ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336-5862-16-к

пр. 1кп-336-398-2016

21 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новосибірську, Росія, має середню освіту, не працює, є гр-ном України, українцем, не одруженим, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
10 травня 2016 року приблизно о 8-00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись біля будинку № 1 по вул. Волошкова в м. Запоріжжі, діючи таємно та з корисливих мотивів, переліз через паркан і проник на територію вказаного домоволодіння.

Перебуваючи у зазначеному місці, ОСОБА_4 відчинив металеві ворота та, не маючи жодних прав на керування автомобілем «ГАЗ» 2410», держномер НОМЕР_1 , 1990 року випуску, вартістю 29 325,74 гривень, що належить ОСОБА_6 , за допомогою м`язової сили перемістив вказаний автомобіль за своїм місцем реєстрації, а саме у двір будинку АДРЕСА_1 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений свою провину в викладеному вище визнав повністю, про обставини скоєного дав відповідні написаному вище свідчення та пояснив, що 10 травня 2016 року приблизно о 8-00 год. був біля будинку № 1 по вул. Волошкова в м. Запоріжжя, де у зв`язку із борговими зобов`язаннями потерпілого переліз через паркан і проник на територію його домоволодіння, а там відчинив металеві ворота та, не маючи на це прав, за допомогою м`язової сили перемістив автомобіль «ГАЗ» потерпілого за своїм місцем реєстрації, а саме у двір будинку АДРЕСА_1 . Перелік, найменування та вартість викраденого майна він не оспорював та про такі обставини підтвердив суду. У скоєному щиро розкаявся.
Зважаючи на відсутність з боку учасників судового розгляду будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у інше сховище.

Судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, судом визнано його щире каяття.
При призначенні обвинуваченому покарання за вчинення злочину суд бере до уваги вищевказану обставину, враховує ступінь тяжкості вказаного злочину, який закон відносить до категорії тяжких злочинів, фактичні обставини вчиненого, зокрема, обсяг винних дій обвинуваченого, наслідки злочину - спричинення матеріальної шкоди потерпілому через протиправне позбавлення належного йому майна, суд враховує і особу винуватого: неодружений, не інвалід, на обліках у лікарів не перебуває, не працює.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, у межах санкції ч.2 ст. 289 КК України, без конфіскації майна, оскільки судом встановлено, що обвинувачений вчинив злочин через боргові зобов`язання потерпілого.
При цьому, хоча обвинувачений і вчинив тяжкий злочин, суд враховує і суб`єктивне ставлення раніше не судимого обвинуваченого - критично ставиться до вчиненого, й те що він загалом негативних характеристик не має, а також бере до уваги ту обставину, що раніше до нього не застосовувалися положення Закону про звільнення від покарання з випробуванням. Ці обставини свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного йому покарання за вчинений злочин, але в умовах застосування до нього вимог положень ст. 75 КК України шляхом звільнення його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, вказане покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так й іншими особами, тобто покарання, що призначається, досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Під час досудового слідства обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився. Під час судового засідання клопотань про обрання запобіжного заходу не надійшло.
Оскільки дані про розмір витрат на залучення експертів, та виконану роботу експертів, що не є їх службовим обов`язком, відсутні, питання про процесуальні витрати судом не вирішується.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнитиОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти наОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: ковпаки та панель приладів, що передані на зберігання потерпілому, залишити останньому за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку обвинувачений та прокурор мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1