Єдиний унікальний номер 205/4255/17
УХВАЛА
07 липня 2017 року м. Дніпро
ВСТАНОВИВ:
06 липня 2017 року до суду надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилається на те, що в ході досудового слідства було встановлено, що секретар судового засідання ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , зловживаючи службовим становищем при оформленні опису документів цивільної справи № 2-212/09 ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушила вимоги Інструкції з діловодства, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 69 від 27.06.2006 року, які виразилися в неналежному оформленні опису документів вказаної цивільної справи. В ході слідства було встановлено, що у ІНФОРМАЦІЯ_3 в провадженні судді ОСОБА_6 , знаходиться цивільна справа № 2-121/09 за позовом ОСОБА_7 , до ОСОБА_8 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_8 , повідомив, що у 2003 році він придбав у власність кв. АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 у будівлі АДРЕСА_1 та кв. АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 , що на той час склали 83/100 частини вартості домоволодіння з земельними частками в обсязі, що перебували у користуванні попередніх власників які розташувалися на земельній ділянці площею 910 кв.м. На час придбання ним нерухомості кв. АДРЕСА_5 , земельна ділянка біля неї була відокремлена парканом в межах користування попередніх власників. Зазначена власність мала незалежний вхід та вихід але не використовувалась за призначенням, оскільки немала умов для мешкання та не використовувалась за призначенням.. 06.11.2006 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулася гр. ОСОБА_7 , яка є власницею кв. АДРЕСА_5 , яка входить до складу домоволодіння АДРЕСА_6 , яка вимагала визначити розмір її частки у земельній ділянці та розподілити земельну ділянку між співвласниками домоволодіння яке складається з двох будівель А-1 та I-2. Не розглядаючи питання можливості розподілу ділянки або її виділення, не визначаючи порядок користування, межі користування земельною ділянкою, не виділяючи конкретні частки, у рішенні ІНФОРМАЦІЯ_1 19.05.2009 року зазначено: «Між співвласниками домоволодіння тривалий час був встановлений порядок користування земельною ділянкою, співвласники домоволодіння саме про такий порядок користування земельною ділянкою і дотримувалися його, спір виник лише після приватизації земельної ділянки і то лише стосовно часток. Угода така існувала, оскільки сторони за спільною заявою в передбаченому законом порядку приватизували займану земельну ділянку. Суд незрозумілим шляхом визначив розмір частки земельної ділянки ОСОБА_7 , збільшивши її в тричі від той яку вона мала право приватизувати зазначив, що «Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серія ДП № 099972 згідно її частки власності на момент приватизації 17/100. Після того як судове рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.05.2009 року набрало законної сили, він отримав належні докази, про доручення та використання під час розгляду цивільної справи № 2-212/09 підроблених документів на аркушах № 87,88,89,90,91,92,93,94,95,96,97,98,99,100,101,102,102а, 103 та вилучення з матеріалів понад 32 аркушів з документами, фальсифікації матеріалів висновку судово-будівельної експертизи, порушення його процесуальних прав що разом потягло винесення незаконного несправедливого та необґрунтованого рішення суду. 27.11.2015 року прокуратурою Дніпропетровської області розпочате вказане кримінальне провадження, за фактом зникнення з матеріалів цивільної справи № 2-212/09 документів на 32 аркушах, а саме плану геодезичної зйомки земельної ділянки, запиту суду та відповіді з КП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з додатками у вигляді оціночного акту домоволодіння АДРЕСА_6 на 10 аркушах, та доручення до справи підроблених та сфальсифікованих документів які знаходяться на аркушах № 87,88,89,90,91,92,93,94,95,96,97,98,99,100,101,102,102а, 103.
В своєму клопотанні слідчий просить надати тимчасовий доступ (ознайомлення та вилучення) до оригіналів документів, цивільної справи № 2-212/09 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_7 . Право на тимчасовий доступ надати слідчому СВ Новокодацького ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , іншим слідчим, які входять до складу утвореної групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, або іншим працівникам оперативних підрозділів органів Національної поліції, органів безпеки, визначених слідчим відповідним дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. ст. 40, 41 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Частиною 4 статті 132 КПК України встановлено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Згідно ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів; доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Аналіз зазначених норм закону з урахуванням інших положень законодавства, викладених у Главі 15 КПК України та загальних засад кримінального провадження свідчить про те, що розгляд клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів передбачає встановлення відповідності змісту клопотання вимогам, визначеним ч. 2 ст. 160 КПК України та в разі їх дотримання, встановлення обставин, які підлягають з`ясуванню. При цьому, розгляд клопотання по суті не можливий при його неналежному оформленні, оскільки в такому випадку слідчий суддя не має змоги врахувати усі обставини, що підлягають оцінці та аналізу.
Виходячи із змісту клопотання і його матеріалів слідує, що на теперішній час слідчим не було проведено допиту інших осіб, які мають відношення до обставин зазначених у заяві ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення. При цьому можливості перевірити інформацію, викладену у протоколі допиту заявника, у слідчого судді немає, оскільки приєднані слідчим до клопотання документи не містять відомостей, які б підтверджували б або спростовували обставини, зазначені у самому клопотанні.
На думку слідчого судді, на теперішній час в рамках досудового розслідування необхідно отримати більш ширшу доказову базу щодо викладених у заяві ОСОБА_8 обставин про вчинене кримінальне правопорушення, так і у клопотанні слідчого.
Крім того, слідчий суддя вважає, що слідчим не обґрунтовано необхідність вилучення оригіналів документів, цивільної справи № 2-212/09 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_3 , можливість їх використання як доказів та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Також, слідчим не конкретизованого перелік документів, до яких вона просить надати тимчасовий доступ.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про надання тимчасового доступу до вищезазначених документів необхідно відмовити, оскільки зазначене клопотання слідчого є необґрунтованим, при цьому слідчий не використав усі процесуальні можливості досудового розслідування щодо отримання об`єктивних та належних доказів.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 159-166 КПК України,
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1