Справа № 639/2054/17 Провадж. № 1-кс/639/536/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2017 року м.Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в Харківській установі виконання покарань №27, про звільнення особи з - під варти,
встановив :
Адвокат звернувся до слідчого судді із скаргою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , який утримується в Харківській установі виконання покарань №27, про визнання незаконним затримання останнього на території України, перевірку підстав його тримання під вартою та звільнення з під варти.
В обґрунтування скарги адвокат посилається на те, що ОСОБА_6 було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 28, п.п. 3, 6, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187. ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 146; ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 357; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28. ч, 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч, 4 ст. 358 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Із 12 вересня 2011 року ОСОБА_6 перебував в СІЗО м. Сімферополя.
Вироком Сімферопольського районного суду АР Крим від 09.12.2013 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину та призначено кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі.

Зазначений вирок законної сили не набрав, оскільки був оскаржений в апеляційному порядку. Апеляційні скарги розглядалися Апеляційним судом АР Крим в той час як розпочалася окупація АР Крим та м. Севастополя Російською Федерацією.

З початком окупації Кримського півострову, офіційна влада України і її представники не здійснили належних заходів для переміщення на підконтрольну українській владі територію осіб, що утримувалися в СІЗО м. Сімферополя. ОСОБА_6 не з власної волі, а через насильницькі дії РФ залишився на території АР Крим. У серпні 2016 року його було переміщено на територію РФ у Федеральну казенну установу ВК-14 Управління Федеральної служби виконання покарань по Краснодарському Краю.

17 березня 2017 року ОСОБА_6 передано компетентній владі України та переміщено до міста Харкова, де він на даний момент утримується в Харківській установі виконання покарань №27 без відповідного судового рішення українського суду.
Підстави тримання ОСОБА_6 під вартою з 17 березня 2017 року йому не було роз`яснено, керівництво установи на вимоги затриманого не називає законних підстав затримання та його досі не ознайомлено з будь-якими процесуальними документами відповідного українського суду або компетентного суду РФ, визнаного у встановленому законодавством України порядку. Таким чином ОСОБА_6 , на думку захисника, з 17.03.2017 року, незаконно затриманий на території України та утримується під вартою, за відсутності судового рішення, що набрало законної сили.

В судовому засіданні захисник та ОСОБА_6 підтримали вимоги скарги посилаючись на зазначені вище обставини.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував посилаючись на її необґрунтованість.

Представник адміністрації ХУВП №27 в судове засідання не з`явилася. про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення скарги заперечує посилаючись на безпідставність її вимог.

Суд, вислухавши пояснення осіб учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані адміністрацією Харківської установи виконання покарань №27 матеріали особової справи ОСОБА_6 , приходить до наступного висновку.

При розгляді справи суд виходить з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, відповідно до яких, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави у встановленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що на розгляді у Сімферопольському районному суді АР Крим знаходилася кримінальна справа № 118/8398/12 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 28, п.п. 3, 6, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187. ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 146; ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 357; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28. ч, 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч, 4 ст. 358 КК України та інших осіб.

В ході досудового слідства по кримінальному провадженню № 1290 від 22.07.2011 року, за ознаками ч.1 ст.115 КК України, 12.09.2011р. ОСОБА_6 затримано заступником начальника СУ ГУМВСУ в АР Крим в порядку ст. 115 КПК України, постановою Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим від 15.09.2011 року, відносно останнього обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В процесі досудового та судового слідства по справі ухвалами суду строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 був продовжений.

Вироком Сімферопольського районного суду АР Крим від 09.12.2013 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 28, п.п. 3, 6, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187. ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 146; ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 357; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28. ч, 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч, 4 ст. 358 та із застосуванням ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахується з дня фактичного затримання, а саме з 12.09.2011 року. До набрання вироком законної сили міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 залишена без змін у вигляді тримання під вартою. Вирок суду законної сили не набрав.

Відповідно до ст.203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії узвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно вироку Сімферопольського районного суду АР Крим від 09.12.2013 року, який не набрав законної сили, на теперішній час стосовно обвинуваченого по кримінальному провадженню ОСОБА_6 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам ст.374 КПК України.

На вирок суду обвинуваченими, захисниками та потерпілою подані апеляційні скарги.

Особова справа ОСОБА_6 містить копії рішень суду апеляційної інстанції та Верховного суду АР Крим від 23.10.2014р. та від 19.05.2016 року відповідно, якими були розглянуті апеляційні скарги сторін по справі на вирок Сімферопольського районного суду АР Крим від 09.12.2013 року і вирок суду приведений у відповідність до Кримінального кодексу Російської Федерації.

Матеріали особової справи ОСОБА_6 не містять рішення суду апеляційної інстанції України з розгляду поданих на вирок апеляцій, а також даних про приведення у відповідність та визнання зазначених рішень судів окупованої території АР Крим на території України відповідно до вимог Глави 46 КПК України.

17 березня 2017 року ОСОБА_6 , за його особистою заявою від 08.11.2016 року, передано з території Російської Федерації компетентним органам України та переміщено до міста Харкова, де він на даний час утримується в Харківській установі виконання покарань №27, на підставі вироку Сімферопольського районного суду АР Крим від 09.12.2013 року, який не набрав законної сили.
Дані про зміну або скасування запобіжного заходу матеріали особової справи ОСОБА_6 не містять, при розгляді скарги не надано таке рішення і учасниками процесу.

Таким чином, на теперішній час підстав для задоволення вимог скарги та звільнення ОСОБА_6 з - під варти не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
У задоволені скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в Харківській установі виконання покарань №27, про звільнення особи з - під варти, - відмовити.

Повний текст ухвали буде складений та оголошений 21.04.2017 року о 14-00 год.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1