В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 01.05.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002788 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, українця, одруженого, офіційно працюючого провідним спеціалістом Уманського міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх», з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , є на утриманні неповнолітня дитина, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 30.04.2015 близько 12.00 години на території ВНТУ за адресою м. Вінниця вул. Хмельницьке шосе 95 виникла сварка на ґрунті особистих неприязних відносин. В ході конфлікту ОСОБА_4 почав вимагати у ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1000 (тисяча) доларів США. Почувши категоричну відмову, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном з метою власного збагачення. Так реалізовуючи свій злочинний умисел, керуючись жагою наживи, ОСОБА_4 схопив ОСОБА_7 за рукав куртки правою рукою, а лівою намагався нанести удар кулаком по обличчю, але останній відхилився. В ході боротьби, ОСОБА_4 помітив в руках ОСОБА_7 мобільний телефон марки Iphone 4 в корпусі білого кольору, вартість якого згідно товарознавчого дослідження складає 2799,61 гривень, після чого вибив його з рук. Коли телефон впав на землю, ОСОБА_4 швидко підняв його та поклав до своєї кишені. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 схопив за ремінь сумку, що висіла на плечі у ОСОБА_7 та намагався вирвати її, але через супротив потерпілого йому не вдалося це зробити. Тоді ОСОБА_4 дістав з кишені предмет схожий на ніж та почав перерізати матерчатий ремінь сумки. Після того як ОСОБА_4 не вдалося перерізати ремінь, він почав вимахувати ножем перед потерпілим. Розуміючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, ОСОБА_8 відпустив сумку, в якій знаходились його особисті речі, які не становлять матеріальної цінності та гроші в сумі 36 гривень. Таким чином своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 2835,61 грн. В подальшому ОСОБА_4 , заволодівши сумкою та мобільним телефоном ОСОБА_6 , залишив місце скоєння злочину та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні злочину не визнав та суду пояснив, що він із потерпілим знайомий протягом п`яти років та запропонував йому співпрацю в соціальній мережі, про що був укладений усний договір. З потерпілим зустрічалися в різних спільних компаніях та до зазначеної події у нього з потерпілим стався конфлікт. Потерпілий відмовився в подальшому працювати з ним. В подальшому потерпілий в соціальній мережі почав поширювати різні наклепи на