Справа № 642/5561/14- к
Провадження № 1-кп/639/367/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2016 року м. Харків

Судова колегія Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

представників потерпілого - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000745 від 14.03.2013 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Соколово Зміївського району Харківської області, громадянки України, з незакінченою вищою освітою, вдови, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч.5 ст.191, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 366, ч.1 ст.200, ч.2 ст. 200 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження.

Під час судового засідання прокурором, в порядку ст. 331 КПК України, було надано письмове клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 . В обґрунтування свого клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, пославшись на недоцільність обрання такого запобіжного заходу та вважав можливим обрати у відношенні обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала думку свого захисника та зазначила, що раніше по даному кримінальному провадженню відносно неї був обраний запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, умови якого вона жодного разу не порушила.

Представники потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вирішенні даного питання підтримали думку прокурора та просили обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є одним з видів запобіжних заходів.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджена вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 04.06.2013 року за ч.ч. 3,5 ст. 191, ч.ч. 1, 2 ст. 366, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 3 роки.

Ухвалою колегії суддів Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.07.2016 року, ОСОБА_6 етаповано з Качанівської виправної колонії Харківської області №54 до Харківської установи виконання покарань №27 УДПтС України в Харківській області та залишено у цій установі на час розгляду даного кримінального провадження. При цьому міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не обиралася.

Згідно повідомлення адміністрації Харківської УВП №27, строк покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 04.06.2013 року закінчується 16.12.2016 року.

У заявленому клопотанні прокурор посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 декількох кримінальних правопорушень, один із яких є особливо тяжким та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість обвинуваченої переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судова колегія зазначає, що сама по собі тяжкість скоєного кримінального правопорушення не може бути підставою застосування того чи іншого запобіжного заходу, а є одним з факторів, що повинна бути врахована при оцінці можливих ризиків.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Судова колегія звертає увагу на те, що відносно обвинуваченої ОСОБА_6 раніше було обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд та умови такого запобіжного заходу обвинувачена беззастережно виконувала, також обвинувачена має постійне місце проживання.

З огляду на те, що прокурором не доведено недостатність застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, судова колегія вважає, що в задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.

Разом з тим, судова колегія приходить до висновку, що запобіжним заходом, достатнім для унеможливлення ризикам, встановленим під час судового розгляду, є цілодобовий домашній арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 176-183, 331 КПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 місяці, тобто до 12 лютого 2017 року.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати за викликом до суду за першою вимогою;

-цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Копію ухвали направити до ХУВП №27 та до органу поліції за місцем проживання обвинуваченої.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3