Справа № 300/406/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2017смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника- ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, військового пенсіонера, інваліда третьої групи, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 12.09.2015 року близько 13-00 години, керуючи автомобілем марки "Suzuki Grand Vitara", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на спуск з перевалу в бік м.Чоп на 703 км+ 870 метрів автотраси "Київ -Чоп" на Латірському перевалі Воловецького району на правосторонньому повороті, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку (мокре дорожнє покриття), грубо порушуючи п.11.3 Правил дорожнього руху України (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, стан траспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), п.34 Правил дорожнього руху України ("1.1"- вузька суцільна лінія), з врахуванням п.1.10 "Правил дорожнього руху України" визначення терміну "безпечна швидкість"), допустив виїзд керованого ним автотранспорту на зустрічну смугу, внаслідок чого даний автомобіль зіткнувся з легковим автомобілем марки «Мазда 6», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по зустрічній смузі руху в сторону на м.Київ, вверх на підйом Латірського перевалу, після чого два транспортні засоби по дотичній зіткнулися з вантажним автомобілем марки "Scania R 420" номерний знак НОМЕР_3 із причіпом марки "KOGEL Cargo-MAXX" НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_8 .

Внаслідок ДТП водій автомобіля "Мазда 6" державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, пасажир його автомобіля ОСОБА_9 -тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечність для життя, пасажир автомобіля "Suzuki Grand Vitara", державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_10 - тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Невиконання водієм ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, внаслідок чого потерпілі отримали вищезазначені тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся. Пояснив суду, що не справився з керуванням автомобілем через погані погодні умови, а саме- мокре покриття на дорозі. Ствердив, що відшкодував потерпілому ОСОБА_7 вартість пошкодженого автомобіля в добровільному порядку. Цивільні позови не визнає.

Під час судового розгляду справи потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що в результаті дорожньо- транспортної пригоди, яка відбулася 12.09.2015 року на автотрасі "Київ -Чоп" отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Цивільний позов підтримав в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_9 підтвердила, що 12.09.2015 року відбулася ДТП, в результаті якої вона, будучи пасажиром автомобіля, належного ОСОБА_7 , отримала тяжкі тілесні ушкодження, тривалий час перебувала на лікуванні. Заявлений цивільний позов підтримала.

09.06.2017 року у судове засідання потерпілий ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_9 не з"явилися, надали заяви про відкладення розгляду справи у зв"язку з відпусткою за кордоном.

Дані заяви суд до уваги не бере, так як причини зазначені в них не є поважними та такими, що не залежать від волі потерпілих, кримінальне провадження перебуває на розгляді у суді тривалий час- з 10.05.2016 року, слухання справи неодноразово відкладалися за заявами потерпілих та їх представників, потерпілі заслухані судом, їх права і обов"язки не порушені, у зв"язку з чим на підставі ст.325 КПК України суд вважає за можливе провести розгляд кримінального провадження без участі потерпілих.

Представники потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, причини їх неявки суду не відомі.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з"явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності.

Крім визнання своєї винуватості, вина обвинуваченого доведена також матеріалами кримінального провадження, а саме: Т.1: протоколом огляду місця ДТП, схемою та фототаблицею від 12.09.2015 року (а.с.5-20), яким встановлено загальний вигляд місця ДТП з різних сторін, вигляд пошкоджених автомобілів "Scania R 420" номерний знак НОМЕР_5 ; "Suzuki Grand Vitara", державний номерний знак НОМЕР_1 , «Мазда 6», державний номерний знак НОМЕР_2 ; висновком експерта №185 від 13.10.2015 року (а.с.68-72), згідно якого ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечність для життя у вигляді тупої травми живота, розриву сигмовидної кишки; вище вказані тілесні ушкодження з врахуванням обставин справи викладених в постанові, спричинені при ДТП в результаті зіткнення легкового авто по механізму удар тілом об тверді предмети (конструкції) внутрі салону авто, вкладаються в час події, яка мала місце 12.09.2015 року; висновком експерта №11 від 14.01.2016 року (а.с.86-87), згідно якого ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді: тупа закрита травма лівої кисті та лівого променево- зап"ясткового суглобу з вивихом півмісяцевої кістки лівої кисті та переломами шиловидних відростків обох кісток лівого передпліччя; дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета або при ударі об такий, могли виникнути внаслідок удару об частину салону автомобіля, в строк та при обставинах, що відповідають ДТП, і кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості; висновком судово медичної експертизи №961-А/15 від 18.12.2015 року, згідно якого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з лікворно- гіпертензійним синдромом, пошкодження суглобово- зв"язкового апарату шийного відділу хребта, ротаційного підвивиху 1-го шийного хребця вліво, надриву м"язових волокон, які могли виникнути в умовах ДТП при обставинах та в строки вказані в постанові про призначення експертизи та належать до категорії середнього ступеня тяжкості (а.с.96-97); висновком №426 від 19.11.2015 року судової авто технічної експертизи (а.с.114-121), згідно якого на момент огляду і експертного дослідження система рульового керування, гальмівна система автомобіля "Suzuki Grand Vitara", державний номерний знак НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані; висновком №427 від 19.11.2015 року (а.с.130-136), згідно якого на момент огляду і експертного дослідження система рульового керування, гальмівна система автомобіля «Мазда 6», державний номерний знак НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані; висновком №428 від 19.11.2015 року (а.с.145-151), згідно якого на момент огляду і експертного дослідження система рульового керування, гальмівна система автомобіля "Scania R 420" номерний знак НОМЕР_5 знаходились в працездатному стані; висновком №147 від 14.03.2016 року автотехнічної експертизи (а.с.163-173), відповідно до якого зіткнення автомобіля "Suzuki Grand Vitara", державний номерний знак НОМЕР_1 з автомобілем «Мазда 6», державний номерний знак НОМЕР_2 сталося на смузі руху останнього; висновком №148 від 14.03.2016 року судової автотехнічної експертизи (а.с.181-184), згідно якого з технічної точки зору причиною ДТП стали дії водія автомобіля "Suzuki Grand Vitara", державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 , який керуючи даним транспортним засобом, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем "Мазда 6" державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному напрямку; Т.2.: повідомленням про неможливість проведення експертизи від 07.04.2017 року №11/741, згідно якого виїздом експерта 24.03.2017 року для огляду транспортного засобу встановлено, що ідентифікувати автомобіль марки "Мазда 6" д.н.з. НОМЕР_2 на штраф майданчику Свалявського ВП ГУНП у Закарпатській області не надається можливим у зв"язку з великою кількістю транспортних засобів різних марок і моделей, нагромаджених один на одному (а.с.240-242).

Суд належним чином проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, і його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого: раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив кримінальне правопорушення з необережності, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, є інвалідом третьої групи, частково відшкодував потерпілому ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду, спричинену пошкодженням автомобіля в добровільному порядку (а.с.158-159, Т.2).

Відповідно до ст.66 КК України обставинами справи, що пом`якшують покарання є щире каяття, скоєння злочину вперше, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди, перебування на утриманні обвинуваченого неповнолітньої дитини.

Обтяжуючих обставин справи згідно ст.67 КК України немає.

З врахуванням всіх обставин справи в їх сукупності суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України і звільненням від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Разом з тим, керуючись п.20 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18), при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Таким чином, аналізуючи особу винуватого, порушення низки Правил дорожнього руху, що свідчить про небезпечність підсудного, як водія під час керування транспортним засобом, до останнього слід обрати додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_6 на користь держави слід стягнути процесуальні витрати в сумі: 790, 00 гривень за проведення судової автотехнічної експертизи (а.с.113, т.1); 790, 00 гривень за проведення судової автотехнічної експертизи (а.с.129, т.1); 790, 00 гривень за проведення судової автотехнічної експертизи (а.с.144, т.1); 800, 00 гривень за проведення судової автотехнічної експертизи (а.с.162, т.1); 800, 00 гривень за проведення судової автотехнічної експертизи (а.с.180, т.1), а всього- 3970 гривень 00 копійок.

Вирішуючи цивільні позови потерпілих, суд бере до уваги слідуюче.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З уточнених та збільшених позовних вимог вбачається, що ОСОБА_7 просить стягнути з ОСОБА_6 на свою користь матеріальної шкоди в сумі 198094 гривень 21 копійок та моральної шкоди в сумі 40 000 гривень, завданої в результаті ДТП, в тому числі: 155 000 гривень матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням автомобіля, 34923, 78 гривень витрат, пов"язаних з лікувнням внаслідок ДТП; 8170, 43 гривень витрат, понесених на розгляд судової справи (проїзд з місця проживання до суду) та 40 000 гривень моральної шкоди.

Так, під час судового розгляду справи було призначено судову авто- технічну експертизу вартості автомобіля "Мазда 6" державний номерний знак НОМЕР_2 , належної потерпілому ОСОБА_7 (а.с.235, т.2).

Відповідно до повідомлення судового експерта ОСОБА_13 про неможливість проведення судової експертизи від 07.04.2017 року №11/741 ідентифікувати даний автомобіль на місці його зберігання- неможливо, експертиза не проведена (а.с.240, т.2).

Враховуючи вищенаведене, не підлягає задоволенню сума матеріальної шкоди в розмірі 155 000 гривень заподіяна ушкодженням автомобіля ОСОБА_7 , оскільки її розмір не підтверджений належними доказами.

Щодо розміру витрат на лікування, суд вважає доведеною суму 11982, 39 копійок, що підтверджена оригіналами квитанцій, які вкладаються в час події ДТП- 12.09.2015 року та кілька місяців після неї та містять перелік відповідних медикаментів (а.с.128-134, т.2).

Сума проведених медичних маніпуляцій в розмірі 9000 гривень не підтверджена документально, тому задоволенню не підлягає, як і медичні послуги в сумі 920 гривень, 218 гривень, 2405, 00 гривень (а.с.117-123, т.2), оскільки ці витрати неконкретизовані, не містять даних, що ці послуги потерпілий потребував в результаті ДТП, деякі з них здійснені майже через рік після ДТП, між ними та діями обвинуваченого відсутній причинний зв`язок.

Також не підлягає задоволенню сума витрат на ліки, підтверджена копіями квитанцій, оскільки такі не є належними та допустимими та (а.с.124), та 350 гривень добровільного благодійного внеску (а.с.134, т.2), що не стосується шкоди завданої здоров"ю потерпілого.

Не вважає суд доведеною суму матеріальної шкоди заявленої у заяві про збільшення розміру позовних вимог від 01.06.2017 року в сумі 8577 гривень пов"язаних із лікуванням та 8170 гривень витрат на придбання квитків для проїзду з місця фактичного проживання до суду, оскільки квитки та квитанції, що містяться в матеріалах справи, подані не в оригіналі, що суперечить вимогам ч.3 ст.99 КПК України (а.с.7-34, т.3).

У відповідності до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року (з подальшими змінами) роз"яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням глибини душевних страждань ОСОБА_7 , який змушений докладати зусиль для відновлення свого звичного життєвого ритму, можливості реального відшкодування з боку обвинуваченого, розмір відшкодування завданої моральної шкоди слід визначити в сумі 15 000 гривень.

У задоволенні решти цивільного позову слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 37 704 гривень 10 копійок, яка складається з 34 407 гривень 51 копійок витрат за лікування внаслідок ДТП, 3 296 гривень 59 копійок витрат, пов"язаних з розглядом справи, та моральної шкоди в сумі 80 000 гривень, завданої в результаті ДТП- слід задоволити частково, виходячи з наступного.

З досліджених у судовому засіданні квитанцій та товарних чеків, суд вважає доведеною суму витрат на лікування 16293, 89 копійок, оскільки така підтверджена оригіналами, які вкладаються в час події- 12.09.2015 року та кілька місяців після неї та містять перелік відповідних медикаментів (а.с.139,140, 142-155, т.2).

Сума проведених медичних маніпуляцій в розмірі 15000 гривень, на які потерпіла посилається в позові, не підтверджена документально, тому задоволенню не підлягає, як і сума відображена у квитанціях про зняття готівки в банкоматі (а.с.140-142, т.2), оскільки ці витрати неконкретизовані, деякі з них здійснені майже через рік після ДТП, між ними та діями обвинуваченого відсутній причинний зв`язок, такі не є належними та допустимими, не відносяться до шкоди завданої здоров"ю потерпілої в результаті ДТП.

Не вважає суд доведеною суму матеріальної шкоди заявленої у заяві про збільшення розміру позовних вимог від 01.06.2017 року в сумі 380 гривень пов"язаних із лікуванням та 3296, 59 гривень витрат на придбання квитків для проїзду з місця фактичного проживання до суду, оскільки квитки та квитанції, що містяться в матеріалах справи, подані не в оригіналі, що суперечить вимогам ч.3 ст.99 КПК України (а.с.36-44, т.3).

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням глибини душевних страждань ОСОБА_9 , яка в результаті ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження, змушена докладати зусиль для відновлення свого звичного життєвого ритму, можливості реального відшкодування з боку обвинуваченого, розмір відшкодування завданої моральної шкоди слід визначити в сумі 25 000 гривень.

У задоволенні решти цивільного позову необхідно відмовити за недоведеністю та необгрунтованістю.

Речові докази: автомобіль марки "Suzuki Grand Vitara", державний номерний знак НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 (а.с.255-256, т.1)- слід повернути власнику ОСОБА_6 ; легковий автомобіль марки «Мазда 6», державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на штрафному майданчику транспортних засобів Свалявського РВ (з обслуговування Свалявського та Воловецького районів) УМВС України в Закарпатській області (а.с.50-51, т.1) - необхідно повернути власнику ОСОБА_7 ; вантажний автомобіль марки "Scania R 420" номерний знак НОМЕР_3 із напівпричіпом марки "KOGEL Cargo-MAXX" НОМЕР_6 , повернутий на відповідальне зберігання директору Львівської філії ТОВ "Орлан-Транс-Груп" ОСОБА_14 (а.с.54, а.с.104, т.1)- слід повернути ОСОБА_14 .

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Суд, керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді п"яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Згідно з ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на два роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільні позови задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 11982 гривень 39 копійок матеріальної шкоди, 15 000 гривень моральної шкоди, а всього 26 982 гривень 39 копійок шкоди завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди.

У задоволенні решти цивільного позову- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 16 293 гривень 89 копійок матеріальної шкоди, 25 000 гривень моральної шкоди, а всього 41293 гривень 89 копійок шкоди завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди.

У задоволенні решти цивільного позову- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у сумі 3970 (три тисячі дев"ятсот сімдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази: автомобіль марки "Suzuki Grand Vitara", державний номерний знак НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_6 ; легковий автомобіль марки «Мазда 6», державний номерний знак НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_7 ; вантажний автомобіль марки "Scania R 420" номерний знак НОМЕР_3 із напівпричіпом марки "KOGEL Cargo-MAXX" НОМЕР_6 - повернути директору Львівської філії ТОВ "Орлан-Транс-Груп" ОСОБА_14 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний термін з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_1