Справа № 149/3176/16-к
Провадження №1-кп/149/38/17
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
09.03.2017 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_4 ,

сторони захисту - захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Хмільнику кримінальне провадження № 0000218, внесене до ЄРДР 27.03.2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта вища, уродженця міста Хмільника Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, не судимого, по обвинуваченню у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 25 березня 2016 року біля 23 години перебуваючи у міському парку відпочинку імені Т.Г. Шевченка, що розташований по проспекту Свободи у місті Хмільнику Вінницької області, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, переконавшись, що за їхніми діями не спостерігають сторонні особи, таємно, умисно, шляхом вільного доступу викрали дерев`яну лавку із бетонними ніжками, яка належить КП «Хмільниккомунсервіс», вартістю відповідно довідки вартості 789,50 гривень. У подальшому з викраденим розпорядилися на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 спричинили матеріальну шкоду КП «Хмільниккомунсервіс» на загальну суму 789,50 гривень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознаками якої є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

27.12.2016 року між потерпілою особою КП «Хмільниккомунсервіс» в особі представника ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 471 КПК України укладено угода про примирення.

Згідно даної угоди потерпіла особа та та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Потерпіла особа КП "Хмільниккомунсервіс" цивільний позов не заявляла, так як заподіяна шкода відшкодувана у повному обсязі, претензій як матеріального так і морального характеру вона не має, з обвинуваченим ОСОБА_6 примирилась. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк один рік. На підставі ст. 75 ККК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на один рік. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов"язки: періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

У судовому засіданні представник потерпілої особи ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 просили суд затвердити угоду про примирення, вказавши на добровільність її укладення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням - злочином середньої тяжкості.

При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому ОСОБА_6 зрозуміло, що для нього наслідком затвердження угоди про примирення є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Представнику потерпілої особи ОСОБА_4 зрозуміло, що для неї наслідком затвердження угоди про примирення є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілої особи КП «Хмільниккомунсервіс» ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання.

При призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного. Суд приймає до уваги наявність обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому ОСОБА_6 належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов"язки: періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

При призначенні покарання суд виходить з того, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 65, 66, 67, ч. 2 ст. 185 КК України, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення від 27 грудня 2016 року укладену між потерпілою особою КП "Хмільниккомунсервіс" в особі представника ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов"язки: періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні - дерев"яну лавку із бетонними ніжками, яка знаходяться на зберіганні на території Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути КП "Хмільниккомунсервіс".

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченому

Суддя ОСОБА_1 .