Справа № 405/477/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2017 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000859 від 21.01.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бандурівка, Олександрійського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України, визнаного таким, що не має судимості, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.

21.01.2017 року приблизно о 20:00 год. ОСОБА_4 знаходячись за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 згадав, що на території Кіровоградської дитячої обласної лікарні, що розташована за адресою м. Кропивницький, вул. Преображенська 79, де він працює неофіційно підсобником на будівництві, з під даху будівлі продовольчого складу на території вищевказаного закладу звисав телефонний кабель ТГШВБГ-30х20х05.

В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення вказаного телефонного кабелю, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою особистого збагачення, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, характер своїх дій, ОСОБА_4 взяв з дому сокиру та пішов до Кіровоградської дитячої обласної лікарні, близько 20:15 год. переліз через паркан біля продовольчого складу та сокирою, яку він заздалегідь приготував, відрубав телефонний кабель ТПВВБГ-30х20х05 довжиною 17,5 метрів, вартість якого згідно з висновком експерта від 27.01.201 7 року № 45 складає 524,00 гривні.

З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому, матеріальну шкоду на загальну суму 524,00 гривні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він не офіційно працював на території дитячої обласної лікарні і бачив там телефонний кабель. 21.01.2017 року знаходячись вдома, вирішив вкрасти кабель, який бачив на території лікарні.. Взявши з дому сокиру пішов до дитячої лікарні, де перелізши через огорожу опинився на території даного закладу, та відрубавши кабель викрав його. Повертаючись додому з телефонним кабелем, був затриманий працівниками поліції, яким і зізнався у вчинені крадіжки. Кабель працівники міліції у нього вилучили. У вчиненому розкаюється.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав фактичні обставини справи і проти них не заперечує, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Діяння ОСОБА_4 органом досудового слідства вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Потерпілим цивільний позов не заявлено.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, проживає в цивільному шлюбі, офіційно не працює, відповідно до ст. 89 КК України, є таким, що не має судимості, на обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» та КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» не перебуває.

Обставинами, пом`якшуючими покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, обтяжуючих покарання, судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно небезпечного діяння. Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу. Таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання, попередження вчинення ним нових злочинів та відповідатиме цілям покарання.

Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.331, 368, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ телефонний кабель марки ТПВВБГ 30х20х05, переданий на зберігання до Кіровоградської дитячої обласної лікарні - залишити останній як їй належний.

Речовий доказ предмет схожий на сокиру, переданий на зберігання до камери схову постановою слідчого Кропивницького ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області від 29.01.2017 року - знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити ОСОБА_4 , потерпілому та прокурору.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1