УХВАЛА
Іменем України

07 лютого 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про визнання протиправними дій державного виконавця Дергачівського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 щодо винесення повідомлення № 7117 від 24.11.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання і винесення повідомлення № 7118 від 24.11.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та зобов`язання державного виконавця Дергачівського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області прийняти до виконання дублікат виконавчого листа № 2-586 від 31.10.2016, виданий Жовтневим районним судом и. Дніпропетровська, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року представник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дергачівського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 про визнання протиправними дій державного виконавця Дергачівського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 щодо винесення повідомлення № 7117 від 24.11.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання і винесення повідомлення № 7118 від 24.11.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та зобов`язання державного виконавця Дергачівського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області прийняти до виконання дублікат виконавчого листа № 2-586 від 31.10.2016, виданий Жовтневим районним судом и. Дніпропетровська.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що державний виконавець Дергачівського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 повідомленням № 7117 від 24.11.2016 та повідомленням № 7118 від 24.11.2016 повернула дублікати виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 стягувачу з підстав не зазначення у виконавчих листах дати народження боржника. Оскільки заявник позбавлений можливості встановити дату народження боржника, оскільки останній не з`являвся у судові засідання, а матеріали справи також не містять дати народження боржника, тому відсутня можливість звернутись до суду с заявою про приведення виконавчого листа у відповідність до Закону України «Про виконавче провадження». Отже заявник звернувся зі скаргою на дії державного виконавця.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглядавати без його участі, вимоги скарги просив задовольнити.

Державний виконавець Дергачівського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заперечення на скаргу, в якому відзначила, що правомірна винесла повідомлення № 7117 від 24.11.2016 та повідомлення № 7118 від 24.11.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки вони не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» і якщо прийняти такі виконавчі листи та відкрити виконавче провадження, у державного виконавця буде відсутня можливість вчиняти належні виконавчі дії, накладати арешт на майно, робити запити, тощо.

Вивчивши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на примусове виконання до Дергачівського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області було направлено дублікати виконавчих листі № 2-586/2008 від 31.10.2016, виданих Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованості в загальному розмірі 31 072,04 грн.

Державним виконавцем Дергачівського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 винесено повідомлення № 7117 від 24.11.2016 та повідомлення № 7118 від 24.11.2016 про повернення виконавчих документів стягувачу, оскільки вони не відповідають вимогам п.1 ч.3 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме, у виконавчих документах відсутня дата народження боржника.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (який діяв на момент спірних правовідносин) у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.
Суд зазначає, що ч. 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» не містить пунктів, зокрема п. 1, яким керувався державний виконавець при винесенні повідомлень, оскільки згідно із ч. 3 ст. 4 вказаного Закону виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.
Крім того, у ч. 4 ст. 4 цього Закону зазначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.
При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.
З викладеного вище вбачається, що ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік випадків у яких державний виконавець повинен повернути виконавчий документ стягувачу.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що посадові особи, у т.ч. державні виконавці, діють в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець, вносячи повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV.

Згідно із п. 18 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі викладеного, керуючись ст.383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 про визнання протиправними дій державного виконавця Дергачівського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 щодо винесення повідомлення № 7117 від 24.11.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання і винесення повідомлення № 7118 від 24.11.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та зобов`язати державного виконавця Дергачівського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області прийняти до виконання дублікат виконавчого листа № 2-586 від 31.10.2016 виданий Жовтневим районним судом и. Дніпропетровська задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця Дергачівського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 щодо винесення повідомлення № 7117 від 24.11.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання і винесення повідомлення № 7118 від 24.11.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов`язати уповноважену особу Дергачівського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області прийняти до виконання дублікат виконавчого листа № 2-586 від 31.10.2016, виданий Жовтневим районним судом и. Дніпропетровська.

Зобов`язати уповноважену особу Дергачівського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області прийняти до виконання дублікати виконавчих листів № 2-586 від 31.10.2016, виданий Жовтневим районним судом и. Дніпропетровська.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали а у разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1