Справа № 353/738/16-к
Провадження № 1-кп/352/173/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду кримінальне проадження з обвинувальним актом про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, утриманця однієї неповнолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, з середньою освітою, згідно ст. 89 КК України не судимого, комісованого, учасника бойових дій, інваліда третьої групи, українця, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив грубе порушення громадського порядку, тобто хуліганство, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Злочин скоєно при наступних обставинах:

05.08.2016 р. приблизно о 11 год. 30 хв. у с. Остриня по вул. Л. Українки, 2 «А», Тлумацького району Івано-Франківської області, в приміщенні магазину «Продукти» між перебуваючим у стані алкогольного сп`яніння підсудним ОСОБА_6 та продавцем даного закладу - потерпілою ОСОБА_5 , яка відмовилася продати останньому горілчані вироби, виник словесний конфлікт. Після цього, з метою уникнення та як наслідок припинення конфлікту, ОСОБА_5 вийшла з приміщення магазину та зайшла в приміщення Остринської сільської ради, що в с. Остриня по вул. Лесі Українки, 2, Тлумацького району. Однак ОСОБА_6 , не бажаючи припинення конфлікту, також зайшов у приміщення сільської ради, де продовжив обзивати останню нецензурними словами та погрожувати фізичною розправою. Сприймаючи погрози реально та бажаючи уникнення їх реалізації, ОСОБА_5 вирішила знайти прихисток і з цією метою зайшла в кабінет бухгалтера в якому знаходився працівник сільської ради. Однак ОСОБА_6 продовжуючи свої неправомірні діяння, також зайшов у приміщення кабінету бухгалтера, де продовжував ображати нецензурними словами ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_6 діючи з хуліганських спонукань, з метою самоствердження, шляхом приниження честі та гідності, вирішив демонстративно спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_5 в громадському місці у приміщенні сільської ради.

Реалізуючи свій злочинний задум, ОСОБА_6 усвідомлюючи, що він перебуває в громадському місці, діючи умисно з хуліганських спонукань, в присутності інших працівників сільської ради, ігноруючи загальноприйняті в суспільстві норми та правила поведінки, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю, демонструючи грубу силу та хвацькість, бажаючи безпричинно заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_5 , а саме в громадському місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання умисно наніс їй декілька ударів кулаками в обличчя та туловище.

Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_5 було спричинено легкі тілесні ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та забійної рани з синцем в лобній ділянці зліва та легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках лівої верхньої кінцівки та грудної клітки справа.

Окрім того, внаслідок неправомірних дій підсудного ОСОБА_6 на декілька годин було припинено нормальну роботу органу місцевого самоврядування - Остринської сільської ради.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину та цивільний позов визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілою, дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведених у вироку. Свої неправомірні діяння мотивує перебуванням в стані сильного алкогольного сп`яніння та зрушеною психікою внаслідок прийняття участі в бойових діях в АТО. Підсудний просить суд суворо його не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ст. 296 ч. 1 КК України, так як він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив грубе порушення громадського порядку, тобто хуліганство, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

До обтяжуючих відповідальність підсудного обставин суд відносить скоєння ним злочину в стані алкогольного сп`яніння..

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд приймає до уваги думку потерпілої щодо суворості призначуваного підсудному покарання, а також враховує і те, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічних злочинів, проте згідно ст. 89 КК України не судимий, не працюючи веде паразитичний спосіб життя, по місцю проживання характеризується посередньо, має на утриманні одну неповнолітню дитину, являючись інвалідом третьої групи має незадовільний стан здоров`я, учасник бойових дій.

З врахуванням вище перелічених всіх обставин, даних про особу ОСОБА_6 , суд вважає, що до підсудного слід застосувати покарання у виді арешту, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових злочинів.

Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 до підсудного ОСОБА_6 про відшкодування заподіяних злочином матеріальних та моральних збитків, то суд вважає, що його слід задоволити частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Долученими до матеріалів справи письмовими доказами, судом встановлено, що внаслідок неправомірної поведінки відповідача-підсудного позивачці-потерпілій було заподіяно матеріальні збитки, які вона понесла на лікування у сумі 2020 грн. За таких обставин, оскільки підсудний-відповідач позов в зазначеній частині визнав повністю, а заподіяні позивачці матеріальні збитки перебувають у причинному зв`язку з неправомірною поведінкою відповідача, то суд вважає, що з ОСОБА_6 в користь позивачки ОСОБА_5 слід стягнути заподіяні останній злочином матеріальні збитки в сумі 2020 грн.

Крім того, вимогами ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Здобутими та перевіреними в судовому засіданні доказами судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій відовідач спричинив потерпілій і моральну (немайнову) шкоду, яка полягає в тому, що вона перенесла фізичну біль, психічне потрясіння, а також зазнала душевних страждань внаслідок наруги над її людською гідністю. Загалом таке психічне потрясіння та душевні страждання, як наслідок, негативно відбились на її самоповазі, здоров`ї, психіці, та призвели до вимушених змін в її життєвих та виробничих стосунках. Однак беручи до уваги тяжкість, глибину та тривалість моральних страждань потерпілої, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що позов в цій частині слід задоволити частково, а саме в сумі 4000 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 342-376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 296 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на три місяці.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обрати у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду негайно, а строк відбуття покарання обчислювати з 13 год. 12.12.2016 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування спричиненої злочином матеріальної та моральної шкоди задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 заподіяних злочином 2020 грн. матеріальних збитків та 4000 грн. спричиненої моральної шкоди, а всього 6020 грн.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілій негайно після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1