Справа № 473/1005/17

УХВАЛА
іменем України
"14" квітня 2017 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ВК-72 ОСОБА_4 ,

захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Акналич Ечмиадзинського району Вірменії, громадянина України, з середньою освітою, одружений, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, засудженого 05.09.2014 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ст.307 ч.3, ст.263 ч.1 КК України, на підставі ст.70 ч.1 КК України до 9-ти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.07.2016 року ОСОБА_6 зараховано в строк відбуття призначеного судом покарання строк попереднього ув`язнення з 14.11.2012 року до 23.11.2012 року та з 30.07.2013 року по 17.03.2014 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі; ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.08.2016 року засудженому ОСОБА_6 скорочено наполовину невідбуту частину основного покарання, яка складає 04 роки 4 місяці 02 дні га підставі ст.6 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року №1185-VІІ; ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.08.2016 року замінено невірно вказаний скорочений наполовину строк невідбутої частини основного покарання та викладено як 04 роки 02 місяці 02 дні -

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2017 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з клопотанням про застосування відносно нього пільги, передбаченої ст.81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_6 з технічних причин не зміг прийняти участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, проте висловив свою згоду на розгляд провадження у його відсутності, підтримавши подану заяву.

Захисник засудженого ОСОБА_6 просила його заяву задовольнити, оскільки її підзахисний працює, хворіє на цукровий діабет, відбув необхідну частину покарання та став на шлях виправлення.

Прокурор не заперечував проти задоволення заяви засудженого.

Представник ВК №72 не заперечував проти умовно-достроково звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання та зазначив, що засуджений ОСОБА_6 за останньою характеристикою характеризується позитивно, довів своє виправлення, а тому адміністрація колонії вважає, що він заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, судом було встановлено наступне.

ОСОБА_6 був засуджений 05.09.2014 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ст.307 ч.3, ст.263 ч.1, ст.70 ч.1 КК України до 9-ти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.07.2016 року йому було зараховано в строк відбуття призначеного судом покарання строк попереднього ув`язнення з 14.11.2012 року до 23.11.2012 року та з 30.07.2013 року по 17.03.2014 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.08.2016 року засудженому ОСОБА_6 було скорочено наполовину невідбуту частину основного покарання, яка складає 04 роки 4 місяці 02 дні на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року №1185-VІІ; ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.08.2016 року замінено невірно вказаний скорочений наполовину строк невідбутої частини основного покарання та викладено як 04 роки 02 місяці 02 дні.

Згідно із характеристикою ВК-72 початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_6 - 06.02.2015 року, кінець відбування строку - 12.08.2018 року. Засуджений відбув 3/4 частини призначеного судом строку покарання. Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 06.02.2015 року.

З 21.07.2016 року ОСОБА_6 відбуває покарання у Вознесенській виправній колонії №72 Миколаївської області. Як вбачається із характеристики ОСОБА_6 за період відбування характеризується позитивно, Загалом за весь період відбування мав 3 стягнення, погашені у встановленому порядку. Має два заохочення.

Приймає активну участь у суспільно-корисному житті відділення та у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі «Фізкультура і спорт». Позову не має. У скоєному злочині розкаюється. Працевлаштований до майстерні установи та залучається до робіт із благоустрою.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення від 13.04.2017 року, засуджений ОСОБА_6 за період відбування покарання має 3 стягнення, погашені у встановленому порядку. Має два заохочення.

Вирішуючи заяву засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення, суд враховує наступне.

Згідно п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом і за клопотанням засудженого.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Частина 1 та ч.3 ст.6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Таким чином, аналіз положень ст.6 КВК та ст.81 КК України свідчить про те, що єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.

Отже, вирішуючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 , суд вважає, що він відбув строк покарання, визначений п.3 ч.3 ст.81 КК України, працює, приймає участь у суспільно-корисному житті, тому до останнього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі на 01 (один) рік 03 (три) 28 (двадцять вісім) днів невідбутого строку покарання, призначеного йому на підставі вироку Ленінського районного суду м.Миколаєва від 05.09.2014 року.

Копію ухвали вручити засудженому під розписку, роз`яснивши йому, що згідно із ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу, тобто за сукупністю вироків.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до апеляційного суду Миколаївської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду підпис: ОСОБА_1

Згідно оригіналу:суддя: