н/п 1-кс/640/9981/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Петропілля, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з вищою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
23.12.2016 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_5 27.10.2016, близько 19 годині 00 хвилин, діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з корисливого мотиву, з метою наживи, маючи прямий умисел на розбій, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, через огорожу проникли на територію домоволодіння ОСОБА_14 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де дочекалися приїзду господаря, після чого напали на нього, завдавши йому та його дружині ОСОБА_15 тілесні ушкодження, та зв`язавши їх, за допомогою ключів господарів відкрили вхідні двері будинку, проникнувши до нього, звідки відкрито заволоділи грошима у сумі 45 000 грн., та ювелірними прикрасами з золота, чим завдали потерпілим майнової шкоди.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 спливає 29.12.2016, однак завершити досудове слідство у зазначений строк не видається за можливе, оскільки для закінчення досудового розслідування, з метою неупередженого виконання вимог чинного кримінального процесуального кодексу України необхідно: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-медичних, імунологічних, цитологічних, молекулярно-генетичних експертиз, призначених по речам вилученим в ході досудового розслідування, під час проведення оглядів місця події, та обшуків за місцями мешкання підозрюваних, призначити і провести судово-психіатричні експертизи підозрюваним ОСОБА_12 і ОСОБА_16 , провести інші слідчі (розшукові) дії у проведенні яких виникне необхідність; вирішити питання про остаточну кваліфікацію дій підозрюваних та оголосити їм про підозру в остаточній редакції, відкрити сторонам матеріали кримінального провадження, скласти обвинувальний акт.
Після отримання зазначених доказів вони будуть проаналізовані, при цьому відомості у висновках вказаних експертиз дадуть змогу забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 та подальше їх використання в ході судового розгляду.
Результати проведення вказаних слідчих дій мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та можуть бути використані під час судового розгляду, однак їх отримання потребує додаткового часу.
У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Орган досудового розслідування зазначає, що є достатні підстави вважати, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою без обрання розміру застави.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленій підозрі, просив обрати більш м`який запобіжний захід.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
Захисник підозрюваного заперечувала в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, недоведеність підозри, просила відмовити в задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід.
31.10.2016 в 06.30 в порядку ст.208 КПК України затриманий ОСОБА_5 .
31.10.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло.
Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.11.2016, ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29.12.2016, без визначення застави.
21.12.2016 постановою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_17 , строк досудового розслідування продовжено до 4-х місяців тобто до 28.02.2017.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, що підтверджується: фактичними даними отриманими в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , свідченнями потерпілих: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , фактичними даними отриманими в ході обшуку, за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , фактичними даними отриманими в ході обшуку, за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_3 , фактичними даними отриманими в ході обшуку, за місцем мешкання ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_4 , фактичними даними отриманими в ході обшуку, за місцем мешкання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_4 , фактичними даними отриманими в ході обшуку, за місцем мешкання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_5 , фактичними даними отриманими в ході огляду місця події 31.10.2016, за адресою АДРЕСА_4 , даними отриманими під час проведення слідчих експериментів за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 02.11.2016, під час яких, останні вказали на обставини вчиненого ними розбійного на потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , протоколами проведення пред`явлення речей для впізнання від 04.11.2016 за участю потерпілої ОСОБА_15 , під час проведення яких, остання впізнала речі, якими заволоділи підозрювані під час вчинення розбійного нападу.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним слідчим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховуючи також, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення вчиненого проти власності, а також той факт, що ОСОБА_5 офіційно не працює та не має офіційних джерел отримання прибутку, не одружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, з огляду на вірогідність незаконного впливу на потерпілих, свідків кримінального правопорушення, а також можливість перешкоджання кримінальному провадженню шляхом повідомлення про перебіг досудового розслідування іншим підозрюваним, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Висновок слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.
З вказаних підстав, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.02.2017 р.
Що стосується оцінки доводів захисника щодо відсутності ризиків у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов наступних висновків:
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 про продовження строку тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, тобто до 24.02.2017 р., без визначення застави.
Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про продовження тримання під вартою останнього.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Встановити строк дії ухвали з 27.12.2016 р. по 24.02.2017 р.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1