Справа№621/333/17
Пр.№1-кс/621/38/17
УХВАЛА
Іменем України
15 лютого 2017 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волчанськ Харківської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , судимого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.02.2016 року за ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; звільнений від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки,
якому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
15.02.2017 року слідчий Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , у провадженні якої перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001424 від 23.12.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, звернулася до суду з клопотанням, в якому зазначила, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за наступних обставин:
У період з 10.12.2016 року по 22.12.2016 року, у вечірній час, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , де з метою реалізації свого умислу, зайшов на території домоволодіння, витягнув віконне скло та проник до середини будинку, звідки таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, викрав брухт чорного металу, вагою 48,6 кг., вартістю 170 грн. 10 коп., брухт міді, загальною вагою 3,350 кг., вартістю 368 грн. 50 коп., що належить ОСОБА_6 . Викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №102 від 16.01.2017 року, матеріальну шкоду на суму 538 грн. 06 коп.
15.02.2017 року ОСОБА_4 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, винним себе визнав у повному обсязі та пояснив про обставини вчиненого ним злочину.
Вважала, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує, є неможливим застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , просила задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому, зазначила, що підозрюваний не має постійного місця проживання є підстави вважати, що він причетний до вчинення ще ряду злочинів, не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив про те, що у повному обсязі визнає вину в інкримінованому злочині. Мешкає в с. Геніївка разом з матір`ю, братом, вітчимом, має на утриманні шестеро дітей, оскільки їх покинула мати, не має наміру ухилятися від слідства.
Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно з якою йому загрожує, у разі визнання винуватим, покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років; не має постійної роботи; після ухвалення вироку від 17.02.2016 року, яким був засуджений за ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений на підставі ст. 75 КК України, від покарання з випробуванням на строк 3 роки, вчинив новий злочин, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Водночас, прокурором не доведено існування інших ризиків, вказаних у клопотанні, а також того факту, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти встановленому в ході розгляду клопотання ризику.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 постійно проживає в с. Геніївка Зміївського району Харківської області разом з родиною, має на утриманні дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не працює, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Зміївської ЦРЛ не перебуває, за місце проживання характеризується посередньо.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оскільки прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, належить застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, що є співрозмірним з наявними ризиками та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Приймаючи рішення про застосування щодо ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя враховує як те чи інше рішення суду може вплинути на подальшу долю особи, в конкретному випадку, з урахуванням психологічного ставлення підозрюваного до злочинних діянь та наслідків, обставини того, що такі його дії мали місце з огляду на скрутне матеріальне становище, необхідність утримання дітей.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя-
п о с т а н о в и в :
1.Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 .
2.Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.
3.Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 .
4.Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати до слідчого відділення Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури або до суду за першою вимогою.
5.Строк дії ухвали - до 15 квітня 2017 року.
6.Ухвалу для виконання передати Зміївському ВП ГУНП в Харківській області.
7.Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: