30.09.2016 363/3305/16-к
В И Р О К
Іменем України
30 вересня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вишгород, українця, громадянина України, не працюючого, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -
ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.
Так, 21.01.2016 року близько о 00.30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів та мету незаконного збагатитися, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, розбив ліве пасажирське скло автомобіля марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , яке належить ОСОБА_6 , та таємно викрав тримач для мобільного телефону марки «Універсальний» вартістю 529 гривень 00 копійок, який належав останньому, таким чином виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця не зміг завершити злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий поряд з автомобілем ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..
Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 529 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України визнав у повному обсязі.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що на кануні 20.01.2016р., у його хрещеника був день народження, та він вживав алкогольні напої. Потім, приблизно 21.01.2016р. о 00.30 год. він перебуваючи у АДРЕСА_2 побачив автомобіль марки «Hyundai Accent», з якої вирішив викрасти речі та з цією метою розбив ліве пасажирське скло та викрав з автомобілю тримач для мобільного. Після цього вирішив піти з місця злочину, але його дії були помічені особами які його затримали та він був доставлений до відділу поліції. У скоєному розкаюється, просить суд суворо його не карати та призначити покарання у вигляді штрафу, оскільки він працює неофіційно та має джерела доходів достатні для сплати штрафу.
Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), який не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 185 ч.1, 15 ч.2 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 : раніше не судимий; не одружений; за місцем мешкання характеризується задовільно; на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання провини, відшкодування шкоди потерпілому.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , пом`якшуючі покарання обставини, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та у відношенні нього можливо застосувати мінімальну санкцію передбачену ст.185 ч.1 КК України у виді штрафу .
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільній позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 100, 368-370, 373-374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1