Провадження №1-кп/748/29/17
Єдиний унікальний № 748/1984/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2017 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000876 від 14 липня 2016 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, студента ДПТНЗ «Вище професійно-технічне училище» № 15 м. Чернігова, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , виховується у повній родині, раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

Сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_3 ,

законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілий ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 13 липня 2016 року близько 19 год. 00 хв. перебуваючи на лузі поблизу с. Вознесенське (Новоселівка) Чернігівського району Чернігівської області, в ході конфлікту, який раптово виник на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс не менше двох ударів руками і ногами ОСОБА_9 в область живота та тулуба, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота синців тулуба, крововиливу в черевну порожнину, розриву капсули й паренхіми печінки, крововиливу в навколоселезінкову клітковину, крововиливи та розрив судин в ділянці кореня брижі тонкого кишківника, які за висновком судово-медичної експертизи № 619 від 30 серпня 2016 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_9 настала від масивної крововтрати, яка стала наслідком закритої травми живота з ушкодженням органів черевної порожнини 14 липня 2016 року о 01 год. 20 хв. в реанімаційному відділенні КЛПЗ «Чернігівська центральна районна лікарня».

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та суду показав, що о 18 год. 50 хв. приїхав з роботи з м. Чернігова пішли гуляти на копанку з ОСОБА_10 . Там був ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . ОСОБА_14 почав до нього чіплятись, обвинувачений не стримався і вдарив його один раз у сонячне сплетіння, щоб збити дихання, від цього ОСОБА_15 трохи зігнувся. Обвинувачений бачив, ніби той стискав кулаки та говорив уб`ю, тому подумав, що ОСОБА_14 хоче його ударити, і він штовхнув потерпілого у ліву руку правим бедром, при цьому рука потерпілого була на животі, попав коліном у бедро, потерпілий упав. Стверджував, що більше ударів ОСОБА_16 він не наносив. Крім нього ОСОБА_17 ніхто ударів не спричиняв. Потім вони всі, крім потерпілого, пішли до села, пройшовши метрів 50, він обернувся та побачив, що ОСОБА_14 пішов у протилежний бік. О 19 год. 30 хв. телефонувала ОСОБА_18 ,співмешканка потерпілого, та запитувала навіщо він з ОСОБА_19 побили потерпілого. Стверджував, що ОСОБА_20 на копанці у той час не було. Заперечив, що просив, щоб ОСОБА_21 привели на копанку, після дослідження протоколів проведення слідчих експериментів за участю ОСОБА_22 та ОСОБА_23 визнав, що просив їх про це. Припустив, що тілесні ушкодження, що призвели до смерті ОСОБА_24 , міг спричинити хтось інший коли той повертався додому з копанки. У останньому судовому засіданні розкаявся у вчиненому, просив не позбавляти його волі.

Представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 просив не позбавляти сина волі, зазначив, що він слухняна дитина та піддається виховному впливу. Вважав, що все сталось через неправомірну поведінку потерпілого по відношенню до дівчини.

Потерпілий ОСОБА_8 зазначив суду, що ОСОБА_9 був його братом. 13 липня 2016 року близько 18-00 год. він бачив його на автобусній зупинці, приблизно через годину ОСОБА_25 він бачив у с. Улянівка, той ішов дорогою з річки в напрямку зупинки. Близько першої години ночі зателефонувала мати та повідомила, що ОСОБА_26 немає, про конфлікт йому нічого невідомо. Покарання обвинуваченому просив призначити згідно закону на розсуд суду.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину у повному обсязі знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і відображена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою.
Свідок ОСОБА_27 , співмешканка померлого, зазначила суду, що близько 19 год. 40 хв. їй зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що його сильно побили ОСОБА_28 ( ОСОБА_29 ) та ОСОБА_30 . Сказав, що всіх було четверо, але двох згадати не міг. У потерпілого сильно болів живіт, він дуже стогнав, говорив, що помре. Потерпілий не хотів викликати швидку, думав, «дотягне» до ранку. Викликали фельдшера, швидку викликали близько 24-00 год. Близько 16-00 год. потерпілий приймав літній душ, тілесних ушкоджень свідок на ньому не бачила.

