Справа № 461/7036/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/151/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду у м.Львові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 25 листопада 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
в с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25 листопада 2016 року в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовлено.

На ухвалу суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 08 лютого 2014 року по 26 червня 2014 року у термін покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що він підпадає під дію норми, передбаченої ч.5 ст. 72 КК України, оскільки з такої вбачається, що суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення відбутий засудженим у межах кримінального провадження дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті. У зв`язку з чим він має бути звільнений в залі суду, так як строк його ув`язнення дорівнює або перевищує фактично призначене йому покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали без змін, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
За змістом ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 був засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова від 22 травня 2014 року за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців. У строк покарання зарахований термін перебування під вартою з 08 лютого 2014 року. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою. Вирок набрав законної сили 26 червня 2014 року та 27 червня 2014 року ОСОБА_7 звільнено з-під варти.

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 190 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного даним вироком 2 (два) роки позбавлення волі, частково приєднано невідбуту частину покарання (2 роки 7 місяців 12 місяців) за вироком Франківського районного суду м. Львова від 22 травня 2014 року і призначено йому остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Таким чином, засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року, а у строк покарання просить зарахувати строк попереднього ув`язнення за час перебування під вартою під час розгляду справи Франківським районним судом м. Львова, яким він засуджений вироком від 22 травня 2014 року, тобто в межах іншого кримінального провадження.
Виходячи з положень ч.5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_7 у строк покарання не може бути зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за час його тримання під вартою в ході розгляду справи Франківським районним судом м. Львова в іншому кримінальному провадженні.
Оскільки зарахування строку попереднього ув`язнення провадиться лише в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, а в межах кримінального провадження, за яким ОСОБА_7 був засуджений вироком Галицького районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року попереднє ув`язнення не застосовувалось, то відсутні правові підстави для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 .
Апеляційний суд відмічає, що ОСОБА_7 вироком Галицького районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року призначено остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді 1 року 4 місяців позбавлення, а не 2 років 7 місяців 12 днів позбавлення волі, як про це помилково зазначає у своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 .
Отже апеляційні доводи ОСОБА_7 про те, що він повинен бути звільнений від відбування покарання як особа, що відбула основне покарання (з урахуванням попереднього ув`язнення), оскільки строк попереднього ув`язнення, відбутий ним дорівнює або перевищує фактично призначене йому покарання, є безпідставними, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали суду. Ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 25 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4