Дата документу 21.02.2017
Справа № 334/5629/16-к
Провадження № 1-кп/334/101/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

законного представника

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7

захисника законного представника

малолітньої потерпілої ОСОБА_8

представника органу опіки та піклування

по Дніпровському району Запорізької міської ради ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003228 від 10 липня 2015 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Григорівка, Запорізького району, Запорізької області, громадянки України, маючої середньотехнічну освіту, не заміжньої, працюючої на посаді медичної сестри в КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» ЗОР, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.137 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 17 листопада 2014 року відповідно до наказу головного лікаря Комунального закладу «Обласний дитячий багатопрофільний санаторій» Запорізької обласної ради (надалі - Санаторій) призначена на посаду медичної сестри. Того ж дня обвинувачена ознайомлена з посадовою інструкцією сестри медичної, а також із рядом наказів і нормативно-правових актів, які визначають її діяльність. 09 липня 2016 року згідно графіку роботи молодшого персоналу на липень 2015 року обвинувачена приступила до виконання покладених на неї службових обов`язків у дитячій групі №1 Санаторію, у якій серед інших дітей перебувала малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Приблизно о 22 годині 00 хвилин обвинувачена перебуваючи на другому поверсі двоповерхової будівлі Санаторію, який розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Валерія Лобановського, 22-А, у приміщенні кімнати групи № 1 готувала дітей до сну. Тоді ж, обвинувачена неналежно виконуючи свої професійні обов`язки щодо охорони життя та здоров`я дітей внаслідок недбалого до них ставлення, грубо порушуючи правила техніки безпеки, залишила відчинене вікно у спальній кімнаті групи №1 для провітрювання та покинула приміщення, залишивши дітей без догляду, внаслідок чого була утворена небезпечна обстановка для життя та здоров`я дітей. Своїми діями обвинувачена порушила вимоги:

- статті 5 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», якою передбачено, що державні, громадські або інші органи, підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни зобов`язані забезпечити пріоритетність охорони здоров`я у власній

діяльності, не завдавати шкоди здоров`ю населення і окремих осіб, у межах своєї компетенції надавати допомогу хворим, інвалідам та потерпілим від нещасних випадків, сприяти працівникам органів і закладів охорони здоров`я в їх діяльності, а також виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я;

- Інструкції з організації охорони життя і здоров`я дітей у дошкільних навчальних закладах, затверджену Наказом Міністерства освіти і науки України №985 від 28 жовтня 2008 року, згідно якої:

І. Догляд за ділянкою та приміщенням.

2. Постійно здійснювати технічний контроль за станом приміщення закладу та його території (вікон).

13. Щоранку, до приходу дітей, проводити вологе прибирання з дезінфікуючими засобами та провітрювати усі приміщення.

II. Догляд за дітьми

1. Працівники дошкільного навчального закладу несуть відповідальність

за збереження життя і здоров`я дітей»

- Санітарно-гігієнічних правил і норм Сан Пин №42-125-4437-87 «Облаштування, зміст, і організація режиму дитячих санаторіїв», затверджених Головним державним санітарним лікарем СРСР 23 листопада 1987 року, згідно яких:

5. Санитарное состояние и содержание помещений и участка.

5.7. Ежедневно все помещения санатория убирают влажным способом при открытых окнах и фрамугах.

Уборку спален проводить 2 раза в день (после ночного и дневного сна) в отсутствии детей, за исключением палат для лежащих больных.

8. Основные обязанности и принципы организации работы персонала санатория

8.2. Медицинский персонал обязан:

8.2.2. Осуществлять контроль за соблюдением детьми всех элементов санитарного режима и распорядка дня.

Повседневный контроль за выполнением санитарных норм и правил осуществляют медицинские работники санатория»

- Інструкції з організації охорони життя і здоров`я дітей, затвердженої наказом КЗ «ОДБС» ЗОР №34, згідно якої:

Розділ 1 Догляд за приміщенням та ділянкою.

6. У відділеннях, залі, спальнях щоденно за годину до приходу дітей, проводити прибирання вологим способом при відкритих вікнах, фрамугах або кватирках ...»

- Посадової інструкції сестри медичної КЗ «Обласного дитячого багатопрофільного санаторію» Запорізької обласної ради, затвердженої 17 листопада 2014 року головним лікарем КЗ «Обласний дитячий санаторій» ЗОР, згідно положень якої:

1. Загальні положення.

1.3. В своїй роботі керується діючим законодавством України про охорони

здоров`я і нормативно-правовими актами, які визначають діяльність закладу

охорони здоров`я.

2. Завдання та обов`язки.

2.4. Обслуговування та догляд за хворими. Забезпечення охорони життя

і здоров`я дітей під час перебування у санаторії.

2.21. Дотримується правил ОП, ТБ, ПБ.

4. Відповідальність.

Сестра медична несе відповідальність за:

4.1. Порушення та недотримання правил, внутрішнього трудового

розпорядку. ,

4.4. Бездіяльність та не прийняття рішень у питаннях', які входять до сфери її обов`язків.

4.11. Виконання вимог нормативних актів по техніці безпеки, охорони праці. 4.2.1. Критеріями оцінки є:

Дотримання заходів по профілактиці травм.

4.18. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

В цей час малолітня ОСОБА_6 , знаходячись без догляду та в умовах небезпечної обстановки, яка утворилася внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків обвинуваченою в процесі гри «хованки», з метою переховування від інших дітей залізла на підвіконня, де притулилась до москітної сітки та випала з вікна вниз, отримавши внаслідок падіння наступні тілесні ушкодження у вигляді:

відкритої черепно-мозкової травми: перелом основи дистальних відділів правого великого крила основної кістки, уламковий перелом зовнішньої правої стінки ґратчастої кістки, багатоуламковий перелом зовнішньої внутрішньої пластинки лобової пазухи з переходом на лобну кістку зліва, перелом луски скронної кістки зліва з переходом на ліву тім`яну кістку, що пов`язана з переломом лобної кістки, на ліву тім`яну кістку, що пов`язана з переломом лобної кістки, суборохноїдальний крововилив (скупчення крові під м`яку мозкову оболонку), субдуральний крововилив (скупчення крові під тверду мозкову оболонку), забій головного мозку в правій лобній долі, з набряком головного мозку, скупчення крові з комірках ґратчастої кістки справа, основних пазухах, лобній пазусі, в комірках сосцеподібного відростку, рану на лобі зліва, множинні садна волосистої частини голови, гематома лівої скроневої області, гематома повік справа, у сукупності, що кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя; а також:

рани в проекції лівого колінного суглобу, множинні садна тулуба, кінцівок, садна верхньої треті лівої гомілки, правої гомілки та стопи, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Таким чином, неналежне виконання обвинуваченою покладених на неї службових обов`язків щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх призвело до тяжких наслідків у вигляді отримання вищевказаних тілесних ушкоджень малолітньою ОСОБА_10 .

Дії обвинуваченої кваліфіковані за ч.2 ст.137 КК України як неналежне виконання службових обов`язків щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки.

В судовому засіданні від законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 надійшла заява, в якій вона просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з тим, що вона та її донька ОСОБА_6 з обвинуваченою ОСОБА_4 примирились, вона їм відшкодувала матеріальну та моральну шкоду у повному обсязі. Претензій до неї вони не мають.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримала свою заяву.

Захисник законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав заяву представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 .

Представник органу опіки та піклування по Дніпровському району Запорізької міської ради ОСОБА_9 у судовому засіданні щодо задоволення заяви законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 поклалася на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, вину визнає, матеріальну та моральну шкоду потерпілим відшкодувала у повному обсязі.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти того що потерпілі та обвинувачена примирились не заперечувала, але заперечувала щодо звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності в порядку ст.46 КК України оскільки злочин вчинений обвинувачено ОСОБА_4 зачіпає інтереси суспільства, вважала що обвинувачену необхідно звільнити від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 48 КК України, тобто у зв`язку із зміною обстановки.

Вислухавши думку учасників судового засідання, думку прокурора, а також заявлене прокурором клопотання, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що клопотання законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 підлягає до задоволення, а заявлене у судовому засіданні клопотання прокурора до задоволення не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.137 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України, належить до злочину середньої тяжкості.

У судовому засіданні законний представник неповнолітньої потерпілої заявила клопотання, в якому просить закрити кримінальне провадження, обвинувачена не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Судом встановлено, що потерпіла сторона примирилась з обвинуваченою та на даний час обвинувачена відшкодувала завдані потерпілим збитки.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, тобто вперше вчинила злочин середньої тяжкості, примирилась з потерпілою стороною та відшкодувала завдані потерпілим збитки, суд вважає, що маються підстави для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.137 КК України, та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо заявленого прокурором у судовому засіданні клопотання, суд приходить до висновку, що у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити у повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до ст.48 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Тобто ст.48 КК України передбачає дві альтернативні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрату діянням суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки і втрату особою суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки.

Для визнання того, що на час розгляду справи в суді обстановка змінилася, суду необхідно встановити не тільки те, яка обстановка існувала під час вчинення злочину, а й те, в чому полягали її зміни на час розгляду справи, та навести в судовому рішенні конкретні дані, які свідчили б про зміну обстановки та втрату діянням чи особою суспільної небезпечності, тобто визначити конкретну підставу звільнення від кримінальної відповідальності.

Стаття 48 КК не підлягає застосуванню з огляду лише на позитивні характеристики особи, яка вчинила злочин, визнання нею вини і каяття у вчиненому, тощо, якщо при цьому не було встановлено зміни обстановки.

Як вбачається з позиції прокурора, зміна обстановки полягає лише в тому, що обвинувачена вже не працює на посаді медичної сестри в Комунальному закладі «Обласний дитячий багатопрофільний санаторій» Запорізької обласної ради, а тому, на її ж думку, на даний момент об`єктивно позбавлена можливості вчинити аналогічний злочин.

Але на переконання суду, та обставина, що обвинувачена на даний момент звільнена з Комунального закладу «Обласний дитячий багатопрофільний санаторій» Запорізької обласної ради, не може свідчити ані про те, що вчинене діяння втратило суспільну небезпечність, ані про те, що особа обвинуваченої перестала бути суспільно небезпечною, оскільки статус звільнена не є постійним та незмінним статусом особи оскільки обвинувачена вже влаштувалась на посаду медичної сестри в КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» ЗОР.

А тому, підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України відсутні.

Керуючись ст. ст. 12, 46, 48 КК України, ст.ст. 285, 286, 288 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.137 КК України закрити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

В задоволенні клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_3 , щодо звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 48 КК України, тобто у зв`язку із зміною обстановки - відмовити.

Речові докази:

- москітна сітка зі слідами речовини бурого кольору, яка по даному кримінальному провадженню визнана речовим доказом та перебуває на відповідальному зберіганні в камері схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1