Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/480/16-к
Провадження 1-кп/483/65/2016
ВИРОК
Іменем України
26 грудня 2016 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000890 від 12 серпня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Очакові Миколаївської області, є громадянином України, одруженим, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з професійно-технічною освітою, займається підприємницькою діяльністю, в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 12 серпня 2015 року близько 07 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Ford Escort» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у світлу пору доби, рухався вулицею 8 Березня з боку вулиці Миру в напрямку вулиці Спаської в м. Очакові Миколаївської області. У цей час йому назустріч з боку вулиці Спаської в напрямку вулиці Миру рухався автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , в салоні якого перебували пасажири ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Рухаючись в правій смузі для руху, ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 11.3 та 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не переконавшись, що зустрічна смуга вільна від транспортних засобів, незважаючи на небезпеку у вигляді зустрічного транспортного засобу, що наближався, здійснив виїзд на зустрічну смугу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобілю ОСОБА_4 та пасажир ОСОБА_8 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 в інкримінованому йому порушенні правил безпеки дорожнього руху винним себе не визнав та дав показання про те, що 12 серпня 2015 року у вказаний вище час він рухався вулицею 8 Березня в м. Очакові, і перед зіткненням з автомобілем потерпілого почув хруст у правому передньому боці свого автомобіля, після чого його відштовхнуло на зустрічну смугу, де й відбулося ДТП. Вважав, що раптове від`єднання важеля підвіски переднього правого колеса від маточини на його автомобілі виключає його вину у вказаній дорожньо-транспортній пригоді.
Не дивлячись на це, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених вище обставин підтверджується сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні, зокрема показаннями потерпілих, свідків, а також письмовими документами провадження.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 дав показання про те, що 12 серпня 2015 року близько 07 год. 30 хв., він рухався на своєму автомобілі з боку вулиці Спаської в напрямку вулиці Миру в м. Очакові і раптово побачив, що автомобіль «Ford Escort», який рухався зі значною швидкістю, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив наїзд на його транспортний засіб, через що ним та пасажирами його автомобіля були отримані тілесні ушкодження. Аналогічні показання надав й потерпілий ОСОБА_8 ..

Ці показання потерпілих узгоджуються з показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які 12 серпня 2015 року знаходились в автомобілі ОСОБА_4 і також бачили момент зіткнення транспортних засобів.
З висновку автотехнічної експертизи № 09-1-11 від 12 лютого 2016 року (т. 1 а. с. 253-262) вбачається, що виконанням вимог п.п. 10.1, 11.3 та 12.1 Правил дорожнього руху України водій автомобіля «Ford Escort» мав в своєму розпорядженні технічну можливість запобігти події в даній дорожній ситуації. Натомість, не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху в діях водія автомобілю «Daewoo Lanos», і в даній ситуації останній своїми односторонніми діями не міг вплинути на розвиток ДТП і попередити його настання.

Експерт ОСОБА_11 у судовому засіданні підтримав свій висновок автотехнічної експертизи і підтвердив, що порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Як вбачається з висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 09-1-927 від 22 грудня 2016 року, що її було призначено судом за клопотанням сторони захисту (т. 2 а. с. 95-100), на момент ДТП ходова частина автомобіля «Ford Escort» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилась в технічно несправному, але працездатному стані та не мала технічних несправностей, які могли б вплинути на рух автомобіля. Від`єднання важеля підвіски переднього правого колеса автомобіля обвинуваченого сталося після зіткнення автомобілів, і з технічної точки зору не могло бути причиною ДТП, щоспростовує показання обвинуваченого в тій частині, що це від`єднання відбулось до зіткнення з транспортним засобом потерпілого.

Згідно з висновком судово-медичного експерта Очаківського міжрайонного відділення МОБ СМЕ № 62 від 15 жовтня 2015 року (т. 1 а. с. 194), у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: забита рана лобової області, забиття поперекового відділу, забиття шийного відділу хребта, помірний верхній парапарез, перелом в області анатомічної шийки плечової кістки і плечового відростка лопатки. Всі вищезазначені ушкодження мають єдиний механізм і строк виникнення та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта Очаківського міжрайонного відділення МОБ СМЕ № 63 від 15 жовтня 2015 року (т. 1 а. с. 195), у потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у виді перелому-вивиху в правому ліктьовому суглобі, закритого скальчатого підрожного перелому лівого стегна, крайового перелому більшеберцевої кістки, множинних скальпованих ран лоба, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Зазначені вище докази узгоджуються між собою, доповнюють один одного та підтверджують вину обвинуваченого у вчиненому, а також спростовують його показання в частині заперечення цих фактів. Суд вважає показання ОСОБА_7 способом захисту від пред`явленого йому обвинувачення і не бере їх до уваги, адже для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не лише стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а й стежити за технічним станом свого транспортного засобу.

Аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину і вважає, що дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, його особу, а саме те, що він в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

За таких обставин суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України і на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.

При цьому суд вважає, що оскільки правова позиція обвинуваченого в судових засіданнях свідчить про те, що він достатньою мірою не усвідомив суспільно-небезпечних наслідків, які потягнули за собою його дії, не прийняв жодних заходів для відшкодування шкоди постраждалим від ДТП, ОСОБА_7 слід призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки як водій він є небезпечним для інших учасників дорожнього руху.

Цивільні позови прокурора Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 в інтересах держави в особі фінансового управління Очаківської районної державної адміністрації та Департаменту фінансів Миколаївської міської ради, заявлені під час досудового слідства, про стягнення з обвинуваченого 11 813 грн 78 коп. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , суд вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі ч. 1 ст. 1206 ЦК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 в частині стягнення з обвинуваченого майнової шкоди, завданої злочином, суд вважає таким, що підлягає задоволенню на підставі ст. 1166 ЦК України, у межах документально підтверджених витрат, які складають: 49 500 грн витрати на відновлення стану автомобіля, 1 315 грн відновлення запису з відеореєстратора, 1000 грн послуги евакуатора, 5 907 грн витрати на лікування, а також 10 300 грн в рахунок витрат на правову допомогу.

Задовольняючи позов потерпілого ОСОБА_8 в частині відшкодування майнової шкоди, суд враховує долучені до справи документи, які підтверджують понесені витрати у зв`язку з лікуванням та додаткові витрати, викладені необхідністю посиленого харчування, стороннього догляду тощо, і це дає підстави задовольнити позов потерпілого про стягнення з обвинуваченого 85 376 грн 36 коп. майнової шкоди.

Разом із тим, вимога потерпілого ОСОБА_8 про покладення на обвинуваченого обов`язку понесення майбутніх витрат, які цивільний позивач буде змушений понести у зв`язку з подальшим лікуванням, задоволенню не підлягає, оскільки на момент розгляду справи дані витрати ним не понесені і документально не підтверджені, що не позбавляє його права звернутися в подальшому про стягнення таких витрат з обвинуваченого в порядку цивільного судочинства.

Цивільні позови потерпілих в частині стягнення з обвинуваченого компенсації моральної шкоди, на підставі ст. 1167 ЦК України, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Визначаючи розмір моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12 серпня 2015 року з вини ОСОБА_7 , потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження, знаходилися на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, що потягло вимушені зміни у їх життєвих зв`язках, змушені були систематично з`являтися до правоохоронних органів для допиту, проведення експертиз, відчували фізичні страждання в зв`язку з отриманими травмами, а також душевні страждання, не маючи можливості повноцінно спілкуватися на протязі тривалого часу з оточуючими, а потерпілий ОСОБА_8 внаслідок ДТП отримав інвалідність і по теперішній час не може повернутися до звичайного способу життя.

Разом з тим, суд враховує матеріальне становище обвинуваченого, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, вимоги розумності і справедливості, і вважає достатнім для відшкодування потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_8 моральної шкоди, стягнути з ОСОБА_7 на їх користь по 10 000 грн.

У порядку, передбаченому ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави 9 594 грн 40 коп. в рахунок відшкодування витрат на провадження експертиз.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Оскільки цивільні позови потерпілих в добровільному порядку не відшкодовано, запобіжний захід у вигляді арешту майна обвинуваченого слід залишити попереднім.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільні позови прокурора Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь фінансового управління Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_4 6 230 (шість тисяч двісті тридцять) гривень 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Департаменту фінансів Миколаївської міської ради в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 5 583 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят три) гривні 39 копійок.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, 57 722 (п`ятдесят сім тисяч сімсот двадцять дві) гривні 51 копійку, в рахунок моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) гривень та в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу 10 300 (десять тисяч триста) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, 85 376 (вісімдесят п`ять тисяч триста сімдесят шість) гривень 26 копійок та в рахунок моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 9 594 (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) гривні 40 копійок на користь держави.

Речовий доказ у провадженні автомобіль марки «Ford Escort» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на стоянці автотранспорту Очаківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області, повернути ОСОБА_7 .

Запобіжний захід у провадженні у вигляді арешту майна ОСОБА_7 залишити попереднім.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: