Справа № 159/276/17
Провадження № 1-кп/159/75/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2017 року м. Ковель

Колегія суддів Ковельського міськрайонного суду Волинської області
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
представника потерпілої ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000637 від 18 січня 2017 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов, Луганської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 , 06 травня 2015 року, у вечірню пору доби, знаходячись на охоронюваній стоянці по АДРЕСА_3 , самовільно взявши ключі та документи від автомобіля, які зберігались потерпілою ОСОБА_8 в орендованій нею кімнаті квартири за місцем проживання ОСОБА_6 , з метою тимчасового користування, шляхом вільного доступу, таємно заволодів транспортним засобом марки «Тойота Корола», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 вартістю 257480 гривень, після чого, не повідомивши про незаконність своїх дій, передав керування автомобілем ОСОБА_10 .

В подальшому, 07 травня 2015 року, близько 07 год. 00 хв. ОСОБА_10 , перебувачи за кермом вказаного транспортного засобу, в солоні якого знаходився ОСОБА_6 , спричинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого автомобіль марки «Тойота Корола», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень, чим було завдано потерпілій ОСОБА_8 значної матеріальної шкоди на суму 257480 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що з початку війни на сході України він запропонував своєму двоюрідному брату та його цивільній дружині перебратись до них в м. Ковель. Після приїзду брата він з ним їздив в Польщу на заробітки. До ДТП неодноразово користувався автомобілем потерпілої, їздили по справах з її цивільним чоловіком. 06 травня 2015 року, коли потерпіла зі своїм чоловіком була на заробітках у Польщі, він взяв зі столу кімнати, де проживала потерпіла ключі від авто та поїхав купувати продукти. Біля магазину «Сяйво» в м. Ковелі він зустрів своїх знайомих та вони разом почали вживати спиртні напої. Потім він передав керування своєму знайомому ОСОБА_10 та вони їздили по м. Ковелі. Проїжджаючи вул. Ватутіна м. Ковеля автомобіль попав в ДТП. В день, коли він брав автомобіль він не дзвонив потерпілій та не питав дозволу взяти її автомобіль.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини, вина обвинуваченого підтверджується показами:

- потерпілої ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що до листопада 2014 року проживала в м. Стаханові Луганської області. Коли почались військові дії, вона втратила роботу та переїхала в м. Ковель до сім`ї двоюрідного брата її цивільного чоловіка, де вони проживали протягом 6 місяців. З квітня по кінець травня 2015 року вона була на заробітках в Республіці Польща. 28 травня 2015 року вона приїхала з Польщі в м. Ковель та виявила що її автомобіль марки «Тойота Корола» взяв без її дозволу ОСОБА_6 та розбив. В серпні 2015 року ОСОБА_6 пообіцяв, що верне за розбитий автомобіль 11 тис. доларів США. До цього випадку вона двічі дозволяла обвинуваченому їхати за кермом її автомобіля та лише в її присутності, оскільки в нього не було навиків керування автомобілем. Документи і ключі від її авто лежали в зальній кімнаті на столі разом з іншими документами. Її цивільний чоловік також забороняв брати автомобіль в їх відсутності. Обвинувачений неодноразово обіцяв повернути кошти за розбитий автомобіль;

- свідка ОСОБА_11 яка суду пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_6 та його матір`ю. В помешканні обвинуваченого деякий час проживала ОСОБА_8 разом зі своїм чоловіком. Вона один раз бачила, як ОСОБА_6 користувався автомобілем потерпілої;

- свідка ОСОБА_12 , яка суду пояснила, що проживає разом зі своїм сином ОСОБА_6 . Восени 2014 року до них приїхав її племінник разом зі своєю дружиною - ОСОБА_8 . Потерпіла дозволяла сину користуватись своїм автомобілем в її присутності. Документи та ключі від транспортного засобу лежали в кімнаті, де проживав племінник з дружиною. Після ДТП потерпіла ще деякий час проживала в її помешканні, її син декілька раз їздив до Польщі на заробітки.

- свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 6 травня 2015 року, в вечірній час зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_6 та поїхали з ним в бар «Престиж», де розпивали спиртне. Приблизно о 3 годині ночі ОСОБА_6 попросив його проїхатись з ним в с. Куленічі. Через деякий час вони повернулись до м. Ковеля. Хлопці, які сіли до автомобіля попросили відвезти їх на вул. Ватутіна. Після цього він заснув та пробудився він сильного удару та зрозумів що трапилась ДТП;

- свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що по приїзду в м. Ковель, він зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_8 проживали в квартирі ОСОБА_6 , який є його двоюрідним братом, та з його матір`ю. Вони разом через деякий час поїхали до Польщі на заробітки. ОСОБА_6 через місяць вернувся до м. Ковеля, а він залишився ще працювати. По приїзду до м. Ковеля обвинувачений йому пояснив, що взяв автомобіль «Тойота Корола», що належить його дружині, після чого попав в ДТП та збив людину. Обвинувачений завірив, що протягом місяця відремонтує пошкоджений автомобіль. Автомобілем користувалась тільки ОСОБА_8 . Один раз в його присутності вона дозволила ОСОБА_6 керувати автомобілем, та пробачивши, що у нього нема навиків керування, сказала що автомобіль йому більше не дасть. Поки вони з цивільною дружиною знаходились у Польщі, автомобіль зберігався на автостоянці по вул. Відродження м. Ковеля. Ні він ні його цивільна дружина не давали дозволу обвинуваченому користуватись автомобілем в їх відсутності. З проханням про дозвіл керувати автомобілем ОСОБА_6 до них не звертався;

- свідка ОСОБА_14 , яка суду пояснила, що обвинувачений є братом її чоловіка. Після початку війни на Сході потерпіла з цивільним чоловіком приїхали проживати у ОСОБА_6 та його матері. ОСОБА_6 неодноразово користувався автомобілем, який належить потерпілій. Документи та ключі від даного автомобіля лежали на столі у кімнаті. Бачила що неодноразово ОСОБА_6 , потерпіла та її чоловік їздили відпочивати на автомобілі. ОСОБА_6 також керував автомобілем з дозволу потерпілої;

- свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що працює сторожем на автостоянці. Під час його зміни ОСОБА_6 неодноразово забирав та ставив авто на стоянку;

- свідка ОСОБА_16 , який суду пояснив, що протягом 2015 року неодноразово бачив ОСОБА_6 на автомобілі «Тойота Корола», при цьому обвинувачений поясняв, що зі Сходу приїхали родичі і це їх автомобіль;

- свідка ОСОБА_17 , котрий суду пояснив, що протягом квітня березня 2015 року декілька раз бачив за кермом автомобіля «Тойота Корола» обвинуваченого.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується оголошеними та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:

-протоколом огляду речей від 23 серпня 2016 року, з фото таблицею, згідно якого працівниками поліції оглянутий автомобіль «Тойота Корола», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, типу седан. Автомобіль має значні пошкодження. При цьому описані та сфотографовані пошкодження автомобіля;

-висновком судової експертизи з визначення вартості транспортного засобу та розміру збитків експертизи № 179 від 19.09.2016 року, з фото таблицею та ілюстрованою таблицею, згідно якого вказана ринкова вартість аналогічного транспортного засобу «Тойота Корола» 1.6, 2008 року випуску станом на 06.05.2016 року становить 257480 грн. Вартість матеріального збитку на момент дослідження автомобіля становить 257480 грн.

Судом не беруться до уваги доводи захисту про те що обвинувачений фактично вважав, що оскільки потерпіла проживала у нього та неодноразово з ним та її чоловіком вони користувались автомобілем, що і він також може користуватись вказаним авто не питаючи дозволу у власника. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено свідками допитаними на судовому слідстві, потерпіла ОСОБА_8 дозволяла керувати своїм авто тільки в її присутності. Після того, як обвинувачений сів за кермо та проїхався на автомобілі, потерпіла категорично заборонила обвинуваченому керувати автомобілем, оскільки у нього не було належних навиків керування. Цього факту та того, що обвинувачений не телефонував потерпілій та не брав дозволу на керування в день ДТП не заперечує і сам ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 289 КК України та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Зокрема, ОСОБА_6 частково відшкодовано завдані потерпілій матеріальні збитки, він позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

За обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у наслідках скоєного, часткове добровільне відшкодування завданих збитків, находження в ОСОБА_6 двох малолітніх дітей, одна з яких находиться у лікувальному закладі у важкому стані.

За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який є людиною молодого віку, враховуючи пом`якшуючі обставини, враховуючи надання допомоги та житла потерпілій в зв`язку з військовими діями на Сході України, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_6 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкцією ч. 3 ст. 289 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, суд вважає за можливе при призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного судом покарання з випробуванням, з застосуванням статті 75 Кримінального кодексу України та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ч.1 ст. 76 КК України.
На думку суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про відшкодування обвинуваченим завданої матеріальної шкоди в сумі 257480 грн.

В судовому засіданні цивільний відповідач ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю.

На підставі ст. ст. 128, 129 КПК України, цивільний позов потерпілої про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди слід задовольнити повністю, та враховуючи, що обвинуваченим частково відшкодовано матеріальні збитки в сумі 28600 гривень, тому з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої слід стягнути заподіяні матеріальні збитки в сумі 228880 грн.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати у справі у справі за проведення експертизи з визначення вартості транспортного засобу та розміру збитків розмірі 1100-50 грн. слід покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 349, 368 , 370, 371, 373, 374, 577 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України та призначити покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 1100 (одну тисячу сто) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 - 228880 (двісті двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень за заподіяну майнову шкоду.

Речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль марки «Тойота Корола», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Ковельського відділу поліції, повернути потерпілій ОСОБА_8 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в цей же строк з дня отримання копії даного вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3