Справа № 145/125/16-к
19 червня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
розглянувши в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду заяву слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні №145/125/16-к (провадження №1-кс/152/63/17) за заявою обвинуваченого ОСОБА_5 від 24.04.2017 року про відвід судді Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.364 КК України,
встановив:
Слідчий суддя Шаргородського районного суду ОСОБА_4 заявив про самовідвід у кримінальному провадженні №145/125/16-к (провадження №1-кс/152/63/17) за заявою обвинуваченого ОСОБА_5 від 24.04.2017 року про відвід судді Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.364 КК України.
Заяву про самовідвід мотивує тим, що у нього на розгляді як слідчого судді перебувають матеріали кримінальної справи №145/125/16-к за заявою обвинуваченого ОСОБА_5 від 24.04.2017 року про відвід судді Тиврівського районного суду ОСОБА_6 , матеріали кримінальної справи надійшли у його провадження із Апеляційного суду Вінницької області 29.05.2017 року.
В Шаргородському районному суді 29.05.2017 року проведено автоматичне визначення слідчого судді і, відповідно до протоколу, слідчим суддею у цьому провадженні про вирішення заяви обвинуваченого про відвід судді Тиврівського районного суду ОСОБА_6 визначено його.
Вважає, що зобов`язаний заявити про самовідвід, оскільки кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 спрямоване до Тиврівського районного суду з обвинувальним актом для розгляду по суті, тобто досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено і розпочато судовий розгляд, тоді як, відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, повноваження слідчого судді поширюються на здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час досудового розслідування, а нормами ст.81 КПК України встановлено, що у разі заявлення відводу судді, його розглядає інший суддя цього суду.
Так як до компетенції слідчого судді не належить вирішення питань про відвід під час розгляду справи в суді, то вважає, що, відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, вказані обставини автоматичного розподілу кримінального провадження викликають сумнів у його неупередженості, у зв`язку із чим він зобов`язаний заявити про самовідвід, що, на його думку, відповідає вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, що висловлена в рішеннях у справах «Сокуренко і Стригун проти України», «Занд проти Австрії», «Посохов проти Росії», «Федотова проти Росії», які регламентують поняття суду «встановленого законом».
Оскільки слідчий суддя не має повноважень розглядати відводи на стадії судового розгляду, то не є судом «встановленим законом», у зв`язку із чим заява про самовідвід, на його думку, попереджає можливість скасування судового рішення з мотивів незаконності складу суду.
У судове засідання слідчий суддя ОСОБА_4 не з`явився, просить заяву про самовідвід розглянути у його відсутності (а.с.36-37 т.ІV).
Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , що входить в групу прокурорів у цьому кримінальному провадженні на підставі постанови заступника прокурора Вінницької області від 16.06.2017 року «Про внесення змін до групи прокурорів», при розгляді заяви слідчого судді ОСОБА_4 про самовідвід покладається на вирішення суду.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовий розгляд для розгляду заяви слідчого судді Шаргородського районного суду про самовідвід не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмами від 16.06.2017 року (а.с.47, 49 т.ІV).
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судовий розгляд не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви слідчого судді ОСОБА_4 повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмами від 16.06.2017 року (а.с.50-52 т.ІV).
Прокурор ОСОБА_3 не заперечує щодо розгляду заяви слідчого судді ОСОБА_4 про самовідвід у відсутності слідчого судді, обвинуваченого, його захисника та потерпілих.
Відповідно до ч.3 ст.81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді (суду).
Враховуючи думку прокурора та виходячи із вимог ст.81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву слідчого судді Шаргородського районного суду ОСОБА_4 про самовідвід у його відсутності, оскільки слідчий суддя просить розглядати заяву у його відсутності, а також у відсутності обвинуваченого, його захисника та потерпілих, оскільки останні належним чином повідомлені до дату, час та місце судового розгляду, про поважність причин суд не повідомили, тому перешкод для розгляду заяви про самовідвід не вбачається.
Розглянувши заяву про самовідвід, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку, що заява слідчого судді ОСОБА_4 про самовідвід є невмотивованою та необґрунтованою і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
29.05.2017 року в провадження Шаргородського районного суду надійшли матеріали кримінальної справи №145/125/16-к (провадження №№1-кс/145/92/2017, 1-кс/145/87/2017, 1-кс/145/85/2017) за заявою обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Тиврівського районного суду ОСОБА_6 , про самовідвід судді Тиврівського районного суду ОСОБА_11 , про самовідвід судді Тиврівського районного суду ОСОБА_6 (а.с.26 т.ІV).
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 29.05.2017 року судову справу №145/125/16-к (провадження №1-кс/152/63/17 про відвід судді Тиврівського районного суду передано для розгляду судді Шаргородського районного суду ОСОБА_4 , який в зазначеному протоколі вказаний як слідчий суддя (а.с.27 т.ІV).
Згідно з вимогами ст.15 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, колегією суддів, а також за участю присяжних. Суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд. У судах функціонує Єдина судова інформаційна (автоматизована) система. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом.
Місцевий суд складається з суддів місцевого суду, з числа яких призначається голова суду та, у визначених законом випадках, заступник або заступники голови суду (ч.4 ст.21 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).
Частинами першою та другою статті 52 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддею є громадяни України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судоустрою чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.
Частиною першою статті 23 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.
Так, частиною 5 ст.21 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що з числа суддів місцевого загального суду обираються слідчі судді (суддя), які здійснюють повноваження з судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні в порядку, визначеному процесуальним законом.
Слідчий суддя не звільняється від виконання обов`язків судді першої інстанції, проте, здійснення ним повноважень із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні враховується при розподілі судових справ та має пріоритетне значення.
Суддя ОСОБА_4 зарахований до штату Шаргородського районного суду на посаду судді з 30.08.2016 року (а.с.64 т.ІV).
Відповідно до рішення зборів суддів Шаргородського районного суду від 20.01.2017 року суддю ОСОБА_4 обрано ще і слідчим суддею з метою здійснення повноважень з судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, визначеному процесуальним законом (а.с.72, на звороті, т.ІV).
Взагалі, відповідно до рішення зборів суддів Шаргородського районного суду, слідчими суддями обрано троє суддів ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .
При цьому, жоден із суддів Шаргородського районного суду, який виконує також і повноваження слідчого судді, не звільняється від виконання обов`язків судді першої інстанції.
Вказівка на суддю ОСОБА_4 , як на слідчого суддю в протоколі автоматичного розподілу справи відбулася внаслідок того, що, згідно з п.2.15. Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, реєстрація та облік судових справ (матеріалів кримінального провадження) за заявами про відвід, а також клопотань слідчого, прокурора чи адвоката, скарги на дії, рішення чи бездіяльність слідчого, прокурора у місцевому загальному суді здійснюється з індексом «1-кс».
Тобто при розподілі кримінальної справи внаслідок реєстрації під одним індексом проваджень, які розглядає суддя та слідчий суддя в протоколі розподілу суддю ОСОБА_4 зазначено як слідчого суддю.
Проте, незалежно від цього суддя ОСОБА_4 призначений Указом Президента України як суддя для здійснення правосуддя на професійній основі і зарахований до штату Шаргородського районного суду на посаду судді, та, відповідно до рішення зборів суддів, виконує і інші повноваження, слідчого судді. Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Частинами 1, 5 статті 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відвід повинен бути вмотивованим.
Виходячи з аналізу наведеного вище законодавства, суд вважає заяву судді ОСОБА_4 , який також виконує повноваження слідчого судді, про самовідвід не вмотивованою, оскільки не зазначено жодної підстави, яка вказує на його сумніви у його неупередженості у кримінальному провадженні.
Крім того, не вмотивовано ствердження про те, що визначення судді ОСОБА_4 для розгляду заяви про відвід є незаконним та вказує на незаконний склад суду, оскільки визначення його для розгляду вказаного кримінального провадження відбулося відповідно до вимог ст.15 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та ст.35 КПК України, тобто через автоматизовану систему документообігу суду.
Жодних доказів несанкціонованого доступу чи втручання при розподілі означеного кримінального провадження суддя ОСОБА_4 не навів, у зв`язку із чим суд вважає безпідставним посилання його на практику Європейського суду з прав людини у справах «Сокуренко і Стригун проти України», «Занд проти Австрії», «Посохов проти Росії», «Федотова проти Росії», які регламентують поняття суду «встановленого законом», оскільки його повноваження у цьому кримінальному провадженні визначено відповідно до закону.
Крім того, суд констатує факт, що суддя ОСОБА_4 в заяві про самовідвід не навів жодного доказу на підтвердження того, що вирішення ним заяви про відвід впливатиме на судове рішення у кримінальній справі, оскільки ним не приймається рішення по суті кримінального провадження.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.
Частиною 2 ст.82 КПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.
Оскільки суддя Шаргородського районного суду ОСОБА_4 не навів достатніх підстав для задоволення його заяви у цьому кримінальному провадженні, то заявлений ним самовідвід є невмотивованим, а зазначені у заяві підстави для самовідводу є необґрунтованими, до того ж, не передбачені у ст.ст.75-79 КПК України.
З огляду на викладене, суд вважає, що заява слідчого судді Шаргородського районного суду ОСОБА_4 про самовідвід задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.75, 76, 80, 81, 82, 369-372 КПК України,
ухвалив:
У задоволенні заяви про самовідвід судді (слідчого судді) Шаргородського районного суду ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №145/125/16-к (провадження №1-кс/152/63/17) за заявою обвинуваченого ОСОБА_5 від 24.04.2017 року про відвід судді Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.364 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення у справі. Ухвала, яка не може бути оскаржена, в силу вимог ч.5 ст.532 КПК України, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1