Справа № 520/8364/16-к
Провадження № 1-кс/520/1548/16
УХВАЛА
ВСТАНОВИВ:
15.07.2016 року в провадження слідчого суді надійшло клопотання про арешт майна.
Як вбачається з клопотання, у 2009 році ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ «Термінал-СВП» та, в подальшому, одним із засновників ТОВ «Голдмеш», познайомився з ОСОБА_6 , яка працювала на вказаних підприємствах та її рідним братом ОСОБА_7 .
Наприкінці листопада 2014 року, більш точна дата досудовим слідством не встановлена, у ОСОБА_5 , із корисливих мотивів, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , шляхом зловживання довірою останнього у великому розмірі під приводом реалізації фіктивного бізнес-проекту, з поставки імпортного товару з Пакистану на територію України.
Так, 20 листопада 2014 року ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, звернувся до ОСОБА_7 та запропонував останньому взяти участь у бізнес-проекті, який полягав у поставці товару з Пакистану, а саме рису на територію України, за значно дешевшою від інших цін, запевнивши останнього у дійсності та реальності вказаного проекту. За умовами цього проекту, ОСОБА_7 мав передати ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 200 000 доларів США, а ОСОБА_5 , в свою чергу, мав організувати поставку вказаного товару на територію України у розмірі 8 контейнерів вартістю по 25 000 доларів США кожний, реалізувати його та в строк до 20 березня 2015 року повернути ОСОБА_7 отримані в наслідок вигідної реалізації товару грошові кошти у розмірі 200 000 доларів США та 25 тон рису. Враховуючи вигідність пропозиції, те, що ОСОБА_5 тривалий час працював з рідною сестрою ОСОБА_7 ОСОБА_6 , а також те, що ОСОБА_7 сприймав вказаний проект як дійсний та реальний, останній довірився ОСОБА_5 та погодився на його пропозицію.
Так, 24 листопада 2014 року, більш точний час досудовим слідством не встановлений, ОСОБА_7 , будучи введеним в оману щодо реальності за пропанового ОСОБА_5 бізнес-проекту та дійсних злочинних намірів останнього, знаходячись у приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_1 в присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , передав ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 200 000 (двісті тисяч) доларів США, що на той момент, згідно курсу Національного банку України по відношенню гривні до долару США склало 3 012 000 (три мільйони дванадцять тисяч) гривень.
В свою чергу, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 у великих розмірах, шляхом зловживання довірою останнього, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 200 000 (двісті тисяч) доларів США, що на той момент, згідно курсу Національного банку України по відношенню гривні до долару США склало 3 012 000 (три мільйони дванадцять тисяч) гривень про що, у присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , склав відповідну письмову розписку від 24 листопада у якій, за усною домовленістю з ОСОБА_7 зазначив, що отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 200 000 доларів США, за умови повернути їх у строк до 20 березня 2015 року.
Так, ОСОБА_5 , заздалегідь знаючи про фіктивність запропонованого ОСОБА_7 бізнес-проекту, а також не маючи наміру на виконання домовленостей та повернення грошових коштів, розпорядився ними на власний розсуд.
Враховуючи викладене, 24 листопада 2014 року, знаходячись у приміщенні офісу ТОВ «Термінал-СВП» за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 120, ОСОБА_5 , зловживаючи довірою, під приводом реалізації неіснуючого фіктивного бізнес-проекту з реалізації імпортного товару з Пакистану на території України, заволодів грошовими ОСОБА_7 в особливо великому розмірі, а саме 3 012 000 (три мільйони дванадцять тисяч) гривень, якими розпорядився на власний розсуд.
У вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство) в особливо великих розмірах, підозрюється ОСОБА_5
13.07.2016 року працівниками УПП в м. Одесі ДПП України на 490 км Київської траси (Одеса-Київ) зупинено автомобіль Мерседес чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , у якому, на пасажирському сидінні знаходився розшукуваний ОСОБА_5 , після чого, останній був доставлений до Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області. На підставі ухвали слідчого судді підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий з метою приводу до Київського районного суду м. Одеси для участі в розгляді клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, 13.04.2016 останньому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За кермом вказаного автомобілю знаходився ОСОБА_9 , який, будучи допитаним в якості свідка пояснив, що неофіційно працює водієм та охоронцем підозрюваного ОСОБА_5 та перевозить його на автомобілі Мерседес чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , фактичним володільцем якого є підозрюваний ОСОБА_5 . Крім того, за наказом останнього, 13.07.2016 ОСОБА_9 віз ОСОБА_5 до м. Києва.
Згідно договору купівлі-продажу від 12.01.2016 транспортний засіб Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 належить матері підозрюваного ОСОБА_10 . Однак, ОСОБА_10 1950 народження, з 2005 року є пенсіонером, ніде не працює. Таким чином, в органів досудового розслідування є підстави вважати, що вказаний транспортний засіб був придбаний підозрюваним ОСОБА_5 за гроші, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та зареєстрований за матір`ю ОСОБА_10 з метою уникнення його конфіскації, за наявність заборгованості перед ОСОБА_7
14.07.2016 старшим слідчим СВ Таїровського ВП Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 проведено огляд автомобілю Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 під час якого виявлено та вилучено особисті речі підозрюваного ОСОБА_5 - записник підозрюваного, мобільний телефон Самсунг імей НОМЕР_2 .
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна обґрунтовуючи його тим, що є достатні підстави вважати, що автомобіль Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 фактично належить ОСОБА_5 та був придбаний останнім за грошові кошти отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, якими незаконно, шляхом обману та зловживання довірою заволодів в ОСОБА_7 .
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, вважаючи що воно підлягає задоволенню в повному обсязі.
Клопотання про арешт майна було розглянуто згідно за ч.2 ст. 172 КПК України за клопотанням прокурора який зазначив, що розгляд клопотання необхідно розглядати без власника майна з метою забезпечення арешту майна.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Згідно ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. Так, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим наведені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме надані докази, які дають підстави вважати існування факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Слідчим, із дотриманням вимог ст.171 КПК України, зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, вказаний перелік і вид майна, що належить арештувати, надані документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арешту.
Приймаючи до уваги викладені в клопотанні обставини та з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої діяннями підозрюваного ОСОБА_5 та унеможливлення зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого. Щодо того факту, що згідно договору купівлі продажу вказаний автомобіль належить матері підозрюваного, суд вважає що оформляючи автомобіль на матір пенсіонера з 2005 року, підозрюваний таким чином намагався уникнути конфіскації, при наявності заборгованості перед ОСОБА_7 . Згідно долучених до клопотання пояснень свідка ОСОБА_9 останній повідомив, що приблизно з квітня 2016 року працював водієм у підозрюваного, та керував автомобілем «Мерседес» який належав ОСОБА_5 .
Керуючись ст. ст. 131,170, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання ст. слідчого СВ Таїровського відділення Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити.
Накласти арешт на легковий автомобіль Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_3 , 2006 року випуску, який на теперішній час зареєстровано за ОСОБА_10 , один комплект ключів, записник підозрюваного ОСОБА_5 , мобільний телефон Самсунг імей НОМЕР_2 .
Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1