Провадження № 1-кп/200/171/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

сторін судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в судовому провадженні №1-кп/200/171/17 (кримінальне провадження №0000418) за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст. 199, ч.3 ст. 204 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на два місяці. В обґрунтування свого клопотання прокурор послався на той ризик, що в разі не продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, останній може продовжити переховуватися від суду. Також прокурор пояснив, що існують ризики того, що опинившись на волі обвинувачений ОСОБА_5 може впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора. Вважав, що продовжувати міру запобіжного заходу його підзахисному недоцільно, оскільки прокурор не довів обгрунтованість підозри висунутої ОСОБА_5 ..

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора.

Також захисником обвинуваченого до суду було подано клопотання про зміну обвинуваченому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. В обґрунтування свого клопотання захисник послався на ту обставину, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не доведена, жоден з допитаних свідків на нього не вказав. Тримання під вартою надто суворе обмеження і в зв`язку із цим просив її змінити на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявив, що він не винний в пред`явленому обвинуваченні. Підтримав свого захисника.

Вислухавши сторони судового провадження, вирішуючи питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд виходть з наступного.

Судом встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 надійшов до суду 31.07.2015 року.

З того часу обвинувачений ОСОБА_5 переховувався від суду майже півтора роки, на виклики суду не з`являся, з місця постійного проживання виїхав, не повідомивши про це суд.

Судом двічі ухвалювалося рішення про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_5 до суду.

Згідно рапорту інспектора Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , виходом за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , йому двері будинку ніхто не відчинив, встановити місце знаходження ОСОБА_5 не вдалося.

Обвинуваченому надсилалися судові повістки за місцем проживання, секретар судового засідання ОСОБА_7 двічі намагалася викликати обвинуваченого ОСОБА_5 до суду телефонограмами за номером телефону, зазначеному в обвинувальному акті. На дзвінки суду абонент не відповів.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 тривалий час переховувався від суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 199 та ч.3 ст. 204 КК України за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років.

Прокурором доведено, а судом встановлено, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі переховувався від суду.

На думку суду, існують ризики, що в разі не продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або зміни такої міри запобіжного заходу за клопотанням захисника, обвинувачений ОСОБА_5 , опинившись на волі може продовжити переховуватися від суду, розпочне впливати на свідків та буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Саме в зв`язку із наявністю даних обґрунтованих ризиків, суд вважає клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою таким, що підлягає задоволенню, а клопотання захисника про зміну міри запобіжного заходу таким, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Дніпропетровській установі виконання покарань №4 строком на два місяці до 25.09.2017 року.

В задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Для виклику свідків в судове засідання по справі оголосити перерву.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1