Кримінальне провадження № 1-кп/331/490/2016
ЄУН 331/7903/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, гр. України, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

22.09.2016 році Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 186 ч. 1 КК України до 180 годин громадських робіт.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, 31.10.2016 о 04 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 спить та за діями ОСОБА_5 ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з тумбочки, яка розташована біля ліжка, на якому спав потерпілий ОСОБА_4 , таємно викрав майно, яке належить останньому, а саме:

- мобільний телефон «Lenovo A6010» в корпусі чорного кольору, іmеі 1 -

НОМЕР_1 , іmеі 2 - НОМЕР_2 , вартістю 3700 грн.;

- сім-карту мобільного оператора «lifecell», матеріальної цінності для потерпілого

ОСОБА_4 не представляє, без грошових коштів на мобільному рахунку;

- чохол для мобільного телефону із силікону синього кольору, матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_4 не представляє;

- карту-пам`яті об`ємом 16 гігабайт, вартістю 150 грн., а всього викрав майна на загальну суму 3850 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В підготовчому судовому засіданні надійшла угода про примирення між ОСОБА_4 , який є потерпілим в кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 від 17.11.2016 року.

Виходячи зі змісту даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3-х місяців арешту, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2016 року, остаточно призначити покарання у вигляді 3 місяців 10 днів арешту.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє права та наслідки укладення угоди, які передбачені ч.5 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені судом в судовому засіданні.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілого, суд встановив, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ст. 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій не пов*язаних з відшкодуванням шкоди, які обвинувачені зобов*язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або не призначення покарання та звільнення його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою провину, щиросердно покаявся у вчиненні кримінального правопорушення, сприяв проведенню досудового розслідування. Ці обставини оцінюються судом як пом*якшуючі відповідальність обставини. Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше засуджений, учинив злочин не відбувши покарання за попереднім вироком, не одружений, має постійне місце проживання. На обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває. У зв*язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо із застосуванням покарання у вигляді арешту.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 на досудовому слідстві не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат по справі не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 468-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 17 листопада 2016 р. у кримінальному провадженні № 1-кп/331/490/2016 від 25.11.2016 р., укладену між ОСОБА_4 , який є потерпілим в кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3-х місяців арешту. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань, приєднати не відбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) місяців 10 (десяти) днів арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Речові докази:

-мобільний телефон «Lenovo A6010» в корпусі чорного кольору, іmеі 1 - НОМЕР_1 , іmеі 2 НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити йому за належністю;

-оригінал специфікації від 31.10.2016 року на ім*я ОСОБА_5 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області з урахуванням обмежень, визначених ст.394 ч. 3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1