Справа № 640/6357/16-к
н/п 1-кс/640/4156/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" травня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
власника майна - підозрюваного ОСОБА_6 ,
26.05.2017 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно, яке було вилучено 25.05.2017 під час проведення обшуку за місцем проживанням ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «MEIZU» моделі 4681Н imei НОМЕР_1 imei НОМЕР_2 в корпусі чорно-сірого кольору з абонентськими картками мобільних операторів ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_3 та ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 170 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США серійний номер HB 30409105 H, 50 доларів США серійний номер IA32366596A та 20 доларів США серійний номер ML 83265681 H, грошові кошти в сумі 400 гривень купюрами номіналом 200 гривень з серійними номерами ПГ 6893504, КН 0515959, які в теперішній час зберігаються в СУ ГУНП в Харківській області.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що в період з лютого 2016 року по квітень 2017 року ОСОБА_6 , розуміючи порядок перетину державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, а також порядок та термін їх перебування на території України, спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийняли рішення організувати систематичне незаконне переправлення осіб через державний кордон України на територію РФ та в зворотному напрямку.
Усвідомлюючи переваги здійснення даних злочинів у складі групи, діючи умисно, та з корисливих мотивів на початку лютого 2016 року (більш точна дата слідством не встановлена) ОСОБА_9 створив та очолив стійку групу, з чітким розподілом функцій та ролей кожного її учасника, до участі в якій у ролі виконавців залучив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Крім того, для реалізації єдиного злочинного наміру, з метою доставки до м. Бєлгорода осіб, які незаконно переправлялись через державний кордон України на територію РФ, ОСОБА_8 до участі в групі залучив невстановлену особу громадянина РФ на ім`я « ОСОБА_10 ».
Так, ОСОБА_6 , будучи організатором групи, керуючи її діями з підготовки та здійснення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, забезпечуючи фінансування злочинної діяльності групи, в період з лютого 2016 року по 25.05.2017, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, діючи умисно з корисливих мотивів, налагодив систематичне незаконне переправлення осіб через державний кордон України за наступних обставин.
У квітні 2016 року ОСОБА_6 , будучи організатором групи, діючи з корисливих мотивів, домовився із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про організацію незаконного переправлення через державний кордон України громадянина Азербайджану ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за грошову винагороду в розмірі 600 доларів США, останній 14.04.2016 повинен був прилетіти в міжнародний аеропорт «Харків».
14.04.2016 приблизно о 12 годині ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно у складі групи, зустрів ОСОБА_11 в міжнародному аеропорту «Харків», після чого останній до 16.04.2016 перебував разом з ОСОБА_6 у м. Харкові.
Далі, ОСОБА_6 16.04.2016 приблизно о 18 годині згідно розробленого злочинного плану для реалізації спільного умислу та досягнення кінцевої мети наміченого плану, відомого всім учасникам групи, а саме здійснення незаконного переправлення ОСОБА_11 на територію РФ поза місцем розташування пунктів пропуску через державний кордон України передав останнього ОСОБА_7 для доставлення ОСОБА_11 до заздалегідь обумовленого із всіма членами групи місця в районі державного кордону України на напрямку н.п. с. Гатище (Україна) н.п. Нова Таволжанка (РФ) для здійснення незаконного переправлення Маммадова Тапдил Салам-Огли через державний кордон України.
Зупинившись в обумовленому місці ОСОБА_7 , діючи згідно єдиного плану з розподілом функцій учасників організованої групи, спрямованих на досягнення кінцевої мети наміченого плану - незаконного переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України, передав останнього ОСОБА_8 для безпосереднього переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України.
Після цього, ОСОБА_8 , діючи умисно, згідно єдиного плану з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення кінцевої мети наміченого плану - незаконного переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України, знаючи особливості місцевості, орієнтуючись у розміщенні місцевих пунктів пропуску та розкладі чергувань змінних нарядів ДПСУ у зазначеному районі, вийшов із не встановленої в ході досудового розслідування машини разом із ОСОБА_11 та, реалізуючи спільний умисел всіх учасників організованої групи, 16.04.2016 приблизно о 22 годині направив ОСОБА_11 через лінію державного кордону на територію РФ в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України на напрямку н.п. с. Гатище (Україна) н.п. Нова Таволжанка (РФ), проте 16.04.2016 о 22 годині 40 хвилин ОСОБА_11 був затриманий співробітниками ДПСУ на відстані 5 метрів від лінії Державного кордону України, в районі ІПЗ № 823 на напрямку н.п. с. Гатище (Україна) н.п. Нова Таволжанка (РФ).
Крім того, в кінці січня 2017 року ОСОБА_6 , будучи організатором групи, діючи повторно, з корисливих мотивів, домовився із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про організацію незаконного переправлення через державний кордон України громадянина Азербайджану ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
Так 31.01.2017 ОСОБА_12 який дав добровільну згоду на конфіденційне співробітництво в рамках досудового розслідування, через невстановлену особу на ім`я « ОСОБА_13 », домовився з ОСОБА_6 щодо свого незаконного перетину Державного кордону України до РФ за грошову винагороду в розмірі 800 доларів США.
Після чого ОСОБА_6 31.01.2017 зі свого мобільного телефону НОМЕР_5 зателефонував на номер мобільного телефона ОСОБА_7 НОМЕР_6 та домовився з останнім про необхідність зустрічі з ОСОБА_12 01.02.2017 для отримання грошових коштів за переправлення останнього до РФ.
Так, 01.02.2017 о 12 годині ОСОБА_7 реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення ОСОБА_12 через державний кордон України, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно у складі групи з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , на автомобілі ЗАЗ TF699Р (2008) чорного кольору № дв. НОМЕР_7 державний номер НОМЕР_8 під`їхав до будинку № 110 по вул. Академіка Павлова в м. Харкові, де зустрівся з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_13 » та ОСОБА_12 . При зустрічі ОСОБА_12 в ході проведення контролю за вчиненням злочину передав ОСОБА_7 , завчасно вручені ОСОБА_12 та ідентифіковані грошові кошти в розмірі 500 доларів США та 5200 гривень. Про отримання грошових коштів від ОСОБА_12 , ОСОБА_7 в телефонному режимі повідомив ОСОБА_6 , крім того ОСОБА_7 про необхідність переправлення ОСОБА_12 через державний кордон України поза пунктами пропуску за номером телефону НОМЕР_9 повідомив ОСОБА_8
Далі, ОСОБА_7 03.02.2017 приблизно о 13 годині згідно розробленого злочинного плану для реалізації спільного умислу та досягнення кінцевої мети наміченого плану, відомого всім учасникам групи, а саме здійснення незаконного переправлення ОСОБА_12 на територію РФ поза місцем розташування пунктів пропуску через державний кордон України приїхав до с. Гатище, Вовчанського району, Харківської області, про що в телефонному режимі повідомив ОСОБА_8 .
Надалі ОСОБА_7 разом з ОСОБА_12 направився до мосту розташованому за с. Гатище, Вовчанського району, Харківської області, який безпосередньо розташований на лінії державного кордону України з Російською Федерацією. По прибуттю на вказане місце, на ОСОБА_7 та ОСОБА_12 чекав ОСОБА_8 .
Після цього, ОСОБА_8 , діючи умисно, згідно єдиного плану з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення кінцевої мети наміченого плану - незаконного переправлення ОСОБА_12 через державний кордон України, знаючи особливості місцевості, орієнтуючись у розміщенні місцевих пунктів пропуску та розкладі чергувань змінних нарядів ДПСУ у зазначеному районі, направився разом з ОСОБА_12 до лінії розмежування Державного кордону України та Російської Федерації, та реалізуючи спільний умисел всіх учасників організованої групи, направив ОСОБА_12 через лінію державного кордону на територію РФ в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України на напрямку н.п. с. Гатище (Україна) н.п. Нова Таволжанка (РФ).
Крім того, у квітні 2017 року ОСОБА_6 , будучи організатором групи, діючи повторно, з корисливих мотивів, домовився із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про організацію незаконного переправлення через державний кордон України громадянина Азербайджану ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Крім того, для реалізації єдиного злочинного наміру, з метою доставки до Російської Федерації осіб, які незаконно переправлялись через державний кордон України на територію Російської Федерації, вказана група до участі залучила ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_6 та інших невстановлених осіб.
Так, о 23 год. 30 хв. 25.05.2017 відстані 20 метрів від лінії Державного кордону України, в районі ІПЗ № 837/2 на напрямку н.п. с. Огірцеве (Україна) н.п. Нова Таволжанка (РФ), виявлено та затримано ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який діючи за попередньою змовою та у групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 намагався організувати незаконне переправлення з території України на територію Російської Федерації в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_5 .
25.05.2017 о 20-30 годин, громадянина ОСОБА_6 , керуючись ст. 208 КПК України, було затримано та складено протокол про затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
26.05.2017 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «MEIZU», моделі 4681Н, imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , в корпусі чорно-сірого кольору, з абонентськими картками мобільних операторів ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_3 та ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 170 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США серійний номер HB 30409105 H, 50 доларів США серійний номер IA32366596A та 20 доларів США серійний номер ML 83265681 H; грошові кошти в сумі 400 гривень купюрами номіналом 200 гривень з серійними номерами ПГ 6893504, КН 0515959;
26.05.2017 ОСОБА_6 за вказаним фактом повідомлений про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а також у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненій повторно за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Орган досудового розслідування має підстави вважати, що вилучене майно, відповідає вимогам ст.170 Кримінального процесуального кодексу України з наведених нижче підстав.
Вилучений мобільний телефон марки «MEIZU», моделі 4681Н, imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , в корпусі чорно-сірого кольору, з абонентськими картками мобільних операторів ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_3 та ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_4 , містить в собі інформацію про контакти та телефонні з`єднання ОСОБА_6 в період вчинення кримінального правопорушення
Крім того, серед вилучених грошових коштів у громадянина ОСОБА_6 є кошти які використовувались під час проведення контролю за вчиненням злочину в рамках досудового розслідування.
Крім того, вилучені під час обшуку грошові кошти є майном підозрюваного та за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному проваджені підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, та можливої конфіскації майна за умови, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, крім того могли бути отримані злочинним шляхом від потерпілих.
Сторона обвинувачення зазначає, що орган досудового розслідування вручив підозрюваному ОСОБА_6 повідомлення про підозру за ч.3 ст. 332 КПУ України, яка передбачає конфіскацію майна, а також з метою недопущення знищення вилучених речей або їх пошкодження, збереження речових доказів, фактичного позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном, належить арештувати майно, тимчасово вилучене у ОСОБА_6 .
В судовому засіданні прокурор, слідчий підтримала подане клопотання.
В судовому засіданні власник майна - підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання.
Неприбуття в судове засідання інших власників майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.05.2017, надано дозвіл на обшук за місцем проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Метою проведення обшуку у зазначеній ухвалі слідчого судді зазначено виявлення та вилучення чорнових записів, електронних носіїв інформації та засобів зв`язку, грошових коштів здобутих злочинним шляхом, що свідчать про сприяння в незаконному перетині державного кордону України, та мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні (а.с. 19-20).
25.05.2017 з 20.30 год. до 21.50 год. на підставі вказаної ухвали, за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого, згідно протоколу обшуку від 25.05.2017 вилучено майно, зазначене в даному клопотанні сторони обвинувачення (а.с. 21-25).
26.05.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні трьох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, тобто, в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчинений з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, а також повторно (а.с. 11-15).
Клопотання сторони обвинувачення про арешт тимчасово вилученого майна подано протягом 48 годин після вилучення майна, як того вимагає абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України (а.с. 2).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене відповідно до протоколу обшуку майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 3 ст. 332 КК України. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий, прокурор довели слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягають задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на майно, вилучене 25.05.2017 під час проведення обшуку за місцем проживанням ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «MEIZU» моделі 4681Н imei НОМЕР_1 imei НОМЕР_2 в корпусі чорно-сірого кольору з абонентськими картками мобільних операторів ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_3 та ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 170 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США серійний номер HB 30409105 H, 50 доларів США серійний номер IA32366596A та 20 доларів США серійний номер ML 83265681 H, грошові кошти в сумі 400 гривень купюрами номіналом 200 гривень з серійними номерами ПГ 6893504, КН 0515959, які в теперішній час зберігаються в СУ ГУНП в Харківській області - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1