н/п 1-кс/640/9497/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,

Під час досудового розслідування встановлено, що 06.12.2016, приблизно о 13:00 годині, на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський», в районі 575 км + 257 м, сталося зіткнення автомобіля «ЗАЗ SENS», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 з автомобілем «МІTSUBISHI OUTLANDER», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 . Внаслідок дорожньо-трнаспортної події водій автомобіля «ЗАЗ SENS» ОСОБА_7 та пасажир ОСОБА_8 загинули місці події. Пасажир автомобіля «ЗАЗ SENS» ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до лікарні, де від отриманих тілесних ушкоджень помер. Крім того, пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до лікарні, на даний час знаходиться у реанімаційному відділенні у комі. Водій автомобіля «МІTSUBISHI OUTLANDER» ОСОБА_6 та пасажир його автомобіля ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до лікарні.
06.12.2016 у період часу з 19 год. 50 хв. до 21 год. 00 хв. на вищевказаній ділянці руху слідчим проведений огляд місця вказаної дорожньо-транспортної пригоди, у ході якого встановлено, що автомобіль «МІTSUBISHI OUTLANDER», р.н. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились від зіткнення з автомобілем «ЗАЗ SENS», р.н. НОМЕР_2 , а саме: повна деформація передньої частини автомобіля, тому відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля, судової трасологічної експертизи з метою з`ясування параметрів механізму дорожньо- транспортної події, дій учасників пригоди.
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «МІTSUBISHI OUTLANDER», р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, з метою забезпечення зберігання слідової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначений в клопотанні автомобіль.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий його підтримав.
ОСОБА_6 , власник майна, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив; про час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні рухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки транспортний засіб є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для уникнення загрози зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації, та вважає за доцільне накласти арешт на автомобіль «МІTSUBISHI OUTLANDER», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування ним та відчуження у будь-який спосіб
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на автомобіль «МІTSUBISHI OUTLANDER», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування ним та відчуження у будь-який спосіб.
Місцем зберігання автомобіля «МІTSUBISHI OUTLANDER», р.н. НОМЕР_1 , визначити майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1