Свідок ОСОБА_31 повідомила, що зателефонувала ОСОБА_32 , повідомила, що ОСОБА_33 сильно побили, у телефон вона чула, що він сильно стогнав. У потерпілого була побита грудна клітка, припустила, що зламане ребро, на обох ногах на внутрішній частині стегон була синюшність, вважала, що синьці були свіжі. Потерпілий говорив, що нападників було четверо, назвав ОСОБА_34 та ОСОБА_28 , ще двох не згадав. Говорив, що він нагнувся, а ОСОБА_28 ударив його ногою у живіт. Махлай це по вуличному обвинувачений.

Неповнолітній свідок ОСОБА_35 , допитаний у присутності матері ОСОБА_36 , показав суду, що він, ОСОБА_12 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_10 та ОСОБА_39 ішли на канал. На копанці свідок грав у планшет, тому подробиць не бачив. Бачив, як ОСОБА_39 ударив ОСОБА_33 один раз рукою у живіт, попав у бік, той закрився від удару, а від другого удару упав та втратив свідомість. Обвинувачений при цьому говорив ОСОБА_16 , щоб той більше не приставав до ОСОБА_10 . Після цього всі пішли, а ОСОБА_38 залишився, коли він через деякий час повернувся на копанку ОСОБА_15 уже не було. Пізніше телефонував ОСОБА_39 , просив щоб вони прийшли до школи, де просив дати неправдиві покази, що ОСОБА_40 з ними взагалі не було. На мобільний ОСОБА_41 хтось зателефонував і він у телефон відповів, що не бив. Обвинувачений займався спортом, ходив на турніки.

Неповнолітній свідок ОСОБА_42 , допитаний у присутності матері ОСОБА_43 , показав суду, що ОСОБА_3 попросив його визвати ОСОБА_33 на канал, на каналі ОСОБА_44 наніс два удари рукою та ногою ОСОБА_17 , бо той чіплявся до ОСОБА_45 . Маренець потім спілкувався з ОСОБА_46 , що їх звинувачують у побитті потерпілого. На каналі з ними ОСОБА_47 не було. Віка розповідала, що ОСОБА_15 приставав до неї, і в магазині у той день також.

Малолітній свідок ОСОБА_48 , допитана у присутності матері ОСОБА_49 та педагога ОСОБА_50 , показала суду, що вона з ОСОБА_51 , ОСОБА_52 та ОСОБА_53 відпочивали за столиками біля магазину, біля них був і ОСОБА_38 , який неодноразово чіплявся до неї та говорив непристойні слова. ОСОБА_3 зателефонував, що їде з роботи, вони всі, крім ОСОБА_24 , пішли його зустрічати на зупинку. Вона з ОСОБА_3 пішли удвох гуляти у бік копанки, а хлопці повинні були привести ОСОБА_24 до копанки іншою вулицею. По дорозі вона розповіла обвинуваченому, що ОСОБА_54 до неї чіплявся, і в той день, і раніше. На копанці бачила, як обвинувачений наніс один удар ОСОБА_16 правою рукою у живіт, ОСОБА_15 відійшов назад, вона відвернулась, а коли повернулась ОСОБА_15 сидів на землі. Коля ОСОБА_55 спитав у нього, як він себе почуває, той піднявся і пішов за канаву. Окрім ОСОБА_56 . ОСОБА_16 ніхто тілесних ушкоджень не спричиняв. Вони удвох з ОСОБА_3 пішли до магазина, а потім до нього додому. ОСОБА_57 телефонувала співмешканка ОСОБА_24 та запитувала, навіщо він його побив. Біля школи ОСОБА_44 розмовляв з ОСОБА_58 , ОСОБА_59 та ОСОБА_60 .

Малолітній свідок ОСОБА_61 , допитаний у присутності матері ОСОБА_62 та педагога

ОСОБА_50 , показав суду, що коли біля магазина у той день були ОСОБА_12 , ОСОБА_63 , ОСОБА_10 , ОСОБА_39 , ОСОБА_64 . Свідок з ОСОБА_65 пішли гуляти, перебуваючи біля гуртожитку він бачив як уся ця компанія з ОСОБА_66 кудись ішли. Під вечір бачив, як ОСОБА_67 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 ішли на маркет. Зі слів брата знає, що вони хотіли побити ОСОБА_68 .

Свідок ОСОБА_69 показав суду, що близько 16-00 год. був з компанією на річці поблизу с. Улянівка, на копанці він у той день не був. Близько 18 год. 45 хв. заходили додому до ОСОБА_3 , потім пішли до магазина, йому зателефонував обвинувачений та повідомив, що зі слів дружини ОСОБА_33 , вони удвох побили ОСОБА_68 . ОСОБА_33 у цей день він бачив біля магазина близько 16-00 год., той ходив у жіночих стрінгах, пішов з ними до двору обвинуваченого, вони поїхали на річку, а ОСОБА_38 пішов додому. Синяків у нього не бачив, на болі той не скаржився.

За даними протоколу огляду місця події від 14 липня 2016 року в хірургічному відділенні Чернігівської ЦРЛ оглянуто тіло ОСОБА_9 . На лівій нижній кінцівці виявлено подряпини із засохлими кров`яними плямами, на передпліччі правої верхньої кінцівки подряпина зі слідами речовини бурого кольору, кістки черепа на дотик цілі.( а.с. 54-57)

За висновком судово медичної експертизи № 619 від 30 серпня 2016 року смерть ОСОБА_9 настала внаслідок масивної крововтрати, яка в свою чергу явилась наслідком закритої травми живота з ушкодженням органів черевної порожнини, яка в свою чергу утворилась від безпосередньої дії травмуючих сил в ділянку живота. Виявлені тілесні ушкодження: закрита травма живота синці тулуба, крововилив у черевну порожнину ( 1500 мл рідкої темно червоної крові із значною кількістю еластичних та рихлих згортків), розрив капсули й паренхіми печінки, крововилив у навколоселезінкову клітковину, крововилив та розрив судин у ділянці кореня брижі тонкого кишківника, а також синців та саден верхніх та нижніх кінцівок. Закрита травма живота у вигляді синців тулуба, крововилив у черевну порожнину, розриву капсули та паренхіми печінки, з крововиливом у навколоселезінкову клітковину, з крововиливом та розривом судин у ділянці кореня брижі тонкого кишківника, могла утворитись 13 липня 2016 року від дії тупих предметів за механізмом удару та тертя, в тому числі й від ударів руками та ногами, не могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту на площину, знаходяться у прямому причинно наслідковому зв`язку із настанням смерті за ступенем тяжкості мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Синці та садна обох верхніх та нижніх кінцівок могли утворитись 13 липня 2016 року від дії тупих предметів за механізмом удару та тертя, не могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту на площину, не знаходяться у прямому причинно - наслідковому зв`язку з настанням смерті і за ступенем тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути як мінімум від дев`яти травмуючих дій протягом короткого проміжку часу, що міг вимірюватись хвилинами, що унеможливлює конкретну відповідь на питання щодо послідовності нанесення ударів, що призвели до вищезазначених тілесних ушкоджень. З моменту отримання вищеописаних тілесних ушкоджень і до моменту смерті могло пройти близько шести дванадцяти годин. ОСОБА_9 після отримання ним всього комплексу тілесних ушкоджень міг здійснювати цілеспрямовані рухи, у тому числі рухатись і кричати у проміжок часу з моменту отримання ним травми і до втрати свідомості внаслідок внутрішньої масивної крововтрати. Експерт вважає, що за умов надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги потерпілому, прогноз щодо життя його міг бути більш благо приємним. У крові тупа ОСОБА_9 виявлено етанол, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння відносно живої людини. ( а.с. 63-66)

На оглянутому одязі потерпілого ОСОБА_9 , що зафіксовано у протоколі огляду від 15 липня 2016 року, а саме шортах білого кольору спереду виявлено слід буро червоного кольору у вигляді кола, розміром приблизно 9 мм, пляма бурого кольору діаметром приблизно 3х4 мм ( а.с. 70-71).

За даними протоколу перегляду відеозапису з камер відео спостереження за 13 липня 2016 року в період часу з 17.00 до 20.00 в магазині «Міні маркет» від 20 липня 2016 року встановлено, що біля магазина о 18 год. 47 хв. дійсно були ОСОБА_70 , ОСОБА_13 , ОСОБА_71 , коли з автобуса вийшов ОСОБА_44 , вони пішли у його напрямку. О 18 год. 49 хв. зафіксовано, як ОСОБА_44 та ОСОБА_71 рухаються повз магазин, а ОСОБА_70 та ОСОБА_13 заходять до магазина, о 18 год. 50 хв. вони виходять разом з ОСОБА_66 та рухаються у невідомому напрямку. О 19 год. 16 хв. зафіксовано, що ОСОБА_13 та ОСОБА_70 з`являються біля магазина, на декілька метрів позаду них ОСОБА_44 та ОСОБА_71 ( а.с.80-100)

У ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_48 у присутності матері ОСОБА_49 , зазначала, що ОСОБА_44 збирався поговорити з ОСОБА_66 на каналі, вона бачила, як ОСОБА_44 ударив ОСОБА_24 один раз рукою, той відійшов назад, після чого вона відвернулась, бачила уже ОСОБА_24 на землі, той піднявся, знову ліг, потерпілого запитали про самопочуття та пішли у напрямку села. ( а.с. 102-104)

У ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_35 , у присутності матері ОСОБА_36 зазначав, що на копанці обвинувачений ударив потерпілого в область трохи вище живота, той зігнувся, лівим коліном ОСОБА_44 ударив потерпілого по нозі, той упав на землю, обвинувачений узяв його за футболку та запитував, чи буде ще чіплятись до ОСОБА_45 . Трохи згодом ОСОБА_44 перетягнув потерпілого метрів на півтора в бік. ( а.с. 105-106)

У ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_42 у присутності матері ОСОБА_72 зазначав, що на прохання обвинуваченого він з ОСОБА_58 запросили потерпілого на канал, де ОСОБА_44 запитував навіщо потерпілий чіпляється до ОСОБА_45 та ударив потерпілого кулаком правої руки, потім лівою ногою в область паха, від чого ОСОБА_73 упав. ( а.с. 107-109)

У ході слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 за участю законного представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , він зазначав, що на каналі з`ясовував у ОСОБА_74 чого той чіпляється до ОСОБА_45 , той відповів йому агресивно, обвинуваченому здалось, що потерпілий зажав руки у кулаки, щоб нанести йому удар, тому ОСОБА_44 наніс один удар потерпілому у сонячне сплетіння, той зігнувся, а він штовхнув потерпілого стегном, той упав. Зазначив, що загрозу з боку потерпілого сприйняв реально( а.с. 132-135)

Проаналізувавши викладене, суд вважає, що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , що спричинили його смерть знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Так, обвинувачений визнав у судовому засіданні спричинення потерпілому ОСОБА_16 двох ударів, один з яких ногою у живіт, як зазначав сам обвинувачений у руку, прижату до живота, саме нанесення такої кількості ударів підтвердили і свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_70 у судовому засіданні, свідок ОСОБА_71 підтвердила спричинення обвинуваченим потерпілому одного удару. У цій частині покази зазначених свідків та обвинуваченого узгоджуються між собою та відповідають характеру та локалізації тілесних ушкоджень на тілі потерпілого за висновком судово медичної експертизи. Зазначені свідки заперечують спричинення ОСОБА_75 тілесних ушкоджень на копанці кимось іншим, окрім обвинуваченого. При цьому суд враховує, що за свідченнями усіх свідків потерпілий ОСОБА_73 самостійно пересувався, скарг на самопочуття не виказував, видимих тілесних ушкоджень на ньому не було. О 19 год. 15 хв. їх компанія зафіксована камерами спостереження біля мінімаркета, а о 19 год. 30 хв. за показами обвинувачено йому уже телефонувала співмешканка потерпілого.

Покази свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_31 у тій частині, що потерпілий указав на обвинуваченого та ОСОБА_76 , як на осіб, що спричини йому тілесні ушкодження, суд вважає належними та допустими доказами, як покази з чужих слів відповідно до положень ч.1,2 ст. 97 КПК України, оскільки у зв`язку зі смертю втрачена можливість допитати потерпілого ОСОБА_9 у судовому засіданні. При цьому суд враховує, що сам обвинувачений та свідки ОСОБА_35 , ОСОБА_42 , ОСОБА_48 у судовому засіданні заперечували присутність ОСОБА_20 при нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень, свідок ОСОБА_77 давав покази, що у цей час він перебував на річці поблизу с. Улянівка Чернігівського району. Зазначене спростовує покази потерпілого ОСОБА_24 , що тілесні ушкодження йому також спричиняв ОСОБА_77 , крім того суд враховує, що потерпілий міг помилитись.

Переглядом запису з камер спостереження біля мінімаркета підтверджуються покази свідків ОСОБА_48 , ОСОБА_23 та ОСОБА_78 , що вони зустріли ОСОБА_79 на автобусній зупинці, ОСОБА_44 та ОСОБА_71 пішли у бік копанки, а ОСОБА_13 та ОСОБА_70 зайшли до магазина, вийшли з ОСОБА_66 та пішли у тому ж напрямку.

Оцінивши докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , які спричинили смерть і його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує дані про особу обвинуваченого, умови його життя та виховання, рівень розвитку, обставини, що помякшують та обтяжують його покарання. Житлово- побутові умови проживання неповнолітнього обвинуваченого є задовільними, що підтверджується Актом обстеження матеріально- побутових умов проживання ( а.с. 156). Неповнолітній ОСОБА_3 виховується у повній сім`ї, крім нього сім`я має ще двох неповнолітніх дітей. Згідно заключення ЛКК № 1292 від 17 квітня 2013 року ОСОБА_3 має вади слуху, у зв`язку з чим, має право на отримання соціальної допомоги строком до 18 років( а.с. 158)

За висновками комплексної судової психолого - психіатричної експертизи № 496/529 від 02 вересня 2016 року та судово- психіатричної експертизи № 497 від 31 серпня 2016 року у ОСОБА_3 не простежувалось клінічних ознак психічного захворювання, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у скоєнні якого він підозрюється. У ОСОБА_3 на час проведення експертизи не простежуються клінічні ознаки психічного захворювання, які б перешкоджали його участі у проведенні досудового слідства та судовому розгляді, він може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення. У ОСОБА_3 на час проведення експертизи не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності ( а.с. 112-118, 119-121)

Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_3 є вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. За місцем проживання, навчання та роботи обвинувачений характеризується позитивно, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив тяжкий злочин, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства і покарання йому слід призначити у вигляді позбавлення волі. З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який визнав вину, щиро розкаяння у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, неповнолітній вік обвинуваченого, що значно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що покарання йому можливо призначити із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленого в санкції статті за інкримінований йому злочин.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі: зрізи нігтьових пластин, шорти та футболку ОСОБА_9 - передані до камери зберігання речових доказів Чернігівського РВП слід знищити; мобільний телефон ОСОБА_9 «Нокіа 2310» з сім карткою « Лайф» № НОМЕР_1 переданий до камери зберігання речових доказів Чернігівського РВП - слід повернути потерпілому ОСОБА_8 ; диски DVD R з відеозаписами з камер спостережень, в кількості 6 шт. та касета SONY з відеозаписом які зберігаються в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно неповнолітнього ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання до вступу вироку у законну силу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 373,374 К П К України, с у д -
З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України та призначити йому покарання за цей злочин із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Термін покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання. Підстав для обрання заходу забезпечення ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.

Речові докази: зрізи нігтьових пластин, шорти та футболку ОСОБА_9 - передані до камери зберігання речових доказів Чернігівського РВП знищити; мобільний телефон ОСОБА_9 «Нокіа 2310» з сім карткою « Лайф» № НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_8 ; диски DVD R з відеозаписами з камер спостережень, в кількості 6 шт. та касета SONY з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1