Справа № 646/9498/16-к
№ провадження 1-кс/646/34/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.05.17 року слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань

в с т а н о в и в :
01 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернувся із скаргою, в якій зазначив, що 21 червня 2016 року направив до Верхового Суду України скаргу,в якій виклав обставини вчинення, на його думку, кримінального правопорушення посадовими особами Харківської місцевої прокуратури № 4, суддею Московського районного суду м. Харкова, слідчим СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області та адвокатом. Вказану заяву було направлено до прокуратури Харківської області. До теперішнього часу заявник ОСОБА_3 не отримав повідомлення з прокуратури щодо внесення відомостей до ЄРДР. Заявник вважає, що прокурор діяв в порушення вимог ст. 214 КПК України, тому просив зобов`язати прокурора внести відповідні відомості за його заявою від до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи, що заявник ОСОБА_3 знаходиться під вартою і перебуває у Харківськвй установі виконання покарань (№27), з метою забезпечення права заявника на участь в судовому засіданні, слідчим суддею було прийнято рішення про розгляд скарги в режимі відеоконференції між Харківською установою виконання покарань та Червонозаводським районним судом м. Харкова, однак від участі у відеоконференції заявник ОСОБА_3 відмовилася.

Прокурор прокуратури Харківської області в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, проти задоволення скарги заперечував, оскільки відомості за аналогічною заявою ОСОБА_3 було внесено до ЄРДР, у зв`язку із чим було проведено досудове розслідування, за результатами здійснення якого було винесено постанову про закриття кримінального провадження, про що було повідомлено заявника.
За таких обставин, враховуючи строки розгляду зазначеної категорії справ визначені статтею 306 КПК України, приймаючи до уваги положення статті 28 Кримінального процесуального Кодексу України щодо розумних строків розгляду, а також принцип диспозитивності та змагальності кримінального провадження (статті 22,26 КПК України), суд вважає за можливе, розглянути справу за відсутності заявника та прокурора.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.
Як встановлено слідчим суддею скаргу ОСОБА_3 від 21 червня 2016 року в порядку ст. 55 Конституції України, адресовану Верховному Суду України, щодо призначення прокурорської перевірки, проведення якої заявник просив доручити Генеральній прокуратурі України, було направлено до прокуратури Харківської області та отримано 25 липня 2016 року.
Таким чином, вказана скарга фактично містить посилання на незгоду з процесуальним рішеннями суду та діями адвоката при здійсненні захисту обвинуваченого. Крім того, у вказаній скарзі ОСОБА_3 висказує незгоду з діями слідчого та прокурора під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Вбачається, що норми ст. 214 КПК України знаходяться у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, і тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають буми критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, системний аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення чи об`єктивні дані, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення (фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення тощо).

Крім того, посилання на неправомірні дії, незгода з процесуальним рішенням судді при розгляді справи самі по собі не можуть бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку ст. 214 КПК України.

Статтею 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, зокрема, забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влада» зазначено, що судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Така позиція визначена і Консультативною радою європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на зверненні до Європейського суду з прав людини.

Крім того, діючим кримінальним процесуальним законодавством чітко визначений порядок оскарження бездіяльності, дій або рішень слідчого, прокурора під час здійснення досудового розслідування, що надає заявнику право оскаржити бездіяльність слідчого у встановленому законом порядку.
У зв`язку з чим вважаю, що в скарзі ОСОБА_3 від 21 червня 2016 року відсутні підстави згідно ч. 5 ст. 214 КПК України для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку із чим скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської області та зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1