Справа № 750/6290/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/459/2017
Категорія - ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004562 від 24 червня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2017 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, з повною вищою освітою, неодруженого, працюючого виробником дерев`яних піддонів в ПАТ АТП-2562, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років 6 міс. позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Початок відбування строку покарання ОСОБА_6 постановлено обчислювати з моменту звернення вироку суду до виконання.

Колективний позов потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином та витрат на правову допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 60 000 (шістдесят тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, 1 666 (одну тисячу шістсот шістдесят шість) грн. 66 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 60 000 (шістдесят тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, 1 666 (одну тисячу шістсот шістдесят шість) грн. 66 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 60 000 (шістдесят тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, 1 666 (одну тисячу шістсот шістдесят шість) грн. 66 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу. В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави - 3082 (три тисячі вісімдесят дві) грн. 56 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 24 червня 2015 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_6 , керуючи мотоциклом марки JIANSHE JS150-3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в місті Чернігові по проспекту Миру зі сторони вулиці Громадська в напрямку вулиці О.Кошового.

Рухаючись у вказаному напрямку, в районі будинку № 189 по проспекту Миру, ОСОБА_6 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не зменшив швидкості руху для безпечного об`їзду велосипеда марки Ardis Либідь, під керуванням ОСОБА_13 , який рухався в попутному напрямку руху мотоцикла, в результаті чого скоїв на нього наїзд.

В результаті наїзду ОСОБА_13 отримав тілесне ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми забійні рани в правій скроневій та тім`яно-скроневій ділянках, садна лоба та носа, крововиливи в шкірно-м`язовий лоскут голови лобної та тім`яно-скроневої ділянки справа, лінійний перелом кісток склепіння та основи черепа справа, правобічна субдуральна гематома, дифузні субарахноїдальні крововиливи та вогнища забою речовини головного мозку правої скроневої, садна, синці тулуба та кінцівок, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 555 від 31.07.2015 року мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Виявлений при судово-медичній експертизі комплекс тілесних ушкоджень має прямий причинний зв`язок із настанням смерті потерпілого ОСОБА_13 .

У дані дорожній обстановці водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 12.3 Правил дорожнього руху України, що стало причиною настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк на 2 роки, та поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки він щиро розкаюється, приносить свої вибачення і співчуття потерпілим, та намагається відшкодувати завдану шкоду. Зазначає, що на сьогоднішній день він передав потерпілим гроші в сумі 80000 грн., вони прийняли його вибачення та каяття. Наголошує, що своєю належною поведінкою та увагою до сім`ї потерпілого він спокутує свою провину, та повністю відшкодує завдану шкоду.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній, просили звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням; пояснення потерпілих, які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності, ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд надав належну юридичну оцінку.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких необережних злочинів, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, думку потерпілих, які просили призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, його молодий вік, сімейний та майновий стан, стан його здоров`я, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та визнав за можливе призначення покарання у виді позбавлення волі в розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність ізоляції обвинуваченого від суспільства при наведених вище обставинах, з урахуванням особи обвинуваченого, його сімейного та матеріального стану, тяжкості злочину.

В апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою провину, щиро каявся. Пояснював, що не в змозі був сплачувати потерпілим кошти на відшкодування завданої шкоди, оскільки його сім`я знаходиться у важкому матеріальному стані, з раннього дитинства жив без батька, з вітчимом склались непрості відносини, із самого дитинства працював і сьогодні працює, проте, коштів вистачає лише на задоволення самих необхідних потреб. Стверджує, що вибачився перед потерпілими і зараз теж приносить свої вибачення.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 у суді апеляційної інстанції прийняли вибачення обвинуваченого та просили звільнити останнього від відбування реального покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Зазначили, що ОСОБА_6 просив у них вибачення за скоєне, та частково відшкодував шкоду.

В апеляційному суді встановлена нова пом`якшуюча покарання обставина, у відповідності до ст. 66 КК України, а саме добровільне часткове відшкодування обвинуваченим шкоди, завданої потерпілим, що підтверджується наданими апеляційному суду копіями розписок про відшкодування шкоди, та нові дані про особу обвинуваченого прохання вибачення у потерпілих.

За вказаних підстав, колегія суддів, проаналізувавши всі вищевикладені обставини, дійшла висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, оскільки, враховуючи особу обвинуваченого, його сімейне та матеріальне становище, дійсну щирість його дій і каяття, наявність пом`якшуючої покарання обставини, встановленої апеляційним судом, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вважає за можливе надати обвинуваченому час у виді іспитового строку, щоб він своєю законослухняністю, ставленням до виконання покладених на нього обов`язків, довів своє виправлення без реального відбування покарання, дисциплінуючи себе до проходження цього випробування та більш швидкого погашення заборгованості перед потерпілими.

Всі аргументи апеляційної скарги обвинуваченого судом апеляційної інстанції перевірені.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, вирок суду зміні в частині призначеного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 409-411, 411-419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2017 року відносно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від призначеного судом першої інстанції основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком в два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4