Справа № 727/1106/17
Провадження № 1-кс/727/343/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

сторони кримінального провадження

прокурор ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Чернівецькій області капітана юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитрова Донецької області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по матеріалам внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000035 від 19 вересня 2016, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
До суду звернувся старший слідчий в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Чернівецькій області капітан юстиції ОСОБА_6 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

В клопотанні посилається на те, що у період з 19 жовтня 2016 року по 14 грудня 2016 року громадянин України ОСОБА_4 , діючи умисно на території Донецької області, за власною ініціативою вступив та приймав участь у терористичній організації, поняття якої визначено ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», під назвою «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»), яку утворено 07.04.2014 у м. Донецьку, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України - тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації.

ОСОБА_4 був обізнаний і усвідомлював, що учасники вказаної терористичної організації з моменту її створення систематично вчиняли на території України терористичні акти, здійснювали залякування населення, вбивства громадян, захоплення адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування України, вчиняли інші тяжкі й особливо тяжкі злочини. Терористична організація «ДНР» завідомо для ОСОБА_4 є стійкою, має чітку ієрархію та структуру, яка складається з так званих «політичного» та «силового» блоків, а також має розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з планом спільних злочинних дій. ОСОБА_4 є активним членом терористичної організації «ДНР», в складі якої вступив до «11 Дунайсько-Єнакіївського мотострілкового полку (в/ч НОМЕР_1 ) 1-го Армійського корпусу народного ополчення «ДНР»), де проходив службу в складі 1 взводу ПТАВ 11 ОМСП 1 АК «ДНР» в званні солдата та отримав позивний «Сьомий». В складі зазначеного НЗФ брав активну участь в бойових діях проти військовослужбовців ЗС України та працівників правоохоронних органів в м.Ясинувата (пром. зона) Донецької області.

Під час перебування у вищевказаному терористичному підрозділі «ДНР», ОСОБА_4 активно приймав участь в бойових діях по захисту позицій НЗФ «ДНР» в м.Ясинувата (пром. зона) Донецької області використовуючи при цьому різноманітну зброю, вчиняючи вибухи та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей та заподіюють значну майнову шкоду.
Зазначає, що з 19 жовтня 2016 року по 14 грудня 2016 року ОСОБА_4 , будучи радикально налаштованою особою, що не сприймає державну владу в Україні, підтримуючи злочинні наміри терористичної організації «Донецька народна республіка», діючи умисно, керуючись власними переконаннями, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, а також впливу на прийняття рішень органами державної влади та органами місцевого самоврядування України, добровільно входив до складу різних незаконних збройних формувань терористичної організації «ДНР», в складі яких здійснював вчинення терористичних актів та збройний спротив військовослужбовцям ЗС України і працівникам правоохоронних органів, які приймають участь в антитерористичній операції на території Донецької області.

03.02.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.

Зазначає, що на даний момент виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді триманні під вартою щодо ОСОБА_4 , оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, реалізація якого супроводжувалась застосуванням насильства відносно громадян, представників органів влади та правоохоронних органів, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а тому просить суд клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених в ньому.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши прокурора та підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035.

02.02.2017 року ОСОБА_4 затриманий в порядку і з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

03.02.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Також, зважаючи на практику Європейського суду, враховую, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вважаю що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258-3 ч.1 КК України, зокрема підозра підтверджується протоколом затримання, під час якого ОСОБА_4 , визнав свою вину повністю, протоколом допиту ОСОБА_4 , під час якого останній визнав вину повністю та детально розповів про участь у т.зв. «ДНР», рапортами ВКР УСБУ в Чернівецькі області про участь ОСОБА_4 та допитами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що підтвердили участь ОСОБА_4 у т.зв. «ДНР», іншими матеріалами кримінального провадження, що оглянуті судом.

Як вбачається зі змісту ст. 176 ч.5 КПК України запобіжний захід і вигляді застави не може бути застосований до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 114-1, 258 258-5, 260, 261 КК України.

При цьому враховую те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, реалізація якого супроводжувалась застосуванням насильства відносно громадян, правоохоронних органів, Збройних Сил України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Згідно з п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст..ст.176, 177, 178, 183, 193-194, 197, 199, 309, 370-371 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Чернівецькій установі виконання покарань відділу ВДПтСУ в Чернівецькій області (№33) терміном 03 квітня 2017 р.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Копію цієї ухвали мені вручено 04.02.2017 року
о ______ год. ________ хв.
Підозрюваний ___________________ _____________________ (П.І.Б.) (підпис)