Справа № 467/211/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2017 р. Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 11 лютого 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у с. Міжколодяжне, Добровеличківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, солдата строкової служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса місця проходження служби: АДРЕСА_2 , військова частина польова пошта НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 11 лютого 2017 року у нічний час ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення алкогольних напоїв з приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом ривка дверей проник до приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звідки таємно викрав алкогольні напої: горілку «Хортиця» - 2 пляшки, вартістю 105 грн. за 1 шт., горілку «Мороша» - 2 пляшки, вартістю 95 грн. за 1 шт., пиво «Балтика №7» - 2 пляшки, вартістю 23 грн. за 1 шт., слабоалкогольні напої «Рево» - 2 банки, вартістю 32 грн. за 1 шт., шоколад молочний «Рошен» - 4 плитки, вартістю 32 грн. за 1 шт., загальною вартістю 638 грн., належні фермерському господарству « ОСОБА_6 ». Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому фермерському господарству « ОСОБА_6 » матеріальну шкоду на загальну суму 638 грн.
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, дав покази та підтвердив вчинення злочину при викладених вище обставинах. Він погодився з кількістю та вартістю майна, яким він заволодів злочинним шляхом при його таємному викраденні у потерпілого фермерського господарства « ОСОБА_6 », виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини. Зазначив, що за період, який пройшов з дня вчинення злочину, він повністю переоцінив своє життя, життєві цінності, щиро каявся у вчиненому.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 погодився з думкою прокурора і просив визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами, що встановлені під час досудового розслідування справи.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд переконався, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження, відсутні сумніви в добровільності його позиції, і у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.
Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, зробив висновок про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд виходить з наступного.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, який є тяжким злочином проти власності, особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та відсутність за його результатами непомірно тяжких наслідків для інтересів суспільства.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, спосіб життя обвинуваченого ОСОБА_4 (проходить строкову службу в ЗСУ, до призову на строкову службу мав постійне місце роботи, раніше не судимий), його стать і вік, позитивну характеристику за місцем проживання, роботи та проходження служби, що обвинувачений проживає з матір`ю, отже, оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті свідчить про наявність належних соціальних зв`язків.

Крім того, суд враховує висновок органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк, викладений в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної фахівцем Первомайського МРВ з питань пробації, згідно якого результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не показують високого ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а отже існує імовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства, тому з метою його виправлення у майбутньому доцільно застосувати покарання альтернативне позбавленню волі.

Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання та відсутність у потерпілого, у зв`язку з усуненням завданої шкоди будь-яких матеріальних претензій; відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у

межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду справи не обирався і підстав для його обрання на даний час суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання в виді 03 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому строк випробування 1 (один) рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Речові докази у кримінальному провадженні: плитку шоколаду «Рошен» та банку слабоалкогольного напою «Рево» - повернути потерпілому фермерському господарству « ОСОБА_6 », як законному власнику.
Речові докази у кримінальному провадженні: грошові кошти в сумі 62 грн. повернути ОСОБА_4 , як законному власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1