Справа № 645/404/17-к
Провадження № 1-кс/645/156/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі прокурора Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000170 від 31.01.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02.02.2017 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину при наступних обставинах.

31.01.2017 року, приблизно о 12 год. 05 хв., ОСОБА_4 разом з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшли за місцем мешкання спільного знайомого ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Коли двері вказаної квартири відкрив батько ОСОБА_3 ОСОБА_8 та повідомив, що вдома його сина немає, у неповнолітнього ОСОБА_7 та ОСОБА_4 раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, з проникненням у житло. Так, роз приділивши між собою ролі, неповнолітній ОСОБА_7 із ОСОБА_4 повторно постукали у двері вищевказаної квартири, та коли ОСОБА_8 відчинив їм двері, діючи умисно, з корисливих мотивів, в складі зазначеної групи та за попередньою змовою, відкрито проникли в квартиру, де ОСОБА_4 із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, став наносити ОСОБА_8 чисельні удари кулаками в область голови та повалив потерпілого на підлогу, спричинивши останньому тілесні ушкодження. В цей час неповнолітній ОСОБА_7 , який раніше неодноразово перебував в даній квартирі та добре орієнтуючись на місці, забіг на кухню квартири, звідки відкрито викрав ноутбук ТМ «Lenovo» G 550 із зарядним пристроєм до нього.

Після чого неповнолітній ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зникли, звернувши його у свою власність та розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду, зі слів, на суму 5000,00 грн.

31.01.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , та дані про його особу, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного заперечувала проти обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до наступного.

Встановлено, що на підставі заяви потерпілого ОСОБА_8 від 31.01.2017 року Немишлянським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області 31.01.2017 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 про вчинення 31.01.2017 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

31.01.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, відносно потерпілого ОСОБА_8 31.01.2017 року при обставинах, що викладені в ухвалі вище.

Матеріали, додані до клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Дані обставини підтверджені наданими суду доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

Свою вину причетність до вчинення кримінального правопорушення 31.01.2017 року ОСОБА_4 визнає, проте по іншому викладає свою роль та ступень участі. Викрадене майно вилучено, розмір завданої потерпілому майнової шкоди на теперішній час не визначений.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст.177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені ст. 178 КПК України.

Ч.1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених п.1 (можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та/або суду) та п. 3 (незаконно впливати на потерпілого та свідків) ст. 177 КПК України. Ті обставини, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є підставою вважати доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, самі по собі ці обставини не можуть бути безспірною підставою для обрання відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, передбаченого законом, оскільки тяжкість вчиненого кримінального порушення мають враховуватися судом у сукупності з усіма обставинами справи, встановленими під час розгляду справи по суті.

Інші обставини, що встановлені слідчим суддею при розгляді клопотання, свідчать про те, що ОСОБА_4 є особою молодого віку ( 18 років ), має постійне місце реєстрації, проживає разом із матір`ю та малолітніми братами та сестрами, тобто має міцні сімейні зв`язки, є особою раніш не судимою, данні про причетність його до вчинення інших кримінальних правопорушень остаточно органом досудового розслідування не з`ясовні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено реальну наявність частини ризиків, на які в своєму клопотанні посилається слідчий, та не надано докази, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч. 1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід, як домашній арешт, за наявності постійного місця проживання у підозрюваного ОСОБА_4 , на даний час зможе в достатній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку під час досудового та судового провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його постійного проживання: АДРЕСА_1 , на строк до 02 квітня 2017 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк дії даної ухвали наступні обов`язки:

- прибувати до Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та Фрунзенського районного суду м. Харкова за першою вимогою;

- не залишати місце проживання, а саме квартиру АДРЕСА_3 , в період часу з 21.00 години до 06.00 години наступної доби;

- не відлучатися з Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого прокурора та/або суд про зміну місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 положення ч.5 ст. 181 КПК України, про те, що працівники органів поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Строк дії даної ухвали визначити в два місяці, тобто до 02.04.2017 року.

Направити ухвалу на виконання до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного до Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав ___________ 2017 р. ___год.__хв. __________ ОСОБА_4