Провадження № 11-кп/792/7/17
Справа № 678/20/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000019 за апеляційними скаргами прокурора та захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - ОСОБА_11 на вирок Летичівського районного суду від 30 грудня 2015 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Летичівського районного суду від 30 грудня 2015 року
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого електрогазозварювальником ПрАТ «Хмельницька маслосирбаза», неодруженого, раніше судимого:
- 1 лютого 2007 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 298, ч. 1 ст. 309, ст.70 КК України на 2 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 24 жовтня 2011 року Летичівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна, крім житла.

5 листопада 2013 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_12 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти її про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 2113,50 грн. та моральну шкоду в сумі 3000 грн.
Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_12 на користь держави витрати на проведення криміналістичних експертиз на загальну суму 1297 грн. 30 коп.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_12 обраний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі двадцяти мінімальних заробітних плат, що складає 24360,00 грн. з встановленням ряду вимог до його поведінки.
За вироком суду, в період часу з 15 год. 10 січня 2015 року по 14 січня 2015 року ОСОБА_12 з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, прийшов у підвальне приміщення багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , де демонтував скобу запірного замкового механізму до вхідних дверей підвалу, яким користується ОСОБА_10 , та проник в його приміщення, звідки таємно, повторно викрав належні останній: 80 кг картоплі вартістю 5,00 грн. за 1 кг на загальну суму 400,00 грн.; 5 трьохлітрових банок із соленим салом вартістю 55,00 грн. одна на загальну суму 275,00 грн.; 14 півлітрових банок із м`ясним паштетом вартістю 17,50 грн. одна на загальну суму 245,00 грн.; 13 півлітрових банок із тушкованими свинячими ребрами вартістю 40,00 грн. одна на загальну суму 520,00 грн.; 9 півлітрових банок із вареним салом вартістю 35,00 грн. одна на загальну суму 365,00 грн.; 3 трьохлітрових банки із консервованими помідорами вартістю 22,00грн. одна на загальну суму 66,00 грн.; 5 півлітрових банок із повидлом з аґрусу вартістю 20,50 грн. одна на загальну суму 102,50 коп. ; 1 трьохлітрову банку консервованих огірків вартістю 20,00 грн.; 5 півлітрових банок із рисовим салатом вартістю 24,00 грн. на загальну суму 120,00 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2113,50 грн.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, просить вирок суду скасувати. Ухвалити свій вирок, яким за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначити ОСОБА_12 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Вказує, що законні підстави для застосування ст. 75 КК України відсутні. Судом в достатній мірі не враховано особу обвинуваченого, який, маючи непогашену судимість, продовжив займатись злочинною діяльністю, скоїв умисний корисливий тяжкий злочин, свою вину не визнав, не розкаявся, не відшкодував потерпілій заподіяні збитки та негативно характеризується за місцем проживання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_11 в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на не відповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, просить вирок суду щодо ОСОБА_12 скасувати, а кримінальне провадження відносно останнього закрити. Вважає, що вина ОСОБА_12 під час досудового розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами судом не доведена, жодного прямого доказу вини останнього у провадженні не встановлено, а вирок суду ухвалений виключно на неналежних та недопустимих доказах, яким суд належної правової оцінки не дав. Це, на думку захисника, свідчить про упередженість суду і є підставою для скасування вироку та закриття провадження в справі.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені в ній доводи, потерпілу ОСОБА_10 , яка вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а сторони захисту відхиленню, обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_11 , які просять відхилити апеляційну скаргу прокурора, задовольнивши апеляцію сторони захисту, провівши з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами в частині допиту обвинуваченого ОСОБА_12 , потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та дослідження матеріалів кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що клопотання сторони захисту про поновлення строку на апеляційне оскарження, підлягає задоволенню, а апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.
Як убачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами, проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_12 у вчиненні злочину при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що досудове розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами проведено упереджено, без з`ясування обставин, які мають значення для встановлення істини у справі, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами.
Зокрема, в процесі судового та апеляційних розглядів ОСОБА_12 не заперечував та ствердив обставини перебування у підвальному приміщенні багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 в середині січня 2015 року, тобто в період викрадення належного потерпілій ОСОБА_10 майна, вживання там консервації невідомого походження, яка є аналогічна консервації потерпілої, однак викладав свою версію подій.

Показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка ствердила, що в середині січня 2015 року, з належного її родині підвального приміщення багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 були викрадені належні їм продукти харчування, в тому числі консервація. Ствердила, що в підвальному приміщенні зберігався та був виявлений консервований компот, аналогічний тому, на банці з-під якого були виявлені сліди пальців рук обвинуваченого ОСОБА_12 .

Аналогічними показаннями свідка ОСОБА_17 , який ствердив обставини виявлення в місці викрадення належного їх родині майна, банки консервованого компоту, на якій згодом були виявлені відбитки рук обвинуваченого ОСОБА_12 .
Показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які ствердили обставини перебування обвинуваченого ОСОБА_12 у підвальному приміщенні багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , тобто саме в період викрадення там майна потерпілої ОСОБА_10 . При цьому, показали, що ОСОБА_12 увесь час знаходячись в підвальному приміщенні, перебував у полі їх зору і таке залишив разом з ними, що не узгоджується та прямо суперечить версії обвинуваченого стосовно обставин перебування його у підвальному приміщенні, виявленні ним та вживані там консервації у вигляді компоту.
Показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які показали, що за результатами огляду місця події, саме в підвальному приміщенні потерпілої була виявлена розконсервована банка з залишками компоту. Ствердили, що з метою належного транспортування з останньої було знято металеву кришку, вилито остатки рідини, поміщено в коробку та опечатано у встановленому законом порядку, в присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
Крім того, факт вчинення ОСОБА_12 злочину об`єктивно стверджується даними протоколу огляду місця події з фототаблицями, з яких вбачається, що скоба запірного замкового механізму до вхідних дверей підвального приміщення багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , де потерпіла зберігала значну кількість продуктів харчування та консервації пошкоджена, а в самому підвальному приміщенні виявлені сліди взуття та напівпорожня банка компоту, ємкістю 3л, закрита металевою кришкою з двома отворами (а.п. 8-23, т. 2).
Змістом висновків експертів № 11-Д від 16.01.2015 року та № 12-Д від 19.01.2015 року з таблицями ілюстрацій стверджується, що на поверхні виявленої та вилученої на місці вчинення злочину, в підвального приміщення багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , 3л скляній банці наявні сліди пальців рук обвинуваченого ОСОБА_12 (а.п. 51-55, 62-67, т.2).
Із змісту висновку експерта № 8-Тр від 20.01.2015 року вбачається, що виявлений та вилученої на місці вчинення злочину, в підвальному приміщенні багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 один із слідів взуття залишений взуттям на ліву ногу, за загальними ознаками аналогічними кросівкам вилученим у обвинуваченого ОСОБА_12 (а.п. 74-87, т. 2).
Кількість та вартість викраденого майна стверджується жодним чином не спростованими стороною захисту показаннями потерпілої ОСОБА_10 та даними довідок про вартість (а.п. 89-90, т. 2).
Сукупність всіх встановлених судом першої інстанції обставин вчинення злочину, виявлення на банці компоту належного потерпілій слідів рук обвинуваченого, його версія їх утворення там, спосіб та механізм проникнення до підвального приміщення, вказують на цілеспрямовані, обдумані та умисні дії ОСОБА_12 спрямовані на викрадення майна ОСОБА_10 та їх вчинення саме обвинуваченим.
Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість заведення кримінального провадження та засудження ОСОБА_12 .
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисником не надано.
Більше того, дані твердження ОСОБА_12 та його захисника були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.
За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення злочину ОСОБА_12 , які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.
В провадженні не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , потерпілої та свідків заборонених законодавством методів розслідування, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях самого ОСОБА_12 , який є прямо зацікавленою особою, його роздумах щодо процесів в державі, діяльності правоохоронних органів, систематичних звинуваченнях органів досудового розслідування та суду в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні кримінального закону, що не можна визнати допустимими доказами.
Колегія суддів відхиляє твердження обвинуваченого та його захисника, що наявні на банці з залишками компоту виявленій в підвальному приміщенні потерпілої сліди рук обвинуваченого є неналежним доказом. Оскільки, такий доказ був отриманий у встановленому законом порядку з дотриманням вимог та правил встановлених процесуальним законодавством, що стверджується жодним чином не спростованими стороною захисту показаннями понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
При цьому є надуманими твердження захисника ОСОБА_11 щодо неналежності цих доказів, оскільки такі твердження ґрунтуються виключно на вільному тлумаченні показань свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що не можна визнати об`єктивними доказами.
Закон не встановлює особливих вимог до особи понятих, а тому та обставина, що ОСОБА_16 згодом, вже після проведення процесуальних дій в даному провадженні, став кумом потерпілої не спростовує вищеназваних, встановлених судом обставин.
При цьому, в чому полягає неналежність та зацікавленість даного свідка, з огляду на те, що показання останнього щодо проведення процесуальних дій, повністю узгоджуються з іншими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, що свідчить про їх належність, сторона захисту навести не змогла, не здобуто таких доказів і в процесі апеляційного розгляду.
Показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 про те, що обвинувачений ОСОБА_12 під час перебування в підвальному приміщенні весь час залишався в полі їх зору, від них не відлучався, компоту не вживав і таке залишив спільно з ними повністю спростовуються твердження ОСОБА_12 в тій частині, що сліди руки на банці компоту він залишив відлучившись від свідків для справляння природних потреб.
В матеріалах провадження відсутні належні дані, які б викликали сумніви в щирості та достовірності послідовних показань свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .
У зв`язку з цим підстав вважати, що свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 оговорюють ОСОБА_12 , враховуючи їх близькі дружні відносини, не має.
Не може погодитися колегія суддів і з твердженнями сторони захисту, що обвинувачення ОСОБА_12 ґрунтується виключно на суперечливих висновках криміналістичних досліджень. Оскільки його вина у вчиненні злочину доведена на підставі вищенаведених, здобутих органами досудового розслідування, досліджених та перевірених судом доказах у їх сукупності, в тому числі даних протоколів слідчих дій, висновках експертів, які підтверджують показання потерпілої, свідків та спростовують твердження обвинуваченого і його захисника.
Суд ухвалив обвинувальний вирок виключно на доказах досліджених в процесі судового розгляду. Ті обставини, що суд безпосередньо не оглянув речових доказів в процесі судового розгляду жодним чином не змінює факту вчинення злочину, не впливає на кваліфікацію дій та не звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки ці дані не покладено в основу доведеності вини ОСОБА_12 .

Є надуманими та повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження, в тому числі показаннями потерпілої ОСОБА_10 , твердження сторони захисту, що в підвальному приміщенні родини потерпілої була відсутня консервація аналогічна тій, на якій були виявлені сліди рук обвинуваченого. При цьому показання потерпілої в цій частині повністю узгоджується з даними протоколу огляду місця події з фото-таблицями, що свідчить про їх належність (а.п. 8-23, т. 2).
Жодним чином не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого та не може бути підставою для закриття провадження посилання сторони захисту на відсутність у потерпілої правовстановлюючих документів на підвальне приміщення, з якого відбулося викрадення майна. Оскільки саме родина потерпілої користувалася цим приміщенням, виключно вона мала до нього доступ, а саме підвальне приміщення знаходиться в будинку, власником квартири у якому є потерпіла і саме це приміщення, згідно законодавства є невід`ємною частиною власності потерпілої, як власника квартири у даному житловому будинку.

З аналогічних підстав не спростовує факту вчинення злочину посилання сторони захисту на об`єм викрадення майна, що на її переконання виключає можливість викрадення такого ОСОБА_12 одноособово. Оскільки з огляду на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні злочину заперечує, в тому числі не бажає повідомити деталі вчиненого кримінального правопорушення, такі викладені органами досудового розслідування наскільки вони їм відомі та повністю знайшли своє підтвердження в процесі судового розгляду.

Оголошена ОСОБА_12 підозра, кваліфікація його дій, з якою погодився суд, містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця, способу та інших обставин вчинення злочину, наскільки вони відомі органам досудового розслідування. Знайшли вони своє відображення і у вироку, тобто при його ухваленні суд повністю вирішив питання, зазначені в ст. 374 КПК України.
Тому твердження сторони захисту, що органами досудового розслідування та судом фактично не виконані вимоги ст. 91 КПК України не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.
Органами досудового розслідування зібрано достатньо належних, об`єктивних, допустимих, беззаперечних, не спростованих стороною захисту доказів вини ОСОБА_12 у викраденні майна потерпілої, які дали суду можливість ухвалити законне та обґрунтоване рішення. За таких обставин, посилання сторони захисту на не встановлення у провадженні інших доказів вини обвинуваченого, без деталізації яких саме, з огляду на їх абстрактність, не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Ставлячи питання про скасування вироку, ні обвинувачений, ні його захисник, конкретних фактів порушення прав та законних інтересів ОСОБА_12 , органами досудового розслідування та судом не навели, а виключно обмежились перерахунком та декларуванням норм права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Тому виключно та обставина, що чоловік потерпілої свідок ОСОБА_10 є працівником правоохоронного органу не може бути підставою для закриття кримінального провадження.
Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_12 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого.
Зокрема, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особливості, особу ОСОБА_12 , в тому числі характеристики, сімейний стан, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
З врахуванням цих обставин, за відсутності обставин, що обтяжують його покарання, беручи до уваги думку потерпілої, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_12 без відбування покарання і що він може бути звільнений від нього з випробуванням.
Сама по собі та обставина, що ОСОБА_12 не визнав вину у вчиненні злочину та не відшкодував спричинених злочином збитків, в даному випадку не може слугувати підставою для призначення йому більш суворого покарання, яке слід відбувати реально.
З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку у межах апеляційної скарги прокурора не вбачається.
Місцевим судом в достатній мірі враховано, що діями обвинуваченого було допущено порушення нормального способу життя потерпілої та її сім`ї, порушенням одного із основних конституційних прав права власності, перенесеного стресу, з врахуванням матеріального становища ОСОБА_12 , який не працює, жодних доходів немає, місцевий суд визначив розмір моральної шкоди у сумі 3000 грн.
Зазначена сума моральної шкоди за своїм розміром, враховуючи наслідки злочину, фізичний та моральний стан потерпілої є достатньою сатисфакцією.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_20 ставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду, оскільки вважав, що такий пропустив з об`єктивних причин.

Проте, не дивлячись на дані обставини, попередній склад колегії суддів апеляційної інстанції на вказані обставини уваги не звернув та відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою сторони захисту без вирішення вказаного клопотання.

З огляду на це, з метою надання ОСОБА_12 та його захиснику права на апеляційне оскарження та доступ до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне поновити захиснику ОСОБА_20 строк на апеляційне оскарження вироку Летичівського районного суду від 30 грудня 2015 року щодо ОСОБА_12 .

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Поновити захиснику ОСОБА_11 строк на апеляційне оскарження вироку Летичівського районного суду від 30 грудня 2015 року щодо ОСОБА_12 .

Вирок Летичівського районного суду від 30 грудня 2015 року щодо ОСОБА_12 залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .