Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/851/17
Номер провадження: 1-кп/511/135/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2017м.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001445, внесеного до ЄРДР 27.11.2016року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо - технічною освітою, працюючого за наймом, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , ігноруючи вимоги Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 з наступними змінами «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року № 188 з наступними змінами «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів , психотропних речовин і прекурсорів , які знаходяться у незаконному обігу», вчинив злочину сфері обігу наркотичних засобів при наступних обставинах:

Так, у вересні 2016 року, більш точної дати та часу під час проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_4 в порушення ст. 7 ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в огороді, розташованого за місцем власного мешкання у АДРЕСА_1 зірвав декілька самовільно ростучих кущів рослини конопель з листям і суцвіттями, тим самим скоїв незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, який переніс за місцем свого мешкання для просушки, яке надалі став незаконно зберігати в приміщенні господарської споруди, з метою особистого вживання, без мети збуту, здійснивши тим самим незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу.

В ході проведення 26.11.2016 санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , у АДРЕСА_1 , в приміщенні господарської споруди було виявлено та вилучено: речовину рослинного походження, зелено- коричневого кольору, масою 0,435 г. та 49,79 г., фрагмент полімерної пляшки нижньої частини, чотири фрагменти вати та одноразовий медичний шприц, місткістю 5,0 мл.

Відповідно до висновку експерта № 1696-Х від 21.03.2017 виявлена та вилучена у господарської споруди ОСОБА_4 речовина рослинного походження, вагою 0,435 г. та 49,79 г., є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в висушеному стані становить 0,395 г. та 45,70 грамів. Загальна вага речовини рослинного походження, обіг якого заборонено - канабісом складає 46,095 грамів.

Виявлений та вилучений у приміщенні господарської споруди фрагмент полімерної пляшки нижньої частини на внутрішній поверхні якого є нашарування речовини, містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено-екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу по сухому залишку становить 1,368 гр.

Виявлені та вилучені у приміщенні господарської споруди у ОСОБА_4 чотири фрагменти вати та одноразовий медичний шприц, місткістю 5,0 мл., містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено-опій ацетильований. Маса опію ацетильованого, по сухому залишку становить 0,010 г., 0,030 г., 0,024 г., 0,002 г., 0,020 г. відповідно. Загальна вага опію ацетильованого складає 0,086 грамів.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи і суду пояснив, що дійсно він зірвав на своєму городі кущ коноплі та зберігав цю коноплю, щоб іноді курити. Також підтвердив, що за місцем його мешкання були вилучені речі, якими він виготовлював наркотичні засоби для власного вживання. Іноді він вживає наркотичні засоби, однак у нарколога на обліку не перебуває. Повністю згоден з усім, що зазначено в обвинувальному акті і нічого не заперечує.
Таким чином показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не оспорює.
З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного злочину, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він характеризується позитивно за місцем проживання (а.к.п.26), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п.24,25 ) і є особою раніше не судимою в силу ст. 89 КК України (а.к.п.29).

Судом враховується, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Із досудової доповіді (а.к.п 46-49), складеної за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 Роздільнянського районного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції видно, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, має постійне місце проживання, виховує неповнолітню доньку, 2003 року народження, на теперішній час працює за наймом, займається газоелектрозварювальними роботами. Стан здоров`я задовільний, не підтримує зв`язки з особами з антисоціальною поведінкою. Обвинувачений провинну визнає, розкаюється.

Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без застосування покарання у виді позбавлення чи обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ "Про пробацію", досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України, є зокрема і визнання вини обвинуваченого, на підставі викладеного, суд вважає необхідним та достатнім обрати обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання передбачену санкцією ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Роздільнянського району Одеської області від 28.11.2016 року був накладений арешт на тимчасове вилучене майно, а саме: електричну плиту кустарного виробництва, пластикову бутилку об`ємом два літри з невідомою речовиною бурого кольору, два запакованих шприци ємкістю 5 мл, чотири використаних шприци різних об`ємів, каструлю сріблястого кольору ємкістю приблизно 5 літрів, наповненою невідомою речовиною, накритою кришкою, лист паперу з коробкою від сірників в якому невідома речовина рослинного походження, дві пластикових бутилки синього кольору з написом розчинник MAXIMUM 646, розрізану пластикову бутилку з написом ZIBERT коричневого кольору, скляну банку об`ємом близько 0.5 літрів з пачкою, з назвою Сода харчова, суху рослину із характерним запахом конопель, пластикову бутилку об`ємом 1 літр з невідомою речовиною, лійку червоного кольору. ( а.к.п.30)

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що арешт, накладений на майно обвинуваченого підлягає скасуванню.

Цивільний позов по справі не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді у виді штрафу в розмірі семі десяти п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) в дохід держави витрати на проведення експертизи у розмірі 4622 грн. (а.к.п.35).
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 28.11.2016 року Роздільнянського районного суду Одеської області на тимчасове вилучене майно, а саме: електричну плиту кустарного виробництва, пластикову бутилку об`ємом два літри з невідомою речовиною бурого кольору, два запакованих шприци ємкістю 5 мл, чотири використаних шприци різних об`ємів, каструлю сріблястого кольору ємкістю приблизно 5 літрів, наповненою невідомою речовиною, накритою кришкою, лист паперу з коробкою від сірників в якому невідома речовина рослинного походження, дві пластикових бутилки синього кольору з написом розчинник MAXIMUM 646, розрізану пластикову бутилку з написом ZIBERT коричневого кольору, скляну банку об`ємом близько 0.5 літрів з пачкою, з назвою Сода харчова, суху рослину із характерним запахом конопель, пластикову бутилку об`ємом 1 літр з невідомою речовиною, лійку червоного кольору ( а.к.п.30)

Вищеперілчені речі, які відповідно до постанови від 03.04.2017року визнані речовими доказами по справі , після набрання вироку законної сили, - знищити ( а.к.п.31)

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1