справа № 208/1884/17
№ провадження 1-кс/208/549/17
УХВАЛА
Іменем України

05 квітня 2017 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про арешт майна,-
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Суд, вислухавши слідчого, вивчивши надані суду матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав:
Згідно отриманої від Департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради інформації, дублікат свідоцтва про право власності від 17.08.1995 на квартиру АДРЕСА_2 не видавався, свідоцтво про право власності на вказаний об`єкт нерухомості на ім`я ОСОБА_6 , іпн. НОМЕР_1 , не оформлювалось.
08.12.2016 між ОСОБА_6 , в інтересах якої за довіреністю посвідченою приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 16.11.2016 за реєстровим номером 1423, діяла ОСОБА_8 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .
Беручи до уваги викладене, квартира АДРЕСА_2 є предметом злочину, з метою унеможливлення її відчуження, повторного незаконного переоформлення на іншу особу, а також з метою наступного відшкодування цивільного позову, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане нерухоме майно.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 98 КПК України, квартира АДРЕСА_2 є речовим доказом, який містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт з метою унеможливлення її відчуження, повторного незаконного переоформлення на іншу особу, а також з метою наступного відшкодування цивільного позову.
Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положеннями ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядаєтьсяслідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.
Згідно з вимогами статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч.2 ст172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Оскільки слідчим доведено наявність достатніх підстав, що існує реальна загроза відчуження майна, суд згідно ч.2 ст.172 КПК України, розглянув клопотання без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника.
Встановивши, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, та беручи до уваги, що незастосування арешту зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, суд вважає, що надання дозволу на арешт майна надасть можливість для повного та неупередженого розслідування кримінального провадження.
Керуючись ст. ст.170-175 КПК України:
Ухвала про накладення арешту на майно відповідно до ст.175 КПК України підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1