Справа № 755/7686/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002682 від 25.02.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 будучи засудженим за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 05.02.2015 за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік, на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування основного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, у встановленому законом порядку, 23.04.2015 став на облік до Борзнянського РП КВІ УДПтСУ в Чернігівській області та йому, відповідно до вимог ст. ст. 34, 35, 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, було роз`яснено зміст, порядок та умови відбуття покарання та попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 389 КК України, у разі ухилення від відбування покарання.
В подальшому, 16.06.2015 на ОСОБА_5 працівниками Дніпровського ВДАІ РУ ГУМВС України в м. Києві були складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 130 ч. 1, 122-2 КУпАП та постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29.07.2015 його визнано винним у вчиненні цих адміністративних правопорушень й застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.
Тим самим, ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 35 Кримінально-виконавчого кодексу України, з метою ухилення від відбування покарання у виді заборони займатися певного діяльністю, керував транспортним засобом, чим порушив порядок та умови відбуття покарання вироку Дарницького районного суду м. Києві від 05.02.2015 за ч. 1 ст. 286 КК України.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 389 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив ухилення від позбавлення права займатися певною діяльністю особою, засудженою до цього виду покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак з 2011 року знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, має постійне місце реєстрації та проживання, спосіб життя (раніше судимий, не одружений, не працює), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 389 КК України, у виді обмеження волі із визначенням остаточного покарання, з огляду на його засудження за вироком Дарницьким районним судом м. Києва від 05.02.2015, на підставі ст. 71 даного Кодексу, так, як вона передбачає, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин суд призначаючи остаточне покарання повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті з урахуванням того, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався та, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, в поєднанні з даними про його особу, не має передумов визначати останній у цей період.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачення за ч. 1 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання визначеного вироком Дарницьким районним судом м. Києва від 05.02.2015 остаточно визначити/призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1