Справа № 495/125/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2017 м. Білгород - Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі одноособово головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю захисника - ОСОБА_4
за участю підозрюваного - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сарата Одеської області, громадянина України, українця, маючого на утриманні малолітню доньку, одруженого, працюючого за наймом, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , звернулася до суду з клопотанням, в якому вказано, що 10.11.2016 приблизно о 16 годині, більш точну годину в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалось можливим, ОСОБА_5 , разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами, яких встановити вході досудового розслідування не представилось можливим, перебуваючи в автомобілі марки БМВ темно вишневого кольору, державний номер, якого в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, порушували громадський порядок, дрифтували на вказаному автомобілі, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час перебував потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився за подвір`ям свого будинку АДРЕСА_3 , так як в цей час садив дерева разом з своїм знайомим ОСОБА_8 . Далі, потерпілий ОСОБА_7 побачивши зазначений автомобіль, пасажири якого - ОСОБА_5 та невстановлені особи, перебуваючи в автомобілі достовірно усвідомлювали, що знаходяться у громадському місці, та за їх діями будуть спостерігати мешканці сусідніх будівель вул. Ушакова та Ізмаїльська, що в м. Білгород-Дністровський Одеської області, умисно грубо порушавали громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства. Так, ОСОБА_7 , підійшовши до автомобіля, який зупинився навпроти його будинку зробив останнім зауваження, які в цей час, а саме невстановлені особи, помінялися з пасажирського місця автомобілю на водійське, в цей час ОСОБА_7 , відчинив пасажирські двері автомобіля та звернувся до зазначених з проханням не порушувати громадський порядок так як їх дрифт та гучне водіння автомобіля заважають мешканцям вулиць Ушакова та Ізмаїльська, що в м. Білгород-Дністровський Одеської області та можуть бути аварійно небезпечними для інших водіїв, на що ОСОБА_5 , витягнув з сумки - яку йому передала невстановлена особа, пістолет чорного кольору, марку та місцезнаходження, якого в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, почав погрожувати пістолетом ОСОБА_7 , на що останній побоюючись за своє життя спробував вихватити пістолет, та піднявши руку догори разом з рукою ОСОБА_5 , в якій в цей час був пістолет та в момент коли потерпілий його вихватив, ОСОБА_5 вдарив кулаком 2 рази в область обличчя потерпілого ОСОБА_7 .

Далі, з заднього пасажирського сидіння автомобіля вийшла невідома особа, яка підбігши до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вдарила кулаком в область носа ОСОБА_7 , який від удару впав частиною тіла до салону автомобіля втративши свідомість, а ноги та друга частина тіла в цей час перебували за салоном автомобіля на дорозі, на що ОСОБА_5 та невстановлена особа, демонструючи особливу зухвалість, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, продовжували спричиняти тілесні ушкодження, вже безпомічному та лежачому ОСОБА_7 , а саме наносити численні удари руками і ногами по різним частинам тіла та обличчя потерпілого, забравши з рук вихвачений ОСОБА_7 пістолет у ОСОБА_5 . Спостерігаючи за хуліганськими діями з боку ОСОБА_5 та невстановленої особи, свідок ОСОБА_8 , спробував перешкодити та присікти хуліганські дії зазначених осіб, шляхом відтягування від потерпілого ОСОБА_7 , на що останні не реагували та продовжували спричиняти тілесні ушкодження ОСОБА_7 .

В цей час, невстановлена особа, яка помінялася місцями з іншою невстановленою особою, та сиділа на протязі цього часу за кермом автомобіля, вийшла з автомобіля та бачучи противоправні дії з боку своїх знайомих ОСОБА_5 та невстановленої особи, відчинила задні пасажирські двері та вдарила декілька разів в область обличчя, напівлежачого в салоні автомобіля ОСОБА_7 .

Згідно висновку експерта № 1 від 06.01.2017 у потерпілого ОСОБА_7 мається забійна рана в області нижнього краю лівої очиці, синці в повіках очей. Для загоєння забійної рани зазвичай потребується більше 6ти і не більше 21го дня, рана у ОСОБА_7 у відповідності з п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»(1995р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я. Синці в області обличчя викликають незначні, скоро скороминущі наслідки, що тривають не більше 6-ти днів і відповідно до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»(1995р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Тим самим, слідчий вважає хуліганські дії ОСОБА_11 , супроводжувалися з особливою зухвалістю, вчиненою групою осіб, із застосуванням вогнепальної зброї, які спричинили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7

11 січня 2017 року ОСОБА_5 , вручено повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст.296 ч.4 КК України.

Слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , пояснила суду, що підозрюваний ОСОБА_11 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого до ч.4 ст.296 КК України, а саме: грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням вогнепальної зброї, тобто у вчинені кримінального правопорушення. Ризики обґрунтовуються тим, що на теперішній час ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. У відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України слідчий вважає, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого та просив обрати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки дійсно існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання слідчої про обрання у відношенні його підзахисного міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому, що слідчим не надано достатніх доказів про необхідність застосування такого суворого заходу. Його підзахисний має на утриманні неповнолітню дитину та бабушку похилого віку, для чого йому потрібно працювати, а при обранні запобіжного заходу це буде не можливо. Також, слідчим не надано суду доказів про те, що його підзахисний може будь-яким чином впливати на хід досудового слідства.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти обрання у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під варту. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчої та обрати у відношенні нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчій, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що досудовим слідством не надано достатньо підстав, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчинені підозрюваним ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням вогнепальної зброї, а саме: з наданого клопотання слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 вбачається, що під час хуліганських дій підозрюваний ОСОБА_5 застосовував пістолет чорного кольору, марку та місцезнаходження, якого в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, тобто орган досудового слідства в обґрунтуванні підозри не було покладено доказів того, про наявність у підозрюваного ОСОБА_5 вогнепальної зброї, оскільки він в установленому законом порядку не вилучався, судова балістична експертиза не проводилась, згідно з висновку судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно забійна рана обличчя діями тупих твердих предметів (предмету), на що вказує характер тілесних ушкоджень, а не вогнепальне раніння.

Європейський суд з прав людини приділяє велике значення наявності достатньої підстави, «обґрунтованої підозри» для обрання у відношенні підозрюваного міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою). Згідно рішення «Фокс, Кембелл і Хартлі проти Сполученого Короліство», скарги №12244/86; №12245/86; №12383/86 від 13.08.1990 року наявність обґрунтованої підозри розуміє наявність фактів або свідчень на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок проте, що дана особа могла скоїти злочин. Але, що може вважатися «обґрунтованим» залежить від сукупності всіх обставин.

Суд вважає, що той факт, що потерпілому ОСОБА_7 під час скоєння правопорушення було заподіяно забійна рана обличчя, не може служити єдиною підставою для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 в скоєнні правопорушення передбаченого саме ч.4 ст.296 КК України та не виправдовує його тримання під вартою. Вищевказані елементи наведені слідством саме по себе, є недостатніми, щоб підтримати висновок у суду, як незалежного спостерігача про наявність обґрунтованої підозри в скоєнні кримінального правопорушення, а саме хуліганства, із застосуванням вогнепальної зброї.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчій, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.3 ст.194 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом ,якщо прокурор доведе обставини, передбачені п.1 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Крім того, судом встановлено, що досудовим слідством не надано достатніх доказів того, що є наявність вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрюваний ОСОБА_5 намагався вчинити якусь дію, передбачену ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, покази свідків, щодо намагання змінити свої показання, чи свідчень, що хто-небудь якимось чином впливав на свідків з метою зміни раніше даних свідчень.

Таким чином, враховуючи особу підозрюваного, у тому числі його вік, матеріальний та сімейний стан, а саме те, що він має на утриманні неповнолітню дитину та бабусю похилого віку, працює за трудовим договором, його стан здоров`я, а також, що він у встановленому законом порядку зареєстрований на території міста Білгород-Дністровського Одеської області, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також те, що слідчим не надано «розумної підозри», в розумінні статті 5 п.1 (с) Конвенції, яка вимагає, щоб обставини на яких вони ґрунтуються підпадали під дії одного із розділу кримінального кодексу, які стосуються опису конкретного складу злочину» (див. рішення ЄСПЧ «Влох проти Польши» скарга №27785/95 від 19.10.2000 року), та обґрунтованих доводів, доказів обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення фактично визнає, але в іншій кваліфікації, був повідомлений про підозру, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, а також встановлена відсутність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Оскільки слідчим під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу надав суду докази наявності обґрунтованої підозри учиненні підозрюваним кримінального правопорушення передбаченного ст.296 КК України, але не довів наявності достатніх підстав вважати що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам,зазначених у клопотанні , суд приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж того, який зазначений у клопотанні слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою-зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого,оскільки застосування саме такого запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 205, 309 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
1. В задоволенні слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

2. Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язок:

1) прибувати до слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 за першою вимогою, що обумовлюється необхідністю профілактично впливати на підозрюваного ОСОБА_5 з метою запобігти спробам останнього ухилятися від слідства та суду;

Строк дії ухвали встановити два місяці з моменту її ухвалення.
Ухвала підлягає оскарженню безпосередньо до апеляційного суду Одеської області у 5-ти денний строк з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1