Справа № 371/1135/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1581/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 10 20.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянула у закритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Миронівського районного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ятранівка Уманського району Черкаської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що в період часу з 2008 року по 26 липня 2016 року перебуваючи у будинку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 періодично вчиняв розпусні дії сексуального характеру відносно своєї малолітнього доньки ОСОБА_9 .

Приблизно взимку 2013 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_8 знаходячись за місцем свого проживання, будучи одягненим лише в нижню білизну, лежав на ліжку спальної кімнати поряд із своєю малолітньою донькою ОСОБА_9 , яка була без нижньої білизни. В цей час, остання лежачи на боці спиною до свого батька ОСОБА_8 , почала випадково рухами торкатися своїми сідницями до статевого органу ОСОБА_8 викликавши у останнього статеве збудження.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи батьком ОСОБА_9 та достовірно знаючи про її малолітній вік продовжив розпусні дії сексуального характеру шляхом імітації статевого акту і, задовольняючи в такий спосіб свої статеві потреби, посягнув на нормальний моральний розвиток малолітньої доньки, негативно впливаючи на її психіку.

Крім того, восени 2015 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_8 знаходився за місцем свого проживання та будучи одягненим лише в нижню білизну, лежав на ліжку спальної кімнати поряд із своєю малолітньою донькою ОСОБА_9 , яка була без нижньої білизни. В цей час ОСОБА_9 , граючись, випадковими рухами почала доторкатися ногою, а потім сідницями до статевого органу ОСОБА_8 викликавши у останнього статеве збудження. В той час, ОСОБА_8 продовжив розпусні дії сексуального характеру шляхом імітації статевого акту і, задовольняючи в такий спосіб свої статеві потреби, посягнув на нормальний моральний розвиток малолітньої доньки, негативно впливаючи на її психіку.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить застосувати відносно нього відповідні статті КПК України, що дозволяють пом`якшити вирок. Крім того, просить взяти до уваги те, що обтяжуючих обставин не має, раніше він не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, співпрацював зі слідством, визнав вину та щиро кається. А також, у зв`язку з тим, що його батьки важко хворі люди, які потребують його допомоги та нагляду, просить максимально пом`якшити вирок щодо нього, замінивши термін покарання на умовне.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просить її задоволити, думку прокурора, котрий не підтримав апеляційну скаргу та просить вирок суду залишити в силі, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджується наявними у матеріалах провадження доказами.
Проаналізувавши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку у вироку, суд обґрунтовано визнав винуватим ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України та відповідно кваліфікував його дії.

Суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження у відповідності зі ст. 349 КПК України, а тому висновки суду в частині щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого і правильності кваліфікації його дій, які не оскаржуються в апеляційній скарзі, згідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.
Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про пом`якшення покарання то вони є безпідставними.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд при призначенні покарання ОСОБА_8 врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, котрий позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та правдиві покази. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив вид та розмір призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, оскільки вказане покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження ним нових злочинів, а тому суд обґрунтовано дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства.

Враховуючи вищевикладене, вирок Миронівського районного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Миронівського районного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року, стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ: