Справа № 495/4585/17
№ провадження 1-кс/495/1693/2017
Ухвала
ІМЕНЕМ УКрАЇНи
14 липня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ширяеве Ширяєвського району Одеської області, громадянина України, раніше судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
13.07.2017 року старший слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим 09.06.2011 року Суворовський районним судом м. Одеса за ст. 122 ч.1, ст.187 ч.1, ст.187 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі, із конфіскацією майна, звільнився 27.01.2016 року по відбуттю покарання. Маючи не зняту та непогашену судимість, не зробив для себе певних висновків, на шлях виправлення не став та скоїв новий злочин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2017 року приблизно о 23.00 год. більш точний час в ході розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 за попередньою змовою з невідомими особами у кількості трьох або чотирьох осіб, точну кількість та особистості нападників на даній стадії досудового розслідування встановити не виявилося можливим, с корисливих спонукань, та злочинним наміром, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я, шляхом вільного доступу, крізь калитку воріт, проникли на подвір`я будинку АДРЕСА_2 і підійшли до вхідної двері жилого будинку, де мешкали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Далі, реалізуючи свій злочинний намір, створивши умови, щоб господар відчинив двері та вийшов на двір, точні дії останніх в наступний час встановити досудовим розслідуванням не виявилося можливим, після відчинення вхідних дверей потерпілим ОСОБА_8 , останні напали на нього та проникли до жилого будинку.

Знаходячись у будинку, ОСОБА_5 та невідомі особи, застосували насильство, небезпечне для життя чи здоров`яосіб, які зазнали нападу, та під погрозою застосування обрізу мисливської рушниці, подавили волю потерпілих до супротиву, та заволоділи грошовими коштами потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Перебуваючи у будинку біля однієї години, приблизно о 00 годин 15 хвилин 25.02.2017 року ОСОБА_5 та невстановлені особи з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 3 000 гривень.

Слідчий стверджує, що встановлено достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання та просили суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні інкриміноване йому кримінальне порушення визнав у повному обсязі та не заперечував проти задоволення даного клопотання.
Захисник зазначив, що не може йти у розріз інтересам свого підзахисного та залишив вирішення даного питання на розсуд суду.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 25.02.2017 року Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000480 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України.

17.05.2017 року ОСОБА_5 заочно було повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
25.05.2017 року ОСОБА_5 було особисто повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема, протоколами, складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими належними та допустимими доказами зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин санкція за котрий передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років позбавлення волі.
За твердженням слідчого, ОСОБА_5 не будучи обмеженим у вільному пересуванні, не позбавлений можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, зможе протиправно впливати на свідків, інших осіб, тощо.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а також запобігання скоєння інших кримінальних правопорушень.

За твердженням слідчого, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , є ризик того, що він:

- може переховуватись від органів досудового розслідування або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- незаконно впливати на свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Строки досудового розслідування 12.07.2017 року продовжено керівником Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до 3-х місяців (до 17.08.2017 року).

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 16.07.2017 року.

Слідчий зазначає, що у даному кримінальному провадженні виконано певних обсяг слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому. Разом з тим закінчити розслідування у 2-місячний строк немає можливості, оскільки для закінчення досудового розслідування потрібно:

- отримати інформації за ухвалою суду на тимчасовий доступ до речей та документів яка знаходиться на виконанні ПрАТ Київстар для встановлення осіб які разом з ОСОБА_5 скоїли злочин;

- отримати та залучення до матеріалів справи висновку генетично-молекулярної експертизи по зрівнянню ядровмісних клітин знайдених на речовому доказі, темній куртці з капюшоном та зразків крові ОСОБА_5 ;

- визначити правову кваліфікацію кримінального провадження

№ 0001173 від 12.03.2017 року за фактом смерті потерпілого ОСОБА_9 , та об`єднання зі справою № 0000480;

- повідомити сторонам кримінального провадження про відкриття матеріалів;

- надати сторонам кримінального провадження доступ до матеріалів досудового розслідування.

Порядок розгляду подання щодо продовження строку тримання особи під вартою передбачений ст.199 КПК України, а питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання щодо продовження строку тримання особи під вартою визначений змістом Глави 18 чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а ч.2 вказаної статті передбачає, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При цьому, у відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК України, повинні враховуватися дані, що заявлені ризики не зменшилися чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

В суді прокурор вказав на те, що існуючі на час обрання запобіжного заходу ризики не зменшилися, а тому з урахуванням зазначених обставин та поведінки підозрюваного, як під час вчинення злочину так і після його вчинення, існують ризики переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Проаналізувавши обставини вчиненого злочину, поведінку підозрюваного на час вчинення зазначеного правопорушення та його відношення до вчиненого, наслідків вчиненого злочину, а також тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, на думку суду, зазначені обставини вказують на існування зазначених у клопотанні слідчого ризиків.

Строк досудового розслідування продовжений до 17 серпня 2017 року в зв`язку з потребою проведення відповідних слідчих та процесуальних дій, виконання яких є необхідним, що підтверджується постановою про продовження строку досудового розслідування від 12.07.2017 року.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час розгляду обставин, суд погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та вважає, що з урахуванням наявних ризиків, існують підстави для продовження строку утримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання цим існуючим ризикам.

При вирішені питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, апеляційний суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що слідчим та прокурором було доведено наявність достатніх підстав, про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України і необхідність продовження відносно підозрюваного строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором та слідчим вищевказані обставини доведено, а саме, те що ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, будучи раніше судимим, маючи не зняту та непогашену судимість, не зробив для себе певних висновків, на шлях виправлення не став та скоїв новий злочин; відносно нього було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; скоїв повторно злочин який відноситься до категорії тяжких.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183-184, 197, 199, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України, строк тримання під вартою, встановлений відповідно до ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.05.2017 року, до 17.08.2017 року, тобто в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1