Справа № 297/1143/17
УХВАЛА
про відмову в задоволенні клопотання
25 травня 2017 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000384 від 23.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:
Слідчий СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «Мерседес-Бенц», модель Е-220, сірого кольору, номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , 2003 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить громадянину Чеської Республіки ОСОБА_5 , мешканцю м. Прага Чеської Республіки, та яким згідно доручення користується громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що 22 травня 2017 року близько 21:00 годин на КПП «Лужанка» було зупинено вищевказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_6 . При перевірці автомобіля в базі «Гарт-1 Інтерпол пошук» встановлено, що даний автомобіль перебуває в розшуку як викрадений. 22 травня 2017 року в період часу з 21:05 по 22:00 годин слідчим ОСОБА_7 в с. Астей Берегівського району було проведено огляд місця події, в ході якого було влучено вказаний транспортний засіб та поміщено його на штраф майданчик Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області. Оскільки даний автомобіль має доказове значення в кримінальному провадженні, слідчий просив накласти на нього арешт.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав, наведених в такому, просили накласти арешт на вказані в клопотанні речі. Слідчий зазначив, що автомобіль визнано речовим доказом та додав постанову про визнання речовим доказом.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує його доводи, слідчий суддя приходить до наступного.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження відповідними особами таким майном.

При цьому, в клопотанні не обґрунтовано необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не вказано мету накладення арешту відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України. Крім того, до клопотання додано ряд документів на іноземній мові, які не містять перекладу на мову, якою ведеться судочинство.

Викладені у клопотанні обставини є суперечними, сумнівними та у сукупності з доданими до нього матеріалами не визначають підстав для накладення арешту на зазначений автомобіль, виходячи з наступного.

Правова кваліфікація діяння визначена за ч. 4 ст. 358 КК України, що передбачає кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

При цьому, із фабули витягу із ЄРДР кримінального провадження № 0000384 від 23.05.2017 року взагалі не вбачається, що було скоєно кримінальне правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України. Слідчим не вказано який документ, що має відношення до вищезазначеного автомобілю є підробленим.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Однак, правова підстава накладення арешту на транспортний засіб слідчим не конкретизована, натомість в клопотанні вказано тільки те, що автомобіль має доказове значення в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, оскільки клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а також оскільки слідчим не доведено наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна, на яке просить накласти арешт, а саме автомобіль марки «Мерседес-Бенц», оскільки необхідність та підстави накладення арешту слідчим не доведено, а клопотання не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як накладення арешту на майно, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309, 370-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000384 від 23.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1