Справа № 145/220/17
Провадження №1-кп/145/66/2017
ВИРОК
Іменем України
"27" березня 2017 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши при підготовчому судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт з угодою про примирення сторін у кримінальному провадженні №0000021 від 27 січня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:
23 січня 2017 року, близько 20.00 години, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу зайшов на територію підсобного господарства, яке розташоване в дворі будинку АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_4 , перебуваючи на території даного підсобного господарства, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, підійшов до приміщення сараю, звідки таємно, шляхом вільного доступу, викрав три алюмінієві казани, два з яких ємкістю 8 літрів кожен, один ємністю 7 літрів.

Згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України № 160 від 14.02.2017 року станом на 24.01.2017 року ринкова вартість з урахуванням зносу бувшого у використанні алюмінієвого казана ємністю 8 літрів у справному стані могла становити 72,49 грн.; ринкова вартість з урахуванням зносу бувшого у використанні алюмінієвого казана ємністю 7 літрів у справному стані могла становити 72,49 грн.

Таким чином, ринкова вартість викрадених у ОСОБА_4 алюмінієвих казанів станом на 24.01.2017 року становить 217 гривень 47 копійок.

Тим самим, своїми злочинними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_4 матеріального збитку на вказану суму.

В судовому засіданні ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення визнав себе винним. Показав, що вони з ОСОБА_4 сусіди, проживають в одному багатоквартирному будинку по АДРЕСА_2 . О 19-00 - 20-00 год. 23.01.2017 року він зайшов на територію господарства ОСОБА_4 АДРЕСА_2 , де побачив під сараєм три казани алюмінієвих, в двох з яких була каша, яку висипав, казани заніс в погріб будинку. Через кілька днів казани поніс здавати на пункт прийому металобрухту в м. Гнівань, біля пункту прийому металобрухту був зупинений працівником поліції, якому розповів де взяв ці казани.

Щиро кається у вчиненому.

Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та погодився із застосуванням узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив у підготовчому засіданні, що 24.01.2017 року близько 7-00 год. він вийшов до підсобного господарства свого і виявив, що немає трьох казанів, зателефонував до поліції, через пару днів його казани знайшли. Він підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України. Просить затвердити укладену угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання. Претензій до обвинуваченого немає.
Прокурор зазначила, що при укладенні угоди про примирення сторонами дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, тобто що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови даної угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України.

У справі зібрано достатньо даних для обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають вимогам КПК України.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, вислухавши учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Керуючись ст. ст. 314, 349, 368, 373-374, 392, 395, 469, 471, 473 475 КПК України,

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення сторін, укладену 20 лютого 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_5 в прибуток держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 160 від 14.02.2017 року в сумі 439 ( чотириста тридцять дев"ять) гривень 80 копійок.

Речові докази, три алюмінієві казани передані на зберігання ОСОБА_4 залишити власнику.
Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1