Справа № 159/1471/17
Провадження № 1-кп/159/163/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000635 від 15 березня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тупали Турійського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -
у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_5 13 березня 2017 року, близько 16 год. 00 хв., переслідуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу з контейнера № НОМЕР_1 , що на Привокзальному ринку, який знаходиться по бульвару Л.Українки, 43 в м. Ковелі Волинської області, таємно викрав грошові кошти в сумі 830 доларів США, що, згідно курсу НБУ станом на 13.03.2017 року, становило 22252,30 грн., та 30 євро, що згідно курсу НБУ станом на 13.03.2017 року, становило 852,90 грн., належні ОСОБА_4 , чим завдав останньому майнової шкоди на загальну суму 23105,20 грн.

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна, вчинив крадіжку, вчинивши тим самим кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 10 квітня 2017 року було укладено угоду про примирення, за змістом якої останній заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття в скоєному. Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення даної угоди та вважають, що неправомірними діями ОСОБА_5 було завдано майнової шкоди ОСОБА_4 в розмірі 23105,20 грн. ОСОБА_4 констатує, що претензій майнового характеру до ОСОБА_5 він не має. ОСОБА_5 приносить ОСОБА_4 щирі вибачення за спричинену майнову шкоду та принесені незручності внаслідок своїх неправомірних дій. Сторони угоди дають добровільну згоду на призначення покарання ОСОБА_5 , передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів грмадян. Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесене до злочинів середньої тяжкості. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення (злочину) органами досудового розслідування здійснено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільного позову не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити Угоду про примирення від 10 квітня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000635, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази грошові кошти в сумі 230 доларів США, які передано на зберігання ОСОБА_4 , - залишити у власності ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1