Справа № 520/6580/13-к
Провадження № 1-кп/520/484/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2017 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відносно:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , раніше судимого: 03.04.2000 року Київський районним судом м. Одеси за ч.1 ст.229-6 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, згідно ст.46-1 КК України звільненого від відбуття призначеного покарання з відстрочкою на 1 рік; 26.02.2008 року Київським районним судом м. Одеси за ч.1, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого 02.03.2011 року згідно ст.81 КК України з іспитовим строком на 8 місяців та 6 днів, 11.06.2012 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, згідно ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік; зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України;

ВСТАНОВИВ:
17.11.2015 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , знаходячись в парадній будинку АДРЕСА_4 , на другому та третьому поверсі вказаного будинку побачили лежачі на полу демонтовані залізні радіатори системи центрального опалення, білого кольору у кількості трьох штук, після чого, у ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , виник умисел на таємне викрадення вищезазначених залізних радіаторів, з метою їх подальшого збуту. Далі, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 вийшли з парадної вищезазначеного будинку та направилися у бар «Мальва», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. № 42/44, де обговорювали спосіб скоєння кримінального правопорушення. Знаходячись в барі « ІНФОРМАЦІЯ_6 », ОСОБА_13 та ОСОБА_12 побачили знайомих ОСОБА_17 , (кримінальне провадження відносно якого закрито ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.12.2016 року, у зв`язку зі смертю останнього на підставі п.1 ч.5 ст.284 КПК України), та ОСОБА_14 , які вже знаходились у вказаному барі. В ході бесіди ОСОБА_13 та ОСОБА_12 повідомили ОСОБА_17 та ОСОБА_14 про те, що в парадній будинку АДРЕСА_4 знаходяться залізні радіатори системи центрального опалення, білого кольору в кількості трьох одиниць. Після чого, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , спільно вирішили таємно викрасти вищезазначені залізні радіатори та за допомогою автомобілю, який має ОСОБА_17 перевести їх, з метою подальшого збуту. Після того, як ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , обумовили план дій, сіли в автомобіль марки «Рено Кенго», жовтого кольору, д/з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_17 та направилися до першої парадної будинку № 62 по вул. Левітана у м. Одесі.
Реалізуючи свій злочинний намір, 17.11.2015 року о 14:15 год., ОСОБА_13 , ОСОБА_12 разом з ОСОБА_14 , який діяв повторно, підійшли до будинку АДРЕСА_4 , де зайшли через відчинені двері в парадну вказаного будинку та таємно викрали залізні радіатори системи центрального опалення, білого кольору, марки «Grandini 500*1000», в кількості трьох одиниць, вартістю 1000 гривень за один радіатор, які належні ОСББ «Каскад-2010» (адреса: м. Одеса, вул. Левітана, буд. № 62), після чого, згідно раніше досягнутої домовленості, вони погрузили до багажного відділення автомобіля марки «Рено Кенго», жовтого кольору, д/з НОМЕР_1 , належного ОСОБА_18 , який очікував їх у вказаному транспортному засобі та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинивши ОСББ «Каскад-2010» матеріальний збиток на загальну суму 3 000 гривень.
За таких обставин, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб; а ОСОБА_19 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Крім того, повторно, 10.02.2016 року о 01:00 год., ОСОБА_14 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на першому поверсі парадної № 3 будинку АДРЕСА_5 , побачивши, що вхідні двері до квартири АДРЕСА_6 не замкнені, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, проник до квартири АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілим ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , а саме: дитячу балонову куртку, рожевого кольору, вартістю 500 грн., дитячу балонову куртку, сірого кольору, вартістю 500 грн., жіночі шкіряні чобітки, на каблуку 39 розміру, чорного кольору, вартістю 2 500 гривень, чоловічі шкіряні мокасини марки «Соломон», чорного кольору, вартістю 3 000 гривень, тим самим спричинивши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_21 на загальну суму 6 500 гривень; та чоловічі шкіряні черевики (43 розміру), коричневого кольору, вартістю 1 600 гривень, тим самим спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_20 на вказану суму, а всього на суму 8 100 гривень, однак виконати свій злочинний намір до кінця, не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілим ОСОБА_20 в парадній будинку АДРЕСА_5 .
За таких обставин, ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та надав наступні покази.

17.11.2015 року, більш точний час не пам`ятає, він зустрівся з ОСОБА_13 . На вулиці було холодно та вони вирішили зайти в парадну будинку АДРЕСА_4 . На другому та третьому поверсі побачили демонтовані залізні радіатори системи центрального опалення. Після чого, у них виник умисел на таємне викрадення вказаного майна. Однак, реалізувати зазначений умисел у двох не виявлялося можливим, в результаті чого вони подзвонили своїм товаришам ОСОБА_17 та ОСОБА_14 . Далі, у чотирьох зустрілися у барі «Мальва», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. № 42/44. В ході розмови він та ОСОБА_13 розповіли ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , що у першій парадній будинку АДРЕСА_4 знаходяться залізні радіатори системи центрального опалення, які можливо таємно викрасти та продати, а гроші розподілити між собою. З урахуванням раніше досягнутої домовленості, на належному ОСОБА_17 автомобілі марки «Рено Кенго», жовтого кольору, д/з НОМЕР_1 , вони відправилися до першої парадної вказаного будинку. ОСОБА_17 залишився біля свого автомобіля, а він, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пішли у вказану парадну де таємно викрадали залізні радіатори, ОСОБА_17 стояв біля машини та спостерігав за можливими свідками, у разі їх появи зобов`язаний був повідомити інших, шляхом натискання сигналу на транспортному засобі. Зазначені радіатори, вони завантажили у автомобіль ОСОБА_17 , відвезли на «Староконний ринок» і продали, вилучені грошові кошти розподілили між собою.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та цілком підтвердив покази, які надав ОСОБА_12 . Також, зазначив, що вони діяли за раніше обумовленої домовленості, а саме він ОСОБА_12 та ОСОБА_14 таємно викрали залізні радіатори, а ОСОБА_17 очікував їх у транспортному засобі. Вилучені грошові кошти поділили та витратили.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та надав наступні покази.

17.11.2015 року, більш точний час не пам`ятає, до нього зателефонували ОСОБА_13 та ОСОБА_12 і повідомили, що в них є до нього розмова. Після чого, він, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 зустрілися у барі «Мальва», по вул. Академіка Корольова. В ході розмови ОСОБА_13 та ОСОБА_12 повідомили йому та ОСОБА_17 що у будинку АДРЕСА_4 знаходяться залізні радіатори системи центрального опалення, які можливо викрасти та продати. З урахуванням раніше досягнутої домовленості, на належному ОСОБА_17 автомобілі марки «Рено Кенго», жовтого кольору, д/з НОМЕР_1 , вони відправилися до першої парадної будинку АДРЕСА_4 . ОСОБА_17 залишився біля свого автомобіля, а він разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 пішли у вказану парадну та викрали залізні радіатори, після чого завантажили у автомобіль ОСОБА_17 та відвезли на «Староконний ринок» у місті Одесі, де продали. Вилучені грошові кошти розподілили між собою.
Крім того, 10.02.2016 року біля 01:00 годин, він перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на першому поверсі парадної № 3 будинку АДРЕСА_5 , побачивши, що вхідні двері до квартири АДРЕСА_6 не замкнені, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, проник до квартири АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілим ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , а саме: дитячу балонову куртку, рожевого кольору, дитячу балонову куртку, жіночі шкіряні чобітки, чорного кольору, чоловічі шкіряні мокасини, чорного кольору, чоловічі шкіряні черевики коричневого кольору. Після чого, з викраденим майно був затриманий потерпілим ОСОБА_20 у парадній вищезазначеного будинку.
Обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 у скоєному щиро розкаялися, просили суворо не карати, запевнили, що більше не будуть вчиняти кримінальних правопорушень. Просили розглянути кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, що підтверджується відповідними заявами, долученими до матеріалів справи.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що обвинувачені вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнали у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених відносно фактичних обставин справи та дослідження характерезуючого матеріалу, оскільки вони ніким не оспорюються. Також, обвинуваченим було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

З урахуванням вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують їх особистість, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_13 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб; вина ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно; та за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення, в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 та ОСОБА_12 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ними кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, їх щире каяття, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, позитивну характеристику, добровільне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, пом`якшуючи та обтяжуючи обставини, а також думку потерпілого, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_14 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, його щире каяття, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, позитивну характеристику, добровільне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, пом`якшуючи та обтяжуючи обставини, думку потерпілих, а також той факт, що обвинувачений ОСОБА_14 має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_16 , 26.12.2014 року, у зв`язку з чим, суд обґрунтовано приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_14 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки вмотивованих підстав для звільнення від відбування призначеного покарання судом не встановлено.

Разом з тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у інкримінованих йому злочинах визнав у повному обсязі та відшкодував завдані матеріальні збитки, сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні двох малолітніх дітей, а також наявності декількох пом`якшуючих обставин, у зв`язку з чим, на думку суду зазначені обставини істотно знижують ступіть тяжкості кримінального правопорушення, відтак, при призначені покарання обвинуваченому за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, слід застосувати ст.69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Цивільний позов, заявлений ОСББ «Каскад-2010», суд вважає таким, що не підлягає задоволенню, оскільки обвинуваченими добровільно відшкодовано матеріалу шкоду, що підтверджується відповідними квитанціями, які долучені до матеріалів справи.

Питання про речові докази суд віршує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 129, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_12 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_13 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
-за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць;
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_14 остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_14 , залишити без змін тримання під вартою до набрання вироком законної сили, обчислюючи термін відбування покарання, з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України, з моменту його фактичного затримання, тобто з 10.02.2016 року.

Речові докази по кримінально провадженню, а саме: наркотичні засоби, змиви з рук ОСОБА_17 знищити; аудіо -, відео записи та письмові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження; інші речові докази повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1 .