Справа № 692/392/17
Провадження № 1-кп/692/36/17
18.05.2017

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2017 року Драбівський районний суд
Черкаської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Бердичів Житомирської області, українця, громадянина
України, освіта повна загальна середня, неодруженого, непрацюючого,
мешканця
АДРЕСА_1 , учасника бойових дій сектору Сараєво,
раніше не судимого, -
за підозрою у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.309 КК України,-
Слідчий СВ Драбівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаські області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом КЗ «Черкаської обласної психіатричної лікарні», про що йому оголосити.
Під час розслідування встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, а саме в серпні 2016 року в с. Бирлівка Драбівського району Черкаської області по вул. Новоселиця в лісозахисній смузі з 5 рослин коноплі зірвав, тобто умисно, незаконно придбав частини рослин коноплі, що згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 2/0258 від 09.02.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 465, 65 г, яку цього ж дня переніс додому за адресою: АДРЕСА_1 , де в приміщенні господарської будівлі на соломі висушив та в подальшому частину з неї руками перетер та поклав в приміщенні погреба, яку незаконно зберігав для власного вживання, без мети збуту і яку 04 лютого 2017 року під час огляду в господарській будівлі та погреба було виявлено та вилучено працівниками поліції.
Даний факт підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами.
ОСОБА_5 підтвердив факт зберігання дома наркотичної речовини для власного вживання. Пояснив що з 1992 року він для контролю свого сну та сну товаришів по службі став вживати наркотичні засоби. Пояснив, що в 2016 році на полі також рвав рослини коноплі щоб потім курити.
Допитані як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дали покази про те, що їх син вживає наркотичні засоби, зокрема коноплю, розкидає її по двору. Неодноразово після вжиття наркотиків та спиртного вчиняв в сім`ї сварки. 09.02.2017 року після чергової сварки були викликані працівники поліції, які в дворі та в господарських приміщеннях виявили рослини коноплі.
Допитані як свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були залучені як поняті під час огляду місця події, підтвердили факт виявлення в домоволодінні в АДРЕСА_1 , в приміщенні господарської будівлі та в погребі частин рослин схожих на коноплю.
Крім показань ОСОБА_5 та вказаних свідків, факт вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння підтверджується протоколом огляду місця події від 04.02.2017 року, згідно якого при огляді приміщення для худоби було виявлено частини рослин схожих на коноплю. В приміщенні погреба для буряків було виявлено два пакети прозорого кольору з подрібненою речовиною рослинного походження.
Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, їх аналогів та прекурсорів № 2/0258 від 09.02.2017 року, надані на експертизу речовини рослинного походження зеленого кольору та верхівкові частини рослин з листям зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 465, 65 г
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано слідством як суспільно- небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 91 від 03.03.2017 року, комісія прийшла до висновку про наявність у ОСОБА_5 хронічного психічного захворювання у формі шизотипового розладу (в`ялопротікаючої шизофренії), ускладненого вживанням канабіноїдів і алкогольних напоїв з синдромом залежності, з паранояльними і психопатоподібними розладами, через що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого правопорушення, він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними і на теперішній час не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може приймати участь у слідчих діях і судовому процесі і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині психопатоподібні, паранояльні симптоми, прояви агресивності, розлади вольової регуляції і критичних можливостей, що становить пасивний тип небезпеки і може привести до скоєння суспільно-небезпечних дій, у зв`язку з чим лікарями йому показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 з направленням його на лікування до психіатричної лікарні із звичайним наглядом, вважаючи доведеною винність останнього у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України та факт того, що ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням.
Захисник не заперечувала проти задоволення клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, проте вважає достатнім амбулаторне лікування ОСОБА_5 ..
З`ясувавши думку учасників розгляду кримінального провадження, дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено, що ОСОБА_5 дійсно вчинив суспільно- небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.309 КК України.
Проте, згідно з вказаним вище висновком судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_5 в період даного діяння та на даний час позбавлений здатності усвідомлювати власні дії та керувати ними, у зв`язку з чим йому показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Відповідно до ч. 2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Вислухавши думку прокурора, який вважає, що ОСОБА_5 потребує госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, думку захисника, враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи, суд вважає, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.19, 92-94 КК України, ст.ст.512-513 КПК України, суд,-

Клопотання слідчого СВ Драбівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаські області ОСОБА_6 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Судові витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 2/0258 від 09.02.2017 року в сумі 770 грн. 35 коп. віднести на рахунок держави у зв`язку із неосудністю ОСОБА_5 .
Речові докази по кримінальному провадженню: частини стебел та частини рослин зеленого кольору, які зберігаються у камері речових доказів при Драбівському відділенні поліції, - знищити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня її проголошення.