-52). Встановити видову приналежність крові на фрагментах скла, вилученого з волосся на голові трупа ОСОБА_18 , не представилось можливим (висновок імунологічної експертизи від 26.03.2014 № 7/36-14, т. 3 а.п. 60-65).
При повторному огляді домоволодіння ОСОБА_19 за вищевказаною адресою 16.12.2013 у приміщенні веранди виявлено та вилучено розбиту пляшку з плямами речовини бурого кольору (т. 2 а.п. 95-98). Згідно із висновками імунологічної експертизи від 24.01.2014 № 7/237-13 та від 31.04.2014 № 7/37-14 на фрагменті вилученої пляшки (горловині) знайдено сліди крові людини, в якій виявлено антиген Н ізосерологічної системи АВО, що свідчить про можливість її походження від ОСОБА_18 , чи ОСОБА_74 (т. 3 а.п. 68-76, 79-81). Один з вилучених 16.12.2013 з волосся на голові трупа ОСОБА_18 фрагментів скла та вилучена в той же день під час огляду у веранді будинку ОСОБА_19 горловина пляшки до розділення складали єдине ціле. Іншій вилучений з волосся ОСОБА_18 фрагмент скла ймовірно також складав з горловиною пляшки єдине ціле до розділення, оскільки вони схожі за морфологічною будовою та мають однаковий відтінок. Фрагменти скла, виявлені у волоссі ОСОБА_18 , та горловина пляшки були утворенні внаслідок розлому скла пляшки (висновок комплексної судової трасологічно-дактилоскопічної експертизи від 14.04.2014 № 1/340, т. 3 а.п. 84-89).
Під час слідчого експерименту 11.03.2014 потерпіла ОСОБА_19 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , т. 5 а.п. 234) в своєму домоволодінні за вищезазначеною адресою вказала на ліжко в житловій кімнаті, де вона 14.12.2013 перебувала в той час, коли хтось постукав у вікно. Також потерпіла ОСОБА_19 вказала на ліжко в цій же кімнаті, на якому відпочивала в той вечір її дочка ОСОБА_24 , яка після стуку у вікно вийшла з кімнати, а повернувшись, зателефонувала своїй сестрі та повідомила про те, що до них прийшли брати ОСОБА_55 , які повідомили про те, що ОСОБА_47 лежить на перехресті у селі. Далі потерпіла показала, як дочка повторно вийшла, а через деякий час повернулась до цієї ж кімнати і повідомила, що брати ОСОБА_55 прийшли за грошима. Потерпіла показала на спинку ліжка ОСОБА_24 , пояснивши, що на цьому місці висіла жіноча сумочка, в якій вони із дочкою зберігали свої гроші. Далі ОСОБА_19 продемонструвала, як ОСОБА_24 взяла цю сумочку та вийшла з кімнати в сіні будинку. Після цього ОСОБА_19 продемонструвала, як вона підійшла до дверей з першої кімнати до сіней, з яких чула крики ОСОБА_24 з благаннями не вбивати її, як остання називала два імені ОСОБА_66 та ОСОБА_29 , а також чула два чоловічі голоси, крики Держи її! та чоловічій сміх. Також потерпіла ОСОБА_19 продемонструвала, як вона відкрила двері сіней та спитала про те, що там відбувається. Далі ОСОБА_19 продемонструвала місце на свої голові, куди їй невідома особа нанесла один удар, після чого закрила ці двері. Потерпіла зазначила, що від удару втрималась на ногах та знов відчинила двері сіней, після чого відчула, як отримала ще один удар по голові, від якого вона впала на підлогу поруч із піччю та втратила свідомість. Крім того, ОСОБА_19 вказала на місце в сінях, де після того, як прийшла до тями, виявила мертвою ОСОБА_24 . Також ОСОБА_19 вказала місце у кутку сіней біля веранди, де вона виявила залишки скла та горловину скляної пляшки (т. 2 а.п. 108-118).
У ОСОБА_19 виявлено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді обширного синця на обличчі, трьох осаднень шкіри та трьох на спинці носу, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, від одного удару таким по обличчю (на місці удару виник синець) та при ударі обличчям до таких при падінні. Ці тілесні ушкодження могли утворитись 14.12.2013 за обставин, на які вказала ОСОБА_19 під час слідчого експерименту 11.03.2014. Не виключається можливість незначної кровотечі після спричинення цих тілесних ушкоджень (висновки судово-медичної експертизи від 16.12.2013 № 3596 та від 24.03.2014 № 617, т. 3 а.п. 14-16).
Вартість лікування ОСОБА_19 у КУ ЦРЛ Червоноармійської районної ради у період з 20.12.2013 по 27.12.2013 з діагнозом струс головного мозку; закрита черепно-мозкова травма, множинні крововиливи обличчя і голови становить 1258 грн. 46 коп. (т. 2 а.п. 238).
Свідок ОСОБА_80 показав, що в грудні 2013 року працював листоношею у с. Чехівці і особисто приносив додому пенсію ОСОБА_81 , яку отримувала в руки її дочка ОСОБА_23 . Пам`ятає, що в день її вбивства близько 15 години привіз пенсію ОСОБА_81 , яку отримала ОСОБА_24 , яка була в доброму настрої. Пенсію приносив усім пенсіонерам села в один день.
На трупі ОСОБА_18 виявленні тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці чола на кордоні волосяної частини голови, більше зліва (рана №1), рани в ділянці лобної ділянки волосяної частини голови зліва (рана №2), масивної рвано-лоскутної рани в тім`яно-скроневих ділянках волосяної частини голови з обох сторін, багато скалкового вдавленого перелому в скронево-тім`яній ділянці кісток склепіння черепа зліва з пошкодженням твердої мозкової оболонки та речовини головного мозку, крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку; множинних блідо-синього кольору синців тильної поверхні лівої кисті та по передній поверхні лівого передпліччя в нижній частині його, дрібних саден у вищевказаних ділянках, синців та саден тильної поверхні правої кисті, синця навколо правого ока з переходом на лобно-скроневу ділянку, дрібних саден у вищевказаних ділянках; крововиливів у кон`юнктиву правого ока, слизову оболонку верхньої губи справа, саден на обличчі; масивних розлитого характеру крововиливів під м`які покрої голови в лобно-скронево-тім`яних ділянках на всьому протязі.
Тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової-лицьової травми: синців та саден на обличчі, крововиливів в кон`юнктиву правого ока, в слизову оболонку верхньої губи, ран волосяної частини голови, багато скалкового перелому кісток склепіння та основи черепа з ушкодженням твердої мозкової оболонки та речовини головного мозку, крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, є смертельними, несумісними із життям, тобто знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Всі інші виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в ділянці верхніх кінцівок мають ознаки легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться. Враховуючи характер виявлених тілесних ушкоджень (синці блідо-синього кольору, садна покриті кіркою розташованою нижче оточуючої шкіри, виявлені рани без ознак загоєння, виражені ознаки гострої крововтрати), можна вважати, що по терміну свого виникнення вони можуть відповідати не більше добовій давності до часу огляду трупа на місці його виявлення, та без сумніву являються прижиттєвими.
Характер виявлених тілесних ушкоджень дозволяє вважати, що смерть гр. ОСОБА_18 настала безпосередньо після спричинення тілесного ушкодження у вигляді багатоскалкового вдавленого перелому кісток склепіння та основи черепа з ушкодженням твердої мозкової оболонки та речовини головного мозку.
Виявлення в скуйовдженому волоссі на голові трупа ОСОБА_18 осколків скла, характер виявлених ушкоджень в ділянці голови (рана № 1 та рана № 2 відносно рівні, дещо відслоєні краї, заокруглені кінці) дозволяє вважати, що дані тілесні ушкодження були спричинені при нанесенні ударів скляною пляшкою. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на обличчі, синців та саден в ділянці верхніх кінцівок виникли від дії тупого (их) предмета (ів), не залишивши в них яких-небудь специфічних та характерних ознак, дозволяючих ідентифікувати їх слідоутворюючу, контактуючу поверхню, могли виникнути при нанесенні ударів натуральною зброєю людини (кулаки, ноги взуті у взуття). Виявлені ушкодження у вигляді масивної рвано-лоскутної рани волосяної частини голови, багато скалкового, вдавленого перелому кісток склепіння черепа з переходом множинних ліній перелому на основу черепа з ушкодженням твердої мозкової оболонки, речовини головного мозку, крововиливів під м`які мозкові оболонки виникли від дії тупого (их) предмета (ів) з обмеженою слідоутворюючою, контактуючою поверхнею зі значною силою прикладення (силою необхідною для утворення даного ушкодження) і могли утворитися при нанесенні удару (ів) каменем, виявленим на місці виявлення трупа.
Яких-небудь тілесних ушкоджень, котрі могли б виникнути до 14 грудня 2013 р., при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_18 не виявлено.
Судити точно про кількість нанесених ударів та їх послідовність заподіяння не мається можливим, однак враховуючи характер виявлених тілесних ушкоджень, можливо стверджувати, що останнім було спричинено тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа.
Локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень виключає можливість спричинення їх самому собі.
В момент нанесення тілесних ушкоджень потерпіла могла знаходитись по відношенню до нападаючого в любому положенні, окрім того положення, при котрому ділянки розташування тілесних ушкоджень були б недоступними для нанесення ударів.
Наявність підтікання крові на стінках будівлі, де був виявлений труп, на різноманітних висотах, дозволяє вважати, що після спричинення частини тілесних ушкоджень потерпіла здійснювала цілеспрямовані дії (могла ходити, говорити, повзати). Після спричинення тілесних ушкоджень у вигляді відкритої черепно-мозкової травми багатоскалкового вдавленого перелому кісток склепіння та основи черепа можливість здійснення яких-небудь цілеспрямованих дій виключена.
Спиртів в крові трупа не виявлено (висновок судово-медичної експертизи від 5.01.2014 № 1225, т. 3 а.п. 1-15).
Тілесні ушкодження, виявлені на волосистій частині голови у вигляді рвано-лоскутних ран та багатоуламкового перелому скронево-тім`яної ділянки склепіння черепу могли утворитись внаслідок ударів тупим твердим предметом з контактуючою поверхнею, якій міг володіти ріжучими властивостями, зокрема, скляною пляшкою, вилученою у веранді будинку ОСОБА_19 16.12.2013 (висновок судової медико-криміналістичної експертизи від 24.02.2014 № 264-МК, т. 3 а.п. 9-12).
Під час слідчого експерименту 16.12.2013 підозрюваний ОСОБА_11 на території домоволодіння за вищевказаною адресою, в якому проживали ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , вказав на вікно веранди, в яке він стукав 14.12.2013, коли він сам прийшов до ОСОБА_18 та викликав її на вулицю, на макеті біля входу в будинок показав, як він наніс ОСОБА_18 удар кулаком в груди, від якого остання присіла, показав, як вона схопила його, а він, в свою чергу, схопив її за шию та затягнув до веранди, а потім до сіней, де чекав потерпілу, поки вона виносила йому гроші. Також ОСОБА_12 показав, як він ногою притримав вхідні двері до приміщення житлової кімнати, крізь які побачив, що ОСОБА_18 за грошима пішла прямо та наліво (що відповідає відомостям слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_19 щодо зберігання грошей в сумці на спинці ліжка ОСОБА_18 ). Крім того, він показав на буфет в сінях, де знайшов каміння, та на манекені продемонстрував, як в цьому ж приміщенні наніс цим камінням, тримаючи його обома руками, спочатку один удар по голові ОСОБА_18 , який був нанесений зверху та зліва. Цей удар був слабкий, оскільки ОСОБА_18 нахилилась, однак від цього удару вона присіла в кутку. Другий удар, як продемонстрував ОСОБА_11 , він наніс цим же камінням, тримаючи його також двома руками, по голові ОСОБА_18 також зверху та зліва, від якого остання впала на підлогу обличчям вниз. Після другого удару він побачив у дверях ОСОБА_19 , яку штовхнув у плече, від чого вона впала на підлогу, а ОСОБА_11 залишив будинок (т. 2 а.п. 79-93). Після відтворення в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_11 підтвердив, що він дійсно наніс тоді ОСОБА_18 два-три удари рукою в область грудей на подвір`ї біля входу у веранду, хоча при допиті в суді категорично заперечував застосування ним насильства до загиблої. Крім того, ОСОБА_11 підтвердив, що чув, як ОСОБА_18 заходила до житлової кімнати і казала своїй матері, що її вбивають. Усі інші повідомлені ним при слідчому експерименті обставини обвинувачений ОСОБА_11 заперечив, пояснив, що зробив це через переляк та за пропозицією адвоката за призначенням.
Механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_18 може відповідати обставинам, зазначеним підозрюваним ОСОБА_11 при його допиті та слідчому експерименті 16.12.2013, в частині спричинення тілесних ушкоджень на голові (два удари каменем). Зазначені тілесні ушкодження ОСОБА_18 могли бути спричинені як однією особою, так і групою осіб (висновок судово-медичної експертизи від 27.03.2014 № 674/14, т. 3 а.п. 6-8).
Під час слідчого експерименту 20.03.2014 підозрюваний ОСОБА_11 на території домоволодіння ОСОБА_19 за вищевказаною адресою виклав та продемонстрував версію подій, якої він притримувався при допиті в судовому засіданні. Однак, на слідчому експерименті підозрюваний ОСОБА_11 показував, що ОСОБА_24 , коли він зайшов у веранду, почала тягнути його за волосся, а не відтягувати руки, щоб подивитись обличчя. Крім того, обвинувачений показав, що саме він відштовхнув від себе ОСОБА_24 , а не ОСОБА_22 . Також обвинувачений уточнив, що ОСОБА_18 повідомляла, що в неї є лише 600-700 грн. Крім того, обвинувачений продемонстрував, як ОСОБА_22 зачинив ногою двері з сіней у житлову кімнату, коли обвинувачений повідомив його про те, що йде бабушка. Також обвинувачений продемонстрував маршрут, яким він залишив місце події (т. 2 а.п. 120-138). Цей маршрут співпадає із зазначеним на схемі акту застосування службового собаки від 15.12.2013 маршрутом руху собаки по слідах крові від будинку ОСОБА_19 до будинку культури с. Чехівці.
Кров ОСОБА_18 і ОСОБА_74 відноситься до групи О ( ОСОБА_82 ) з ізогемаглюгинінами анти-А і анти-В, а кров ОСОБА_19 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В (висновки імунологічної експертизи від 18.12.2013 № 542, від 25.03.2014 № 7/32-14, від 16.01.2014 № 7/219-13, від 10.01.2014 № 7/220-13 та від 25.03.2014 № 7/34-14, т. 3 а.п. 13, 18-22, 24-27, 30-40).
Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_83 показав, що 14.12.2013 в першій половині до обіду він перебував у тещі ОСОБА_84 , яка проживає в іншій половині будинку свідка. У той же день близько 13 години заходив до Бордючів і просив їх допомогти різати дрова, після чого повернувся додому. Після 16 години свідок перебував у сусіда ОСОБА_85 . Більше в той день нікого з ОСОБА_86 свідок не бачив. Близько 18 години свідок ходив в магазин купляти горілку (магазин починає роботу саме в цей час), повернувся додому приблизно через 20 хвилин. Бордючів він при цьому не бачив, в тому числі і на їх подвір`ї. Увесь вечір до 23 години провів у ОСОБА_85 із своєю жінкою та дітьми, після чого повернувся додому і ліг спати. Наступного ранку близько 7 години провідав свого знайомого ОСОБА_87 , який проживає поруч із ОСОБА_88 . ОСОБА_31 попросив свідка сходити за сірниками, і він пішов до ОСОБА_86 , однак останні спали, а їх мати сказала, що сірників немає, тому ОСОБА_22 пішов до іншого сусіда. При цьому свідок не казав матері ОСОБА_86 про те, що нібито все буде добре, і нічого передавати ОСОБА_89 не просив. В той же день близько 9 години від своєї тещі дізнався про вбивство своєї знайомої ОСОБА_23 . В той же день до свідка приходили працівники міліції, запросили до клубу, де питали в нього з приводу вбивства ОСОБА_23 , однак його при цьому не затримували. Клуб він залишив близько 11 години. Свідок категорично заперечив показання обвинуваченого ОСОБА_11 , повторені ним в присутності свідка, щодо їх зустрічі увечері 14.12.2013 та того, що вони нібито вдвох направились до будинку ОСОБА_23 , де ОСОБА_22 спричинив їй тілесні ушкодження. Свідок пояснив, що ніяких спільних справ з братами ОСОБА_88 він не мав, хоча дійсно позичав у ОСОБА_35 50 грн. Підтвердив, що коли 15.12.2013 зранку приходив до ОСОБА_86 , в нього була подряпина на обличчі, яка виникла внаслідок падіння вдома 14.12.2013. Свідок також заперечив, що в той день увечері близько 22 години він нібито приходив до ОСОБА_90 .
Під час обшуку в будинку ОСОБА_22 4.03.2014 виявлено та вилучено його одяг: чоловічі штани сірого та зеленого кольорів, чоловічі гумові чоботи та чоловічі чоботи з гуми і тканини (т. 8 а.п. 25). На вилучених 4.03.2014 у ОСОБА_74 штанах чоловічих зимових темно-синього кольору та штанах зеленого кольору виявлено кров, встановити групову приналежність якої не представилось можливим. На вилучених у нього гумових чоботах та парі черевиків крові не виявлено (висновок імунологічної експертизи від 25.03.2014 № 7/33-14, т. 4 а.п. 174-181).
За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні досліджено відеозапис випуску новин ТСН телеканалу 1+1 від 15.12.2013 та інтерв`ю в той же день ОСОБА_19 . ОСОБА_77 журналістам названого телеканалу. Під час інтерв`ю ОСОБА_19 повідомила, що її дочка ОСОБА_24 , коли постукали в їх вікно увечері, розповідала, що прийшли троє брати ОСОБА_55 та ОСОБА_22 . Під час цього інтерв`ю ОСОБА_61 повідомила журналістам, що їй напередодні телефонувала сестра ОСОБА_24 та повідомила, що прийшов ОСОБА_91 з іншою особою, яку сестра не впізнала. Після відтворення відеозапису інтерв`ю в судовому засіданні свідок ОСОБА_61 повідомила, що інтерв`ю давала в стані афекту через смерть сестри, наполягала на правдивості показань, які вона надала суду. При оцінці цього відео суд присяжних виходить з того, що на ньому зафіксовані пояснення учасників інтерв`ю, які не являються показаннями в розумінні ст. 95 КПК України. Суд присяжних також враховує, що ці пояснення надавались в присутності інших осіб на вулиці, що також могли вплинути на їх об`єктивність, зокрема, небажання учасників інтерв`ю повідомляти певні обставини при сторонніх особах.
При затриманні ОСОБА_11 15.12.2013 за підозрою у вчинені злочину в останнього вилучено мобільний телефон марки Нокія (т. 8 а.п. 32-34). Оглядом цього телефону 4.02.2014 встановлено, що останній обслуговував номер НОМЕР_3 (т. 2 а.п. 142-143).
Суд присяжних відкидає як докази вини обвинуваченого ОСОБА_11 відомості аналітичних довідок УОТЗ УМВС України в Житомирській області (від 14.02.2014 вих. № 12/316 та від 16.05.2014 № 12/976), згідно із якими з абонентського номеру обвинуваченого в період з 19 по 23 год. 14.12.2013 було здійснено 4 дзвінки та отримано 13 СМС в межах дії базових станцій, які обслуговують місце вчинення злочину. Як видно із схем, до зони покриття зазначених у довідках базових станцій, входить все с. Чехівці, а не лише місце вчинення злочину, що позбавляє відомості цих довідок доказового значення (т. 2 а.п. 168-173, 226-237).
Крім того, суд присяжних визнає недопустимими доказами відомості протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії по обстеженню недоступних місць та втручання у приватне спілкування без відому особи (т. 2 а.п. 101-107), виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 87 КПК України в редакції, чинній на момент початку проведення негласної слідчої дії, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов. Докази, отримані внаслідок такого порушення, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок такого порушення, в силу ч. 1 названої статті КПК України є недопустимими. Частина 1 ст. 258 КПК України передбачає, що ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді. Як видно зі змісту протоколу названої негласної слідчої дії, було здійснено втручання у спілкування підозрюваного ОСОБА_11 , який утримувався в умовах СІЗО УВП № 8 м. Житомира, його батьків та брата ОСОБА_12 . Отже, таке втручання мало здійснюватись на підставі ухвали слідчого судді. Зі змісту протоколу проведення негласної слідчої дії вбачається, що її проведено на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Житомирської області від 19.12.2013 № 7-138. Відповідно до ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування належності доказів покладено на сторону, що їх подає. Проте прокурор не надав суду названої ухвали, що унеможливлює перевірити, чи були порушені умови дозволу слідчого судді при проведені названої негласної слідчої дії та ставить під сумнів законність її проведення. З відповіді голови апеляційного суду Житомирської області від 27.09.2016 № 01-10/33/2016-вих вбачається, що надати копію зазначеної ухвали слідчого судді не уявляється можливим через її знищення (т. 7, а.п. 67). За таких обставин суд присяжних на підставі ст. 87 КПК України визнає недопустимими доказами відомості протоколу про результати проведення зазначеної негласної слідчої дії через істотне порушення прав людини та основоположних свобод при її проведенні.
Обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в період інкримінованих діянь могли усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, можуть усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час, застосування примусових заходів медичного характеру не потребують (акти судово-психіатричної експертизи від 11.03.2014 № 97-2014 та від 27.05.2014 № 213-2014, т. 4 а.п. 262-264, 277-279).
Оцінюючи показання потерпілих ОСОБА_15 і ОСОБА_92 , свідків ОСОБА_77 й ОСОБА_65 про те, що 14.12.2013 близько 21 години ОСОБА_18 телефонувала свідку ОСОБА_77 та повідомила, що до неї прийшли обидва брати ОСОБА_55 , суд присяжних виходить з того, що показання названих осіб є взаємоузгодженими та послідовними. Суд присяжних не бере до уваги доводи сторони захисту про непослідовність їх показань, оскільки ніякі інші показання цих осіб суд не досліджував. Зважаючи на те, що ОСОБА_18 загинула, а потерпіла ОСОБА_19 померла, враховуючи важливість цих показань для встановлення обставин справи, їх взаємоузгодженість як між собою, так і з іншими доказами (відомостями слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_19 , аналітичною довідкою про з`єднання абонентського номеру ОСОБА_18 ), суд присяжних на підставі ст. 97 КПК України визнає показання з чужих слів названих осіб допустимими доказами і кладе їх в основу висновку про винність обох обвинувачених як у вчиненні розбійного нападу, так і умисного вбивства ОСОБА_18 .
Під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_19 чітко зазначала, що її дочка ОСОБА_24 , перебуваючи в сінях, називала нападників за іменами ОСОБА_72 та ОСОБА_29 . Сама ОСОБА_19 чула два чоловічих голоси та крики Держи її!, що свідчить про взаємоузгодженість дій нападників. Суд присяжних також відкидає доводи сторони захисту про непослідовність показань та пояснень потерпілої ОСОБА_19 , оскільки в судовому засіданні ніякі інші її показання не досліджувались, а інтерв`ю, яке вона надала телеканалу 1+1 15.12.2013, не є її показаннями в розумінні ч. 1 ст. 95 КПК України.
Крім того, оцінюючи показання свідка ОСОБА_65 та доводи сторони захисту про те, що Сашею ОСОБА_18 могла називати лише ОСОБА_74 , з яким була добре знайомою, та не називала так ОСОБА_11 , яких всі називали ОСОБА_62 , суд присяжних виходить з того, що свідок чітко зазначила, що ОСОБА_23 повідомила ОСОБА_77 , яка в свою чергу повідомила свідку, що до них прийшли саме брати ОСОБА_62 .
Враховуючи вищенаведені показання потерпілих, свідків ОСОБА_77 й ОСОБА_65 , відомості слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_19 , огляду місця події місця вчинення злочину, результати експертиз виявлених на місці вчинення злочинів слідів і предметів (в тому числі знарядь вчинення вбивства ОСОБА_18 ), суд присяжних дійшов висновку про те, що 14.12.2013 обвинувачені домовились вчинити напад на ОСОБА_18 і ОСОБА_19 з метою заволодіння їх майном. Про це свідчать також показання свідка ОСОБА_93 про те, що він в той день всім пенсіонерам села Чехівці, в тому числі й ОСОБА_19 , розніс пенсію. Про цю обставину було відомо обвинуваченим, оскільки, як показав свідок, пенсію він щомісяця приносив в один і той же день.
Як неодноразово показував сам обвинувачений ОСОБА_11 , саме він викликав ОСОБА_18 з її будинку під надуманим приводом. Як він підтвердив після відтворення в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту із ним від 16.12.2013, він наніс ОСОБА_18 декілька ударів в груди, коли та вийшла з будинку. Разом з тим, на тулубі трупа ОСОБА_18 тілесних ушкоджень не виявлено, однак на місці, на яке вказував ОСОБА_11 на слідчому експерименті, де він наніс два-три удари ОСОБА_18 , під час огляду місця події в снігу виявлено пляму крові, тому суд присяжних дійшов висновку, що в цьому місці обвинувачені нанесли ОСОБА_18 декілька ударів в обличчя, що спричинило кровотечу. Разом з тим, оскільки на цьому місці не виявлено уламків скла пляшки, якою нанесено удари по голові ОСОБА_18 , суд присяжних виключає із обставин, що були інкриміновані обвинуваченим, завдання ОСОБА_18 ударів скляною пляшкою на подвір`ї. Ці удари, на переконання суду присяжних, вони нанесли ОСОБА_18 вже в приміщенні сіней будинку, де й поставили їй вимогу віддати усі наявні цінності та гроші, що узгоджується з відомостями слідчого експерименту із ОСОБА_19 (зокрема, щодо місця виявлення залишків скляної пляшки). Суд присяжних вважає встановленим, що саме після нанесення їй обвинуваченими декількох ударів по голові скляною пляшкою, ОСОБА_18 повернулась у кімнату за грошима та цінностями, при цьому повідомила своїй матері, що її вбивають. Враховуючи висновок експерта щодо причини смерті ОСОБА_18 , місце виявлення тіла, концентрацію слідів крові, суд присяжних вважає, що її смерть була спричинена в приміщенні сіней від нанесення обвинуваченими двох ударів по голові каменем, якій вони знайшли на буфеті сіней, після того, як потерпіла повернулась до цього приміщення з жіночою сумкою, в якій зберігала 50 000 грн. та золоті прикраси.
Обвинуваченням було інкриміновано ОСОБА_11 та ОСОБА_12 змову на вчинення вбивства ОСОБА_18 ще до початку розбійного нападу на неї. Однак судом присяжних доказів цієї обставини не здобуто. Не може бути підтвердженням цього та обставина, що для нападу на ОСОБА_18 вони заздалегідь приготували скляну пляшку, оскільки знаряддям вбивства було каміння, а після нанесення ударів такою пляшкою, в тому числі й по голові, настання смерті не неминуче, що й підтвердили висновки судово-медичної експертизи та усвідомлювалось обвинуваченими. Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачені для заподіяння смерті ОСОБА_18 використали важке каміння, яким нанесли два удари по голові, спричинивши безумовно несумісні із життям тілесні ушкодження, які унеможливлювали будь-яку рухову активність потерпілої, і обвинувачені передбачали такий причинний зв`язок між своїми діями та їх наслідками, суд присяжних вважає, що обвинувачені не лише припускали, а бажали настання смерті потерпілої ОСОБА_18 , що істотно підвищує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними діяння.
Обвинуваченням ОСОБА_11 було інкриміновано спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_19 шляхом нанесення спільно з братом ОСОБА_12 одного удару по голові. Хоча ОСОБА_19 вказувала на нанесення їй двох ударів, суд присяжних в силу ст. 337 КПК України не може вийти за межі обвинувачення, що погіршує становище обвинуваченого. Згідно із вищезазначеним висновком судово-медичної експертизи, наявні у ОСОБА_19 тілесні ушкодження могли супроводжуватись незначною кровотечею і могли виникнути внаслідок одного удару та падіння на підлогу. Кров, яка могла належати ОСОБА_19 , виявлена на комбінезоні ОСОБА_12 . Зважаючи на викладене, суд присяжних вважає встановленим, що саме останній наніс їй це удар і виключає нанесення такого удару з обвинувачення ОСОБА_11 , яке суд присяжних вважає встановленим.
Доводи захисту про те, що у вбивстві ОСОБА_18 брав участь ОСОБА_83 , оскільки ОСОБА_18 повідомила, що прийшов ОСОБА_72 , а братів Бордючів в селі називають Бордючкі, суд присяжних, зважаючи на значну різницю у віці обвинуваченого та свідка, вважає неслушними.
Показання обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , їх батьків та свідка захисту ОСОБА_42 , яка є їх тіткою, суд присяжних розцінює як захисну позицію з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки їх показання суперечать вищеперерахованим та дослідженим судом присяжних доказам.
Здійснюючи кваліфікацію вищезазначеного діяння обвинувачених, суд присяжних виходить з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові від 7.02.2003 № 2 Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи. Зокрема, у п. 10 названої постанови визначено, що за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб. У разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном (ч. 4 ст. 187 КК). Крім того, пункт 16 названої постанови роз`яснює, що вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п. 12 ч. 2 ст. 115 КК) умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання.
За цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але, будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють убивство за попередньою змовою, до таких дій належать: застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співучасником; усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це; надання особі, яка згідно з домовленістю заподіює смерть потерпілому, конкретної допомоги під час учинення вбивства (у вигляді порад, передачі зброї тощо); ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу тощо.
Виходячи з викладених роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, оскільки обвинувачені вчинили умисне вбивство ОСОБА_18 під час розбійного нападу на неї, домовившись про її вбивство до початку нанесення їй смертельних ударів, суд присяжних вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні вищезазначеного діяння встановлена, та кваліфікує дії кожного з них за пунктами 6 та 12 ч. 2 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб; за ч. 4 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання обвинуваченим суд присяжних враховує, що вони вчинили особливо тяжкий злочин проти життя людини, який вчинили з прямим умислом за двох кваліфікуючих ознак, що істотно підвищує ступінь суспільної небезпеки вчиненого. Крім того, вони вчинили особливо тяжкий злочин проти власності.
Обвинувачений ОСОБА_11 не судимий, обвинувачений ОСОБА_12 судимий за умисний злочин проти громадського порядку та моральності. Обидва обвинувачені неодружені, офіційно не працюють, за місцем проживання характеризуються нейтрально як особи, на яких відсутні компрометуючі матеріали.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують їм покарання за обома злочинами, не встановлено.
Призначаючи покарання кожному з обвинувачених за п.п. 6 та 12 ч. 2 ст. 115 КК України, суд присяжних враховує усе вищенаведене та призначає покарання у виді позбавлення волі на строк у межах її санкції. Суд присяжних не вбачає підстав для призначення обвинуваченим покарання у виді довічного позбавлення волі, зважаючи на їх молодий вік та вчинення злочинів вперше. Разом з тим, беручи до уваги підвищену суспільну небезпечність вчиненого, суд присяжних призначає обом обвинуваченим покарання на максимальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 115 КК України. Крім того, суд присяжних призначає кожному з обвинувачених додаткове покарання у виді конфіскації усього майна. За ч. 4 ст. 187 КК України, враховуючи безальтернативний характер її санкції, суд присяжних призначає кожному з обвинувачених покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів суд призначає кожному з обвинувачених остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки за ч. 2 ст. 115 КК України їм призначено покарання на максимальний строк, встановлений для даного виду покарання. Зважаючи на цю ж обставину, суд присяжних застосовує цей же принцип при визначенні остаточного покарання ОСОБА_12 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, який вчинив вищезазначені злочини до постановлення Червоноармійським районним судом Житомирської області вироку від 27 липня 2016 року за ч. 1 ст. 296 КК України. Суд присяжних не застосовує положення ч. 4 ст. 70 КК України в частині зарахування в цей строк повністю або частково відбутого покарання за попереднім вироком, оскільки обвинувачений ОСОБА_12 не відбував покарання, призначеного попереднім вироком,
Потерпілою ОСОБА_15 заявлено позов до обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про стягнення 67 653 грн. майнової шкоди (з яких 60 тис. грн. вартість майна ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , яким заволоділи обвинувачені, та 7653 грн. витрат на поховання сестри ОСОБА_18 ), а також 150 000 грн. моральної шкоди, завданої смертю сестри. Вирішуючи позов ОСОБА_15 в частині майнової шкоди, суд присяжних виходить з того, що на підставі ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Як встановлено судом присяжних, обвинувачені спільними діями заволоділи майном ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на загальну суму 56870 грн. 75 коп., яку потерпілій ОСОБА_15 не відшкодовано. А тому суд присяжних задовольняє позов потерпілої в цій частині в розмірі вартості майна, яким заволоділи обвинувачені.
Крім того, відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Як видно з доданих до позовної заяви документів, витрати ОСОБА_15 на поховання її сестри ОСОБА_18 становили 2445 грн. (безпосередньо поховання), та 1958 грн. на організацію поминального обіду, що разом становить 4403 грн., а тому суд присяжних задовольняє ці вимоги частково саме в такому розмірі.
Вирішуючи позов потерпілої ОСОБА_15 в частині стягнення моральної шкоди, завданої смертю сестри, суд присяжних виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України). Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 показала, що не проживала разом із ОСОБА_18 , а періодично навідувалась до неї. Суд присяжних не бере до уваги посилання в позовній заяві на ту обставину, що її матір ОСОБА_19 довірила представляти її інтереси через похилий вік, оскільки позов заявлено в інтересах потерпілої ОСОБА_15 , а не ОСОБА_19 . Викладене свідчить про відсутність у потерпілої ОСОБА_15 матеріального права на відшкодування моральної шкоди, спричиненою смертю її сестри ОСОБА_18 , і в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити за безпідставністю.
В задоволенні позовних вимог потерпілого ОСОБА_16 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 моральної шкоди, спричиненою смертю його сестри ОСОБА_18 , слід відмовити на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, оскільки він також не проживав із загиблою, а тому не має матеріального права на відшкодування моральної шкоди, спричиненою її смертю.
Судові витрати на проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинувачених в рівних частках.
Ухвалою слідчого судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 18.12.2013 накладено арешт на вилучений у ОСОБА_11 мобільний телефон Нокіа з сім-карткою, три пари гумових чобіт, пару черевиків, відрізок із штанів, чоловічій комбінезон та светр. Враховуючи те, що вилучені у ОСОБА_11 названі речі індивідуального користування та один мобільний телефон входять до Переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення (додаток до Закону України Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року № 1404-VIII), арешт підлягає скасуванню, а речові докази поверненню власникам (законним володільцям), за винятком майна, що підлягає знищенню.
Беручи до уваги призначене покарання, а також те, що під час судового розгляду обвинувачені порушили умови домашнього арешту, що стало підставою для зміни запобіжного заходу на тримання під вартою, суд присяжних вважає, що продовжують існувати ризики переховування обвинувачених від відбування покарання та вчинення нових злочинів, запобігти яким менш суворі запобіжні заходи, окрім обраного, не здатні, що є підставою для продовження його дії.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд присяжних
у х в а л и в:
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:
за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
за ч. 4 ст. 187 КК України у виді дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_11 в цей строк строк його попереднього ув`язнення з 15.12.2013 по 30.01.2016 та з 08.04.2016 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:
за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна;
за ч. 4 ст. 187 КК України у виді дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 27 липня 2016 року, більш суворим, призначеним цим вироком, а також приєднавши додаткове покарання, призначене цим вироком, визначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_12 в цей строк строк його попереднього ув`язнення з 22.05.2014 по 30.01.2016 та з 08.04.2016 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початком строку відбування покарання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вважати день набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишити попередній тримання під вартою.
Позов потерпілої ОСОБА_15 , задовольнити частково. Стягнути з обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в солідарному порядку на користь ОСОБА_15 61 273 (шістдесят одну тисячу двісті сімдесят три) грн. 75 коп. майнової шкоди, заподіяної злочином. В решті позову відмовити.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_16 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 100 000 грн. моральної шкоди, спричиненої смертю сестри ОСОБА_18 відмовити.
Стягнути з обвинувачених в рівних частках на користь держави судові витрати на залучення експертів у сумі 19825 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 32 коп.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 18.12.2013 на вилучений у ОСОБА_11 мобільний телефон Нокіа з сім-карткою, три пари гумових чобіт, пару черевиків, відрізок із штанів, чоловічій комбінезон та светр, скасувати.
Після набрання вироком законної сили речові докази:
змиви речовини бурого кольору, гіпсовий зліпок сліду низу взуття, зразки піднігтьового вмісту ОСОБА_11 , зразки крові: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_74 , ОСОБА_19 , зразки волосся з голови потерпілої ОСОБА_18 , камінь, виріз зі штанів з плямою речовини бурого кольору, фрагмент скла, горловину скляної пляшки, куртку сірого кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ГУНП в Житомирській області знищити;
жіночу сумку коричневого кольору, господарську сумку, поліетиленовий пакет, лопату з дерев`яним держаком, мобільний телефон "Samsung" imei НОМЕР_4 з сім-картою, одяг потерпілої ОСОБА_18 : куртку, штани, светр, хустину, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ГУНП в Житомирській області повернути потерпілій ОСОБА_15 ;
штани типу "комбінезон", вилучені у ОСОБА_12 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів ГУНП в Житомирській області, повернути останньому;
дві пари гумових чобіт (черевик), двоє чоловічих штанів вилучених у ОСОБА_74 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів ГУНП в Житомирській області, повернути останньому;
мобільний телефон "Нокіа" іmеі НОМЕР_5 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , три пари гумових чобіт, пару чоловічих шкіряних черевиків, чоловічий светр (кофту), вилучені у ОСОБА_11 , повернути останньому;
оптичні диски з інформацією про з`єднання номерів, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасникам, які не були присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення. Інші учасники судового розгляду також мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий

Суддя

Присяжні