Справа № 755/8633/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2017 р.Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
підозрюваного: ОСОБА_6 ,
Згідно мотивів клопотання, в ході досудового розслідування було встановлено, що відповідно до наказу начальника ГУНП в місті Києві № 425 о/с від 16.05.2016 року, ОСОБА_6 призначено на посаду старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконною легалізацією іноземців УБЗПТЛ ГУНП в місті Києві.
Відповідно до ст.2 Закону України Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів № 3781-XII від 23.12.1993 року ОСОБА_6 , займаючи на час вчинення злочинних дій, посаду старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконною легалізацією іноземців УБЗПТЛ ГУНП в місті Києві, був представником влади службовою особою правоохоронного органу, мав відповідні права та виконував обов`язки, визначені Законом України Про національну поліцію.
Відповідно до ст.41 КПК України, старший оперуповноважений відділу боротьби з незаконною легалізацією іноземців УБЗПТЛ ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 є співробітником оперативного підрозділу органів Національної поліції, який під час виконання письмових доручень слідчого, прокурора, користується повноваженнями слідчого. Крім того, співробітники оперативних підрозділів, не мають права здійснювати процесуальні дії у кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися з клопотанням до слідчого судді чи прокурора.
Однак, ОСОБА_6 , будучи представником влади - службовою особою правоохоронного органу, займаючи посаду старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконною легалізацією іноземців УБЗПТЛ ГУНП в місті Києві, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи свої владні та службові повноваження, вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.
В подальшому, 13.06.2017 року, приблизно о 19 годині 45 хвилин, старший оперуповноважений відділу боротьби з незаконною легалізацією іноземців УБЗПТЛ ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , будучи службовою особою, доводячи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди службовою особою, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди, до кінця, перебуваючи поблизу паркувального майданчика парку Феофанія за адресою: м.Київ, вул. Академіка Лебедєва, 45, діючи умисно, з корисливого мотиву, повідомив голові ГО Україна для всіх ОСОБА_10 особисто та через невстановлену особу жіночої статі, яка користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 мобільного оператора Київстар про необхідність поміщення грошових коштів в сумі 285 000 гривень на заднє сидіння відчиненого салону автомобіля Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_2 , яким ОСОБА_6 фактично користується та який був припаркований на паркувальному майданчику парку Феофанія за адресою: м.Київ, вул.Академіка Лебедєва, 45.
В свою чергу, голова ГО Україна для всіх ОСОБА_10 , на виконання вимоги старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконною легалізацією іноземців УБЗПТЛ ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 та невстановленої особи жіночої статі, яка користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 мобільного оператора Київстар, помістив грошові кошти в сумі 285 000 гривень на заднє сидіння відчиненого салону автомобіля Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_2 , яким ОСОБА_6 фактично користується та який був припаркований на паркувальному майданчику парку Феофанія за адресою: м.Київ, вул.Академіка Лебедєва, 45.
Після поміщення грошових коштів головою ГО Україна для всіх ОСОБА_10 до автомобіля Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_2 , яким ОСОБА_6 фактично користується, 13.06.2017 року о 20 годині 35 хвилин ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КПК України безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, в обґрунтування клопотання, слідчий посилається на наявність обставин, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, посилаючись на безпосереднє затримання останнього після вчинення злочину, на дані протоколу обшуку автомобіля «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_3 від 13.06.2017 року, на дані протоколів допиту свідка ОСОБА_10 від 06.06.2017 року, та 13.06.2017 року, та інші матеріали кримінального провадження у своїй сукупності. Також, клопотання мотивоване наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, щодо невиконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, який може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, може перешкодити кримінальному провадженню шляхом знищення документів, які свідчать про протиправну діяльність підозрюваного, що не перебувають на даний час у розпорядженні органу досудового розслідування, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
14 червня 2017 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Крім того, 14 червня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 прокурор в судовому засіданні посилається на існування ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 , виходячи з тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.3 КК України, що відноситься до тяжкого злочину, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, може перешкодити кримінальному провадженню шляхом знищення документів, які свідчать про протиправну діяльність підозрюваного, що не перебувають на даний час у розпорядженні органу досудового розслідування, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, в обґрунтування клопотання, прокурор посилається на наявність обставин, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, посилаючись на безпосереднє затримання останнього після вчинення злочину, на дані протоколу обшуку автомобіля, марки «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_3 від 13.06.2017 року; дані протоколів допиту свідка ОСОБА_10 від 06.06.2017 року, та 13.06.2017 року; дані протоколу про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 13.06.2017 року та інші матеріали кримінального провадження у своїй сукупності. А тому з урахуванням наявних ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення кримінального правопорушення, суспільної небезпеки злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 просив клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти вказаним ризикам.
Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим та безпідставним. Також, в обґрунтування позиції захисту послалися на те, що підозра є необґрунтованою та не підтверджується відповідно долученими до клопотання додатками. Поряд з цим, просили врахувати, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, не має наміру ухилятись від відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню, письмові докази на які посилається прокурор вилучені, що унеможливлює їх знищення підозрюваним, останній одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується як за місцем роботи так і за місцем реєстрації, є відповідальною особою, працює, раніше не судимий, а тому просили суд з урахуванням наведених захистом обставин застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав своїх захисників, заперечив проти задоволення клопотання слідчого про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому послався на те, що будь-яких незаконних дій не вчиняв, підозра є необґрунтованою, крім того, він не має наміру ухилятись від кримінальної відповідальності, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши вищенаведені пояснення прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання з додатками та надані сторонами в судовому засіданні документи, слідчий суддя приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів по розгляду клопотання органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме в тому, що він своїми умисними діями, які виразилися у одержанні службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднаному із вимаганням неправомірної вигоди.
14 червня 2017 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Крім того, 14 червня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст.1 КПК України).
Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 18 запобіжні заходи, затримання особи Кримінального проусуального Кодексу України (надалі КПК України).
Так, відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, згідно з положеннями ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно матеріалів клопотання, необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, на підтвердження чого наявні зібрані органом досудового розслідування докази у кримінальному провадженні, які долучені до самого клопотання у якості додатків, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з суворістю, передбаченого законом покарання за вчинене діяння, може ухилитись від слідства, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема знищити речі та документи, які мають значення для кримінального провадження та свідчать про протиправну діяльність підозрюваного, що не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування.
В той же час, в силу положень частин 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються, а не просто вказати їх.
Разом з тим, хоча поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, відповідно до положень ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких обставин, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку на даному етапі досудового розслідування, приходить до висновку, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), а саме: дані протоколу затриманням підозрюваного ОСОБА_6 , в порядку ст.208 КПК України, безпосередньо після отримання грошових коштів; дані протоколу обшуку автомобіля марки «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_3 від 13.06.2017 року; дані протоколів допитів свідка ОСОБА_10 від 06.06.2017 року та 13.06.2017 року; дані протоколу про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 13.06.2017 року, що свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки у своїй сукупності підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
У судовому засіданні, стороною захисту, відповідно до положень ч.5 ст.132 КПК України, не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про необґрунтованість пред`явленої підозри.
В свою чергу, оцінюючи обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, таких як можливого тиску на свідків, переховування, здійснення перешкод кримінальному провадженню, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, слідчий суддя, з урахуванням позицію ЄСПЛ в частині, наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, що у даному конкретному випадку встановлені сторною обвинувачення ризики, обґрунтованими, оскільки вони належним чином мотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.
А тому, на підставі викладеного, слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; відсутність судимостей у підозрюваного, не застосування до нього раніше запобіжних заходів; відсутність про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, та враховуючи доведеність стороною обвинувачення обставин передбачених п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що дане клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню як обґрунтоване.
Разом з тим, підстави для відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у КПК чітко регламентовані статтею 194 КПК України, а саме - слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї ж статті і все.
Тобто, вказані стороною захисту доводи, як на підставу відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, в тому числі і в частині можливості уникнення наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є необґрунтованими та такими, що не знайшли підтвердження під час розгляду даного клопотання.
Крім того, задовольняючи дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує вимоги ст.183 КПК України та вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та помірним, з урахуванням вимог ст.182 КПК України, а саме сто вісімдесят шість розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 297600 (двісті дев`яносто сім тисяч шістсот) гривень у національній грошовій одиниці та покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого групи слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецька - запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах шістдесяти діб, а саме: по 11 серпня 2017 року.
Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі сто вісімдесят шість розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 297600 (двісті дев`яносто сім тисяч шістсот) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в місті Києві.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.
У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого за першою вимогою у рамках цього кримінального провадження та, у відповідності до положень ч.5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;
- здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 13 годин 10 хвилин 21.06.2017 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1