МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/2484/16-к
Провадження № 1-кп/480/61/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2017 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ,
під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борове Верхньокаменського району Кіровської області, Росія, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 12.11.2015 Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі. Звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 1 рік,
у вчиненні злочинів, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
встановив:
У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
У судовому засіданні 23 червня 2017 року прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу домашній арешт на тримання під вартою. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без використання електронних засобів контролю, з покладенням обов`язків, зокрема, не залишати місце постійного проживання без дозволу суду в період часу з 20 години до 06 години наступного дня, який він порушив.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора. Вказували на те, що в діях ОСОБА_4 порушення обов`язку домашнього арешту не було. Вказують на те, що працівниками Очаківського ВП ГУНП України в Миколаївській області відносно ОСОБА_4 було вчинено злочин та протиправно доставлено його до відділу поліції і швидкої, що зумовило його відсутність вдома під час домашнього арешту.
Заслухавши прокурора, обвинувачених та захисників, розглянувши клопотання, суд дійшов такого.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без використання електронного контролю з покладенням на ОСОБА_4 таких обов`язків: прибувати за кожною вимогою до Миколаївського районного суду Миколаївської області; не залишати місце простійного проживання без дозволу суду в період часу з 20 години до 06 години наступного дня; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; не відвідувати місця масового скупчення людей, а також громадські місця де здійснюється продаж спиртних напоїв на розлив та їх вживання.
28 квітня 2017 року обвинуваченого ОСОБА_4 під підпис ознайомлено з обов`язками покладеними на нього ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2017 року.
23 травня 2017 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшло повідомлення начальника Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області про те, що ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , до якого згідно з ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2017 року застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, порушив покладені на нього обов`язки та 22.05.2017 о 23 годині залишив місце свого проживання та поїхав у с. Кам`янка Очаківського району Миколаївської області, де скоїв адміністративні правопорушення.
За вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП та ст. 185 КУпАП обвинуваченого ОСОБА_4 визнано винуватим та накладені адміністративні стягнення у виді штрафів.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Статтею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Розглядаючи клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких.
ОСОБА_4 є дорослою молодою людиною, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі співмешканкою та її п`ятью дітьми (довідка з Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 936 від 10.04.2017). Отже, обвинувачений ОСОБА_4 має сім`ю, а отже і соціальні зв`язки. При цьому, вказані сімейні зв`язки не запобігли порушенню ОСОБА_4 обов`язків, покладених на нього ухвалою суду під час домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_4 має задовільний стан здоров`я, постійного місця роботи не має, заробляє на життя за рахунок сезонних заробітків, раніше судимий за аналогічний злочин.
Суд не приймає до уваги характеристики на ОСОБА_8 , надані стороною захисту у судовому засіданні, оскільки до них не додані документи на підтвердження того, що вказані особи існують і дійсно є односельцями обвинуваченого ОСОБА_8 .
Також, у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 порушив обов`язок перебування під домашнім арештом, а саме: не залишати місце постійного проживання без дозволу суду у період часу з 20 години до 06 години наступного дня. Та перебуваючи о 20 годині 45 хвилин по вул. Набережній у с. Кам`янка Очаківського району Миколаївської області вчинив адміністративні правопорушення.
Крім того, у зв`язку з тим, що одне з вчинених ОСОБА_4 адміністративне правопорушення є дрібним хуліганством, то обвинувачений ОСОБА_4 порушив також і обов`язок не відвідувати місця масового скупчення людей. Оскільки, допустив нецензурну лайку в адресу працівників поліції та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП - дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях.
Суд відхиляє доводи захисника та обвинуваченого ОСОБА_4 , про те, що фактично він був затриманий працівниками поліції о 19 годині. Оскільки, відповідно до постанов у справах про адміністративні правопорушення, ОСОБА_4 під час розгляду справ про адміністративні правопорушення у суді визнав свою вину у тому, що він 22 травня 2017 року о 20 годині 45 хвилин по вул. Набережній у с. Кам`янка Очаківського району Миколаївської області вчинив дрібне хуліганство та чинив опір працівникам поліції. Вказані постанови ОСОБА_4 не оскаржені. У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що штрафи сплачені ним повністю. Будь-яких доказів на підтвердження того, що відносно ОСОБА_4 дійсно було вчинено протиправні дії суду не подано.
Також обвинувачений ОСОБА_4 та його захисником не представлено суду жодних доказів на підтвердження викладених у судовому засіданні обставин щодо поважності причин невиконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язку під час перебування під домашнім арештом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5) ч. 2 ст. 183 КПК України).
За таких обставин, суд вважає, що враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , з урахуванням поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 під час перебування під домашнім арештом, існує такий ризик, як вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, і більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою не зможе запобігти ризику вчинення іншого злочину.
Наявність таких ризиків, як вплив на свідків, потерпілих та ухилення від суду, прокурор не підтвердив належними доказами.
Крім того, з огляду на вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 200 КПК України, -
постановив:
Клопотання прокурора Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , - задовольнити.
ОСОБА_4 змінити запобіжний захід.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний до ОСОБА_4 ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2017 року скасувати.
До ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувати запобіжній захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Миколаївський слідчий ізолятор на строк 60 діб.
ОСОБА_4 взяти під варту в залі судового засідання.
Строк тримання ОСОБА_4 під вартою рахувати з 14 години 20 хвилин 23 червня 2017 року.
Строк дії даної ухвали закінчується 21 серпня 2017 року о 14 години 20 хвилин.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Суддя ОСОБА_1