АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
особи, яка подала скаргу ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на рішення Київської місцевої прокуратури №7 від 06 квітня 2017 року.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про розгляд його скарги у порядку ст.ст. 303-307 КПК України, посилаючись на те, що у поданій слідчому судді скарзі він оскаржував бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №7, який своїм рішенням від 06 квітня 2017 року відмовив у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 20 березня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що у відповідності до вимог п. 1 ст. 303 КПК України може бути предметом оскарження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу, розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів судової справи, копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_5 отримав 05 травня 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 09 травня 2017 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
На переконання колегії суддів, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційної скарги та матеріалів судового провадження, ухвала слідчого судді зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, 21 квітня 2017 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва зі скаргою у порядку ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати рішення Київської місцевої прокуратури №7 від 06 квітня 2016 року, та направити на досудове розслідування матеріали за його заявою від 20 березня 2017 про вчинення кримінального правопорушення.
В обгрунтування доводів поданої слідчому судді скарги ОСОБА_5 зазначав, що 20 березня 2017 року він звернувся до Київської місцевої прокуратури №7 із заявою про кримінальне правопорушення, однак у передбачений ст. 214 КПК України строк відомості за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, натомість листом Київської місцевої прокуратури №7 від 06 квітня 2017 року №10-57/1826вих17 його повідомлено про відмову у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.
Постановляючи ухвалу, слідчий суддя виходив з того, що у поданій скарзі ОСОБА_5 оскаржує рішення прокурора Київської місцевої прокуратури №7 про відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, однак таке рішення не входять до визначеного Главою 26 КПК України переліку оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені у порядку ст. 303 КПК України.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитись не може та приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкриті провадження за скаргою, слідчий суддя не звернув увагу на ту обставину, що у своїй скарзі ОСОБА_5 наводив обставини звернення ним 20 березня 2017 року до Київської місцевої прокуратури №7 із заявою про кримінальне правопорушення, та невнесення уповноваженою особою відомостей про кримінальне правопорушення за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань у встановлений ст. 214 КПК України строк, про що йому стало відомо з листа Київської місцевої прокуратури №7 від 06 квітня 2016 року.
Фактично у своїй скарзі ОСОБА_5 порушував питання про визнання бездіяльності уповноваженої особи Київської місцевої прокуратури №7, однак некоректне формулювання скаржником вимог прохальної частини скарги стало підставою для застосування слідчим суддею положень ч. 4 ст. 304 КПК та необґрунтованої відмови у відкритті провадження.
З урахуванням зазначеного, наведені слідчим суддею мотиви, з яких він виходив при постановленні оскаржуваної ухвали, зокрема, що вимоги скарги ОСОБА_5 не підлягають оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, є помилковими та не відповідають вимогам кримінального процесуального закону.
Оскільки у скарзі ОСОБА_5 фактично порушувалось питання про визнання бездіяльності уповноваженої особи Київської місцевої прокуратури №7, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви про кримінальне правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про безпідставну відмову у відкритті провадження слідчим суддею за його скаргою, є обґрунтованими.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.
З урахуванням того, що питання, які порушуються у скарзі ОСОБА_5 , не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а колегія суддів позбавлена можливості перевірити наявність чи відсутність підстав для задоволення скарги на бездіяльність прокурора, оскільки питання, які порушуються у скарзі, не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а суд апеляційної інстанції уповноважений здійснювати перевірку правильності застосування законодавства лише в частині прийнятого слідчим суддею рішення щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана апелянтом ухвала є незаконною, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :

___________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

/