Справа№ 632/621/16-к
Провадження № 1-кп/632/70/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000524 від 30 травня 2015 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел.. Котовського, Калінінського району, м. Донецька, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
29 травня 2015 року, приблизно о 23 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Мерседес-Віто», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух з м. Балаклія у напрямок м. Первомайський по автодорозі Шевченково Балаклія - Первомайський - Кегичівка, проїжджаючи ділянку дороги розташовану поблизу селища Киселі Первомайського району Харківської області, в порушення вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р., діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, не врахувавши дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, в наслідок чого, не впоравшись з керуванням автомобілем, втратив контроль над керуванням, виїхавши за межі проїзної частини на узбіччя з послідуючим перевертанням автомобілю.
В результаті порушення обвинуваченим ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху був травмований пасажир автомобілю ОСОБА_4 , якому було спричинено закритий перелом верхньої та середньої третини правої стегнової кістки, який відповідно до висновку медичного експерта №. 364-ЛЗ/15 від 30 листопада 2015 року, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у порушенні правил безпеки дорожнього руху визнав повністю та пояснив, що 29 травня 2015 року приблизно о 23-00 год., їхав разом зі своїм близьким другом ОСОБА_4 на автомобілі марки «Мерседес-Віто» по автодорозі з м. Балаклія у напрямок м. Первомайський, проїжджаючи ділянку дороги розташовану поблизу селища Киселі, не врахував дорожню обстановку, оскільки були великі ями, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого, не впорався із керуванням, виїхавши за межі проїзної частини на узбіччя, де автомобіль перекинувся. В результаті дорожньо-транспортної події був травмований пасажир автомобілю ОСОБА_4 .. Він повністю відшкодував шкоду потерпілому.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що, він не має заперечень щодо повноти висунутого йому обвинувачення, а тому вважає недоцільним дослідження доказів, стосовно фактичних обставин справи, які він не оспорює. Розуміє, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
В межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за згодою учасників судового провадження, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_5 допустимим доказом у справі, приймаючи до уваги, що останній не піддає сумніву фактичні обставини справи, правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, враховуючи пояснення потерпілого ОСОБА_4 , суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Таким чином, суд дійшов до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 29 травня 2015 р. внаслідок дорожньо - транспортної події йому було спричинено закритий перелом верхньої та середньої третини правої стегнової кістки, разом з цим обвинувачений є його близьким другом, лікувались разом, ОСОБА_5 повністю відшкодував завдані ним збитки, в зв`язку з чим, він просить у відповідності до ст. 46 КК України звільнити останнього від кримінальної відповідальності. Обвинувачений ОСОБА_5 також заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки вони з потерпілим примирилися. Також зазначив, що правові наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України йому зрозумілі і він погоджується з цим та закриттям справи щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Прокурор проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження не заперечував,оскільки вважав, що є всі підстави для застосування положення ст. 46 КК України та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Передумовою даного виду звільнення є вчинення особою вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості. Особливістю такого злочину в даному випадку є обов`язкова наявність потерпілого, тобто фізичної особи, якій заподіяна фізична, моральна або матеріальна шкода і яка визнана потерпілою. Для застосування ст. 46 КК України необхідно встановити, що винний відшкодував збитки, а потерпілий не має претензій і не заперечує проти звільнення винного від кримінальної відповідальності.
Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 р. роз`яснив, що за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Під час судового розгляду судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 відповідно до вимог кримінального законодавства є особою, яка вперше вчинила злочин, йому висунуте обвинувачення у вчиненні необережного злочину невеликої тяжкості, який не є корупційним.
Потерпілий та обвинувачений в судовому засіданні заявили клопотання про примирення у зв`язку з відсутності будь-яких претензій матеріального та морального характеру. Потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що це волевиявлення зроблено без стороннього впливу, самостійно, та випливає виключно з позитивної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , про що також свідчить його власноручно написана заява.
Також, суд звертає увагу, що кримінальна відповідальність особи за ч. 1 ст. 286 КК України настає у разі порушення нею правил безпеки руху й експлуатації транспорту тільки за умови, якщо в результаті цих порушень настали суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння особі тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та наявності причинного зв`язку між діянням та цими наслідками, і про жодну іншу шкоду в диспозиції цієї статті не йдеться.
Отже, враховуючи, що ст. 46 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні щодо кола осіб чи конкретних складів злочину за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування, суд доходить висновку, про обґрунтованість застосування положення ст. 46 КК України та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі вищезазначеного, суд вважає за необхідним закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід не застосувався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 286, 349, 370, 372 КПК України, ст. ст. 44, 46 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закрити.

Речовий доказ, автомобіль марки «Мерседес-Віто», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_5 - повернути власникові.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області, через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1