АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/224/17 Справа № 711/9201/16-к Категорія: ч.1 ст.176 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2017 року про повернення прокурору Черкаської області обвинувального акта, затвердженого у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0001681 від 15 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.176 КК України, як такого що не відповідає вимогам КПК України.

в с т а н о в и л а :
Як убачається із вищезгаданої ухвали, під час підготовчого судового засідання суддя місцевого суду дійшов до висновку про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.176 КК України, оскільки він не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, зокрема, прокурор повинен вказати місце, час, способи, мотиви й наслідки кримінального правопорушення, які він вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 вказаним вимогам не відповідає, оскільки в формулюванні обвинувачення не зазначено способу вчинення злочину.

В оскаржуваній ухвалі суддя місцевого суду стверджує, що в формулюванні обвинувачення зазначено спосіб вчинення злочину у вигляді відтворення програмних продуктів, але не вказано способу їх розповсюдження, тобто від кого обвинувачений отримав грошову винагороду і кому він передав примірники програмних продуктів. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 висунуте неконкретне обвинувачення, чим порушено його право на захист.

Окрім того, в обвинувальному акті не вказано юридичної адреси потерпілого, яким є юридична особа ДП «Єврософтпром», а позовна заява в якій зазначено юридичну адресу цивільного позивача, не усуває недоліку обвинувального акта.

Не погодившись з цією ухвалою, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, та повернути обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 на новий судовий розгляд до цього ж місцевого суду.

В судове засідання призначене на 09 год. 30 хв. 01.03.2017 року, представник потерпілого ДП «Єврософтпром» - ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомлені про місце, дату і час проведення судового засідання, не з`явилися. ОСОБА_8 надала суду заяву в якій зазначила, що з`явитися в судове засідання не може у зв`язку з від`їздом до іншої області, просила справу розглядати без її участі. Обвинувачений ОСОБА_7 повідомив, що адвокат ОСОБА_9 не з?явився у зв?язку з хворобою, просив розглядати справу без його участі.

З урахуванням думки прокурора про можливість слухання справи в апеляційному порядку без участі представника потерпілого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 , колегія суддів, дотримуючись процесуальних строків, визнала за можливе розглянути подану апеляційну скаргу в цьому судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів матеріали справи, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про необгрунтованість апеляційної скарги прокурора, та залишення ухвали суду першої інстанції без змін, вивчивши дані обвинувального акта щодо обвинуваченого ОСОБА_7 і реєстру матеріалів досудового розслідування та, обговоривши доводи зазначеної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Підготовче судове засідання у місцевому суді було проведено у відповідності до положень ст. 314 КПК України. Разом з тим, його висновки про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України не є достатньо обгрунтованими та вмотивованими.

В обвинувальному акті викладені як фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване обвинувачення, що узгоджується з п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Посилання місцевого суду про те, що прокурор при складанні обвинувального акта не дотримався вимог ч.1 ст.91 КПК України, в обвинувальному акті в формулюванні обвинувачення не зазначено способу вчинення злочину, не відповідають дійсності, оскільки обставини, що підлягають доказуванню та визначені ч.1 ст.91 КПК України містяться в зазначеному обвинувальному акті.

Що стосується, не зазначення в обвинувальному акті юридичної адреси потерпілого, то ця помилка є очевидною. Проте, суттєвого значення вона немає, оскільки не впливає на достовірність його даних і не є підставою для повернення обвинувального акта, оскільки в позовній заві ці дані вказано. Ця помилка не є порушенням закону і не може бути перепоною, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду.

Окрім того, в мотивувальній частині ухвали суду містяться протиріччя, зокрема, зазначено, що в обвинувальному акті, «в формулюванні обвинувачення не зазначено способу вчинення злочину» (абзац 8 а.с.61), однак, в абзаці 10 а.с.62 зазначено, що «в формулюванні обвинувачення зазначено спосіб вчинення злочину у вигляді відтворення програмних продуктів, але не зазначено способу їх розповсюдження, тобто від кого обвинувачений отримав грошову винагороду і кому він передав примірники програмних продуктів».

Слід зазначити, що у підготовчому судовому засіданні, прокурор, обвинувачений і представник цивільного позивача, вважали, що підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, відсутні та висловили думку про те, що можливо призначити це кримінальне провадження до розгляду. Це свідчить про їх готовність до змагальності у ньому, яка передбачена ст.22 КПК України

Отже, підстави для повернення обвинувального акта прокурору Черкаської області, які наведені в ухвалі суду першої інстанції є такими, що суперечать вимогам ст. 291 КПК України, місцевий суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала місцевого суду підлягає до скасування, як необґрунтована та незаконна, а обвинувальний акт поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 409 КПК України невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляцію прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 січня 2017 року про повернення прокурору Черкаської області обвинувального акта, затвердженого у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0001681 від 15 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.176 КК України, як такого що не відповідає вимогам КПК України скасувати.

Повернути зазначений обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.176 КК України до Придніпровського районного суду м.Черкаси, на новий судовий розгляд.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :