ВИРОК
іменем України
03 травня 2017 рокуСправа №451/565/15-к
Провадження № 1-кп/451/4/17
м.Радехів
Радехівський районний суд Львівської області в складі колегія суддів:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_6
з участю обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гром. України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, учасник бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції на сході України, раніше не судимий,
за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,
в с т а н о в и в:
Крім цього, ОСОБА_7 наприкінці листопада 2014 року, попередньо виявивши дикоростучі рослини конопель в с.Охлопів, Горохівського району, Волинської області, поблизу старої цегельні, з метою їх подальшого збуту, зібрав та попередньо подрібнивши зберігав в будинку по місцю проживання, а саме в АДРЕСА_2 , в окремому місці від тих, що зберігав для власного споживання. В подальшому, з метою збуту ОСОБА_7 знаходячись в салоні автомобіля марки «Рено-Кенго», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_8 , перевозив рослини конопель до 12:30 год. 03.04.2015 року, тобто до моменту виявлення та вилучення працівниками міліції двох поліетиленових пакетів, в яких знаходилася подрібнена речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору, що згідно висновку експерта №359 від 17.04.2015 року є канабісом (марихуаною), що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якої в перерахунку на висушену речовину становить 2744,60 грам.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 , свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченних ч.3 ст.307, ч.1 ст.309 КК України визнав частково та дав показання, що до 2015 року він проживав в АДРЕСА_2 . В листопаді 2014 року, він на старій недіючій цегельні виявив дикоростучі рослини коноплі та зібрав їх. Рослини коноплі він зібрав в поліетиленовий мішок і приніс до себе додому. На горищі будинку, рослини коноплі він висушив і зберігав для власного вживання. В квітні 2015 року він мав намір переїхати проживати в м.Радехів Львівськоїо бласті. Тому, вирішив відвезти зібрані ним рослини коноплі в м.Радехів по місцю свого нового проживання. Він попросив свого знайомого ОСОБА_8 , щоб той підвіз його додому в м.Радехів. Коли вони їхали в м.Радехів, то він взяв з собою два пакети із зібраними ним рослинами коноплі. Ці пакети він поклав під своє сидіння та під сидіння водія. При в`їзді в м.Радехів автомобіль, яким вони їхали, зупинили працівники міліції, які виявили вказані пакети з рослинами коноплі. Він повністю визнає свою вину в тому, що незаконно придбав, виготовляв, зберігав та перевозив наркотичні засоби (рослини коноплі). Однак, він не мав наміру будь-кому збувати ці рослини коноплі. Вказані рослини коноплі він зібрав, висушив, зберігав та перевозив виключно для власного споживання. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що з ОСОБА_7 він знайомим приблизно два роки. На початку квітня 2015 року, він автомобілем «Рено-Кенго», д.н.з. НОМЕР_1 їхав в м.Кам`янка-Бузька Львівської області. Їдучи в напрямку м.Радехів, а саме в с.Квасів, він побачив ОСОБА_7 , який попросив його підвезти в м.Радехів. Він погодився і ОСОБА_7 сів в його автомобіль. При в`їзді в м.Радехів їх зупинили працівники міліції. Коли ОСОБА_7 побачив працівників міліції, то відкривши сумку,яку мав із собою, вийняв звідти два чорні поліетиленові пакети і заховав їх під своє сидіння та під сидіння водія. Він не встиг запитати, що є в пакетах, оскільки їх в цей час зупинили працівники міліції. Працівники міліції оглянули його автомобіль і виявили під сидіннями два поліетиленові пакети. Після чого, забрали їх у відділ міліції де відкрили вказані пакети і виявили в них якусь траву.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що в квітні 2015 року він працював на посаді інспектора дорожньої служби Радехівського районного відділу поліції. 03.04.2015 року він був задіяний в операції «Батискаф», яка проводилася по виявленню наркотичних речовин. При в`їзді в м.Радехів він зупинив транспортний засіб «Рено-Кенго». Коли він відкрив двері автомобіля, то побачив під пасажирським сидінням поліетиленовий пакет чорного кольору. Оскільки водій не зміг пояснити, що знаходиться в кульку, то він направив автомобіль в районний відділ міліції для подальшого огляду.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_7 він знає ще з дитинства. Він ніколи не мав з ним розмови про коноплю чи інші наркотичні засоби. ОСОБА_7 ніколи йому не дзвонив та не пропонував придбати йому рослини коноплі чи інші наркотики.
Винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджується також іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та встановленими в судовому засіданні,зокрема:
- протоколом огляду місця події від 03.04.2015 року з таблицями, з якого вбачається, що місцем події являється територія поблизу Радехівського РВ ГУМВСУ у Львівській області де було проведено огляд автомобіля марки «Рено-Кенго», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого було виявлено та вилучено із вказаного автомобіля два поліетиленові пакети із речовиною рослинного походження, загальною масою 3,705 кг (а.с.145-148);
- протоколом обшуку від 08.04.2015 року проведеного в житловому будинку АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено мішок білого кольору в якому знаходиться речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору орієнтовною вагою 20 грам (а.с.112-115);
- висновком експерта №381 від 20.04.2015 року, з якого вбачається, що надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору, (яка вилучена в ході обшуку будинку, в якому проживає ОСОБА_7 ) є канабісом (марихуаною), що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (марихуани) в перерахунку на висушену речовину, без домішок (стиглого насіння) становить 9,26 грам (а.с. 130-132);
- висновком експерта №360 від 21.04.2015 року, з якого вбачається, що на ватних дисках із слідами нашарувань світло-коричневого кольору, якими було проведено змиви з рук гр. ОСОБА_7 виявлено залишкові кількості наркотично активної речовини тетрагідроканабінолу (а.с.134-139);
- висновком експерта №359 від 17.04.2015 року, з якого вбачається, що подрібнена речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору, що знаходиться в двох полімерних пакетах чорного кольору, (які в ході огляду місця події були вилучені у ОСОБА_7 ) є канабісом (марихуаною), що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (марихуани) в перерахунку на висушену речовину становить 2744,6 грам (а.с.141-144);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.04.2015 року разом з фото таблицями, в ході якого ОСОБА_7 розповів та показав на місці обставини при яких він зібрав рослини коноплі поблизу старої цегельні, зберігав їх у житловому будинку АДРЕСА_2 та перевозив, до моменту затримання працівниками міліції, в автомобілі марки «Рено-Кенго», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 (а.с.120-127).
Вказані докази визнаються належними та допустимими.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 звертав увагу суду, що стороною обвинувачення не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.307 КК України, оскільки не має жодного доказу, який би вказував на те, що ОСОБА_7 незаконно придбав, виготовляв, зберігав чи перевозив наркотичні засоби з метою збуту.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.7 КПК України загальними засадами кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
За змістом ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом… Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Згідно ч.3 ст.62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄС у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Кожна сторона кримінального провадження має права та обов"язки для збору тих чи інших доказів.
Відповідно до змісту ст.370 КПК України суд обґрунтовує вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.
За правилами ст.337 ч.3 КПК України «з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження».
Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
В ч. 1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього ж Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Суд встановив, що ОСОБА_7 , на початку листопада 2014 року виявивши дикоростучі рослини конопель в с.Охлопів, Горохівського району, Волинської області, поблизу старої цегельні, з метою власного споживання зібрав та попередньо подрібнивши зберігав рослини конопель в будинку по місцю свого проживання, а саме в АДРЕСА_2 .
Крім цього, ОСОБА_7 наприкінці листопада 2014 року, попередньо виявивши дикоростучі рослини конопель в с.Охлопів, Горохівського району, Волинської області, поблизу старої цегельні, зібрав та попередньо подрібнивши зберігав в будинку по місцю проживання, а саме в АДРЕСА_2 . В подальшому, ОСОБА_7 знаходячись в салоні автомобіля марки «Рено-Кенго», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_8 , у двох поліетиленових пакетах перевозив рослини конопель до 12:30 год. 03.04.2015 року, тобто до моменту виявлення та вилучення працівниками міліції.
З обвинувального акту вбачається, що дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне, придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту та ч.3 ст.307 КК України, як є незаконне придбання, виготовлення, зберігання, перевезення наркотичних засобів в особливо великих розмірах з метою збуту та особою, яка раніше вчиняла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.
Однак, така кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.307 КК України не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні, а в судовому засіданні не встановлені, будь які докази, які підтверджують, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.307 КК України, оскільки суб`єктивна сторона злочину передбаченого ч.3 ст.307 КК України характеризується прямим умислом, тобто вчинення назаконного придбання, виготовлення, зберігання, перевезення наркотичних засобів в особливо великих розмірах має здійснюватись тільки з метою збуту. Однак, стороною обвинувачення не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що ОСОБА_7 незаконно придбав, виготовляв, зберігав чи перевозив наркотичних засобів в особливо великих розмірах з метою збуту, чи навіть мав намір їх збути.
Суд при ухваленні вироку не приймає до уваги пояснення, які дані свідками під час досудового розслідування, оскільки згідно з ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.255 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Отже, сукупністю даних досудового та судового слідства, показань обвинуваченого, свідків, судом беззаперечно встановлено винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України.
Таким чином, розглянувши справу на засадах змагальності і диспозитивності, безпосередньо перевіривши докази сторони обвинувачення та, проаналізувавши і оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, відповідно до вимог ст.ст.94, 337 ч.3 КПК України, суд приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід перекваліфікувати з ч.3 ст.307 КК України на ч.3 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів в особливо великих розмірах без мети збуту, вчинене повторно.
На думку суду, винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України доведено в повному обсязі, його дії вірно кваліфіковані, як незаконне, придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, пом`якшуючі вину обставини: визнання ним своєї вини та щире каяття, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, приймав активну участь у проведенні антитерористичної операції на сході України та нагороджений відповідними грамотами.
Обтяжуючих обставин передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено
На підставі наведеного, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити в межах санкцій статтей, за якою кваліфіковано злочини у виді позбавлення волі.
При визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів суд застосовує спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Однак, враховуючи приведені вище обставини, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який позитивно характеризуються по місцю проживання, кається у вчиненому, суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Необхідно, на думку суду, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави 982 грн. 08 коп. процесуальних витрат на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових фізико-хімічних експертиз, вартість яких становить вказану суму.
Питання речових доказів, суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.
Цивільний позов не предявлявся.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_7 визнати винним вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 КК України, ч.3 ст.309 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.309 КК України у виді двох років позбавлення волі;
- за ч.3 ст.309 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.
У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2-х річного іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути із ОСОБА_7 в дохід держави 982,08грн. процесуальних витрат за залучення експертів.
Після набрання вироком законної сили, речові докази: канабіс (марихуану) масою 9,26 грам та канабіс (марихуану) масою 2744,6 грам знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Радехівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3