Справа № 161/1285/17
Провадження № 1-кп/161/195/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 22 березня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за№0000287 від 26 листопада 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянин України, з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, маючого на утриманні матір пенсійного віку, задовільним станом здоров`я, зареєстрованим місцем проживання та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,
з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу реєстрації та обліку платників управління обслуговування платників Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, перебуваючи в своєму службовому кабінеті №7, що знаходиться на першому поверсі в приміщенні Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, що за адресою: м. Луцьк, Київський Майдан, 4, здійснював прийом громадян, під час якого, в першій декаді листопада 2016 року, точна дата досудовим слідством не встановлена, до нього, в порядку черги, звернувся ОСОБА_6 з приводу оформлення документів, необхідних для реєстрації як платника ПДВ, суб`єкта господарювання ТОВ Олімпіус-1.

Прийнявши документи від ОСОБА_6 , ОСОБА_3 повідомив, що вивчить повноту поданих документів та зателефонує йому.

В подальшому, після ознайомлення з поданими документами, у ОСОБА_3 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від представника ТОВ Олімпіус-1 ОСОБА_6 за реєстрацію вказаного товариства, як платника ПДВ.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди та власного незаконного збагачення за реєстрацію ТОВ Олімпіус-1 як платника ПДВ, 18.11.2016 та в подальшому 06.12.2016 ОСОБА_3 висловив ОСОБА_6 незаконну пропозицію щодо необхідності передачі йому грошових коштів за реєстрацію вказаного товариства, як платника ПДВ.

ОСОБА_6 , будучи переконаним в наявності у ОСОБА_3 реальної можливості сприяння у реєстрації товариства як платника ПДВ, погодився на таку пропозицію.

У подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, 11.01.2017 близько 15 години в приміщенні Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, що за адресою: м. Луцьк, Київський Майдан, 4, одержав від ОСОБА_6 500 доларів США, п`ятьма купюрами, номіналом по 100 доларів США кожна, в якості неправомірної вигоди, що згідно інформації Національного банку України станом на 11.01.2017 становило 13590 гривень, за реєстрацію вказаного товариства, як платника ПДВ.

Після цього, ОСОБА_3 був викритий працівниками прокуратури Волинської області та УЗЕ у Волинській області ДЗЕ НП України та предмет неправомірної вигоди виявлений та вилучений у останнього.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК України.

26 січня 2017 року, між прокурором ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , була укладена угода про визнання винуватості, згідно з угодою ОСОБА_3 , беззастережно визнав винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, обставини вчинення інкримінованих йому злочину, що викладені в обвинувальному акті.
Сторонами погоджена кваліфікація інкримінованого Обвинуваченому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Сторони погодили що обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочинів за відсутності обставин, що обтяжують покарання.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 зазначеного в санкції ст.368 ч.1 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить в грошовому виразі 21250 (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень із позбавленням права займати в правоохоронних органах строком на 3 роки.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, віднесений до злочинів середньої тяжкості, тобто угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53,65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, вважає, вірною юридичну оцінку діям ОСОБА_3 за ч.1 ст. 368 КК України, в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Обставини, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.

Суд, враховуючи обставини угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як середньої тяжкості, дані про особу винного, що указані вище, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих обставин покарання, визнанням своєї вини, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 та призначення зазначеного в угоді покарання.

Накладений 13 січня 2017 року арешт на речі вилучені у ОСОБА_3 речі скасувати ( а.с.37-38).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Угоду від 26 січня 2017 року по кримінальному провадженню №0000287 від 26 листопада 2016 року про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить в грошовому виразі 21250 (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок, із позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки.

Накладений 13 січня 2017 року арешт на речі вилучені у ОСОБА_3 , а саме: грошові кошти п`ять купюр номіналом 100 доларів США, серій НК 71215337С, НК 08314395D, KB 07592448 H, KG 49576114A, KK 53379547C; грошові кошти в сумі 670 грн., одну купюру номіналом 200 грн., чотири купюри номіналом 100 грн., одну купюру номіналом 50 грн. та одну купюру номіналом 20 грн., мобільний телефон марки "Нокіа"; пластикову магнітну банківську картку "Приватбанк" № НОМЕР_1 , пластикову магнітну банківську картку "Приватбанк" № НОМЕР_2 ; 4 металеві монети, номіналом 1 гривня кожна, штани чорного кольору, скасувати.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання вини між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення в наступному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами, затвердження судом угоди в у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, захиснику і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1