Справа № 366/271/17
Провадження № 1-кп/366/113/17
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акта

22 серпня 2017 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Іванків обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000015, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 191,ч.1 ст.366 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,який обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.15,ч.3 ст.191,ч.1 ст. 366,ч.1 ст. 388 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 388 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2017 року, після повернення прокурору згідно ухвали Іванківського районного суду від 30 січня 2017 року, повторно, до Іванківського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №000015 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366, ч.1 ст.388 КК України та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч.1 ст. 388 КК України.

В підготовче судове засідання представник потерпілого ОСОБА_12 не з`явилась, звернулась до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи без участі потерпілого.

Суд, заслухавши думку всіх учасників кримінального провадження, які не заперечували проти проведення судового засідання без потерпілого, вирішив, керуючись положеннями ст.325 КПК України, провести підготовче судове засідання без потерпілого.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України, крім того посилається на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту.

Захисники обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися до суду з письмовими клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору, в зв`язку із невідповідністю його вимогам КПК України.

В обґрунтування свого клопотання, захисники посилаються на те, що недоліки вказані в Ухвалі Іванківського районного суду від 30 січня 2017 року та ухвалі Апеляційного суду Київської області від 22 березня 2017 року про повернення обвинувального акта виправленні в незначній частині, а саме: внесено в склад групи слідчих, які здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні винесено слідчого слідчого відділення Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 . Що стосується місця вчинення злочину кримінального правопорушення, то для ст.191 КК дане місце скоєння злочину кримінального правопорушення описано з невикористанням неіснуючого (не передбаченого Законом) формування, а саме: в адміністративних межах Кухарської сільської ради, що суперечить поняттю меж адміністративних одиниць, передбачені ст.173 Земельного Кодексу. Для статтею 366 та 388 КК України місце події взагалі не вказано. Крім того, час вчинення суперечливий, спочатку прокурор вказує період часу коли було вчинено злочину, а потім вказує що за час і місце не встановлено, до прикладу, в обвинувальному акті зазначено «після чого, в період часу з 18.02.2016 року по 12.03.2016 року у невстановленому досудовим розслідуванням місці та невстановлений досудовим розслідуванням час».

Також, сторона захисту зазначає, що по ст.388 КК України взагалі не описано спосіб розтрати, а для ОСОБА_14 не описано коли і де він прийняв на зберігання саме арештоване майно, за умови, що описано передачу на зберігання 05.05.2016 року, тобто до арешту майна 06.05.2016 року. Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні дані щодо ухвал слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва та Іванківського районного суду Київської області.

Також порушено Наказ генеральної прокуратури від 06.04.2016 року № 139, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 року за № 680/28810 «Про затвердження Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», а саме: в реєстрі значиться, що 13.01.2017 року прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_15 внесені до ЄРДР відомості стосовно краніальних проваджень № 0000015, № 0000016, № 0000017, № 0000018, № 0000019, потім тим же числом та місяцем всі ці провадження були об`єднані в одне провадження № 0000015, по якому і направлено матеріали справи в суд. Але стороні захисту всі ці провадження не відкривались, провадження по обвинуваченню підозрюваних проводилось за ЄРДР № 0000330 від 06.05.2016. Про що вищеперераховані провадження та про правопорушення там йдеться стороні захисту не відомо, так як матеріали не відкривались.

Крім того, в реєстрі значиться, що обвинувальний акт було підписано слідчим ОСОБА_16 , прокурором ОСОБА_15 , 13.04.2017 року. Однак стороні захисту та обвинуваченим даний обвинувальний Акт вручено не було, а тільки надано Акт від 27 червня 2017 року, тому сторона захисту не має можливості виконати захист в повному обсязі. Також, слідчим слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_17 та прокурором відділу процесуального керівництва прокуратури Київської області ОСОБА_15 , висунуто ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 державне обвинувачення у кримінальному провадженні яке жодного відношення до указаних осіб не має, кримінальне переслідування в якому відносно ОСОБА_18 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відбувалося, а саме у кримінальному провадженні, зідомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 13.01.2017. Реєстр матеріалів досудового розслідування, який був доданий до обвинувального акту, складений під тим же номером кримінального провадження - № 0000015 від 13.01.2017, однак обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у 3 чиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. З ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 388 КК України, які скоєні в 2016 році і відкрите кримінальне провадження № 0000330.

Враховуючи те, що захист був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження і в матеріалах відсутні жодні відомості про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань провадження за № 0000015 від 13.01.2017, а суд позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами провадження на стадії підготовчого засідання, тому захист вважає, що номер провадження помилково внесений до обвинувального акту або від захисту приховали процесуальне рішення.

Отже, сторона захисту вважає, що ці вказані грубі помилки органом досудового розслідування також вказують на підставу для повернення обвинувального акту.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підтримали клопотання своїх захисників щодо повернення обвинувального акту прокурору.

На вказане клопотання прокурор заперечив, вважаючи клопотання про повернення обвинувального акту безпідставним.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, дослідивши реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку про необхідність повернення даного обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, на підставі наступного.

Частина 2 ст. 291 КПК України визначає відомості, які повинен містити обвинувальний акт, а саме серед інших п. 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення та інші.

Якщо обвинувальний акт не містить відомостей, які зазначені хоча би в одному пункті вказаної норми закону, то є підставою для повернення обвинувального акту прокурору з підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню № 0000015 судом встановлено, що слідчим при викладені формулювання обвинувачення, не зазначено місце вчинення злочинів обвинуваченими, що унеможливлює суд встановити підсудність розгляду вказаного кримінального правопорушення за принципом територіальності (стаття 32 КПК України), та реалізації забезпечення всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, постановлення законного та обґрунтованого судового рішення, оскільки кримінальний процесуальний закон встановлює правила, відповідно до яких визначається той суд, що буде здійснювати судовий розгляд в кожному конкретному кримінальному провадженні. Крім того законодавець в частині 1 ст. 91 КПК України зазначає, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а отже вказані дані щодо місця вчинення злочину повинні відображатися в обвинувальному акті, як виклад обвинувачення та зазначення фактичних обставин кримінального правопорушення, які слідчий чи прокурор вважає встановленими. В обвинувальному акті по кримінальному провадженню № 0000015 слідчим та прокурором не зазначено конкретної вказівки на місце вчинення кримінального правопорушення. Стороною обвинувачення застосовано ідентифікація місця технологічними відомостями - «Оливське агролісництво ДП «СЛП «Київоблагроліс», зокрема в кварталі 34 виділ 4,2,3,1,8,9 на загальній площі 4,7 га.»,без зазначення населеного пункту, адміністративно-територіальної одиниці України.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79).

Відповідно до ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, а тому в ньому обов`язково повинні міститися: дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування - її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок), зокрема, повідомлення про внесення відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань і початок досудового розслідування (ст. 214 КПК), інформація про кожну проведену слідчу (розшукову) дію та негласну слідчу (розшукову) дію, дані про факт відкриття матеріалів кожною стороною протилежній стороні по закінченні досудового розслідування та письмового підтвердження факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ст. 290 КПК).
Зокрема судом встановлено, що наданий реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000015, не містить дані щодо внесення відомостей до ЄРДР по вказаному провадженню за № 0000015, також в ньому не відображені ухвали слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва та Іванківського районного суду Київської області (які долучив до клопотання захисник) щодо прийняття рішення про надання дозволу на проведення обшуків та зняття частково арешту по вказаному кримінальному провадженню, а також процесуальні рішення слідчого за результатами проведених обшуків. Вказані вище недоліки, порушують вимоги визначені законодавцем в ст. 109 КПК України, а саме щодо відомостей які повинен містити реєстр матеріалів досудового розслідування.

Інші обставини на які посилається сторона захисту, як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору, не знайшли свого підтвердження під час судового засідання, оскільки не аргументовані в повній мірі та не мають посилання на положення кримінального процесуального законодавства. Зокрема, щодо питання законності залучення в якості потерпілого ДП «СЛП «Київоблагроліс», на які звертає увагу захисник щодо відсутності у вказаного підприємства речових прав на деякі земельні ділянки, наявності пам`ятки про процесуальні права потерпілого в матеріалах справи, то суд вважає наступне. Під час підготовчого судового засідання суд не володіє матеріалами кримінального провадження, а тому за відсутності потерпілого не може визначити наявності достатніх доказів для відповіді на питання щодо прав власності потерпілого на певні земельні ділянки та ознайомлення його з правами в кримінальному провадженні. Також, суд звертає увагу сторони захисту, що законодавцем в статті 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Також, суд зазначає, що згідно ч.2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, реквізити процесуальних рішень, а стаття 110 КПК України визначає, що саме є процесуальним рішенням (рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду). Оскільки права і обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви, а не прийняття процесуального рішення, то не зазначення про це в реєстрі матеріалів досудового розслідування не порушує вимоги ст. 109 КПК України.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000015, щодо обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч.1 ст. 388 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 1 ст. 388 КК України не містить чіткого формулювання обвинувачення, реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає положенням ст. 109 КПК України, вказані недоліки унеможливлюють забезпечення реалізації принципів права на захист та справедливий судовий розгляд, тобто обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому суд керуючись п. 3 ч. 3 статті 314 КПК України, вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.

Керуючись статтями 291, ч. 3, ч. 4 ,ст. 314, 392, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000015 про обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 191,ч.1 ст.366 КК України; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.2 ст.15,ч.3 ст.191,ч.1 ст. 366,ч.1 ст. 388 КК України та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч.1 ст. 388 КК України,- повернути прокурору.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги,якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги,якщо її не скасовано,набирає законної сили після прийняття рішення апеляційним судом.

Повний текст ухвали оголошено учасникам судового провадження 28 серпня 2017 року о 13 год. 00 хв.

Суддя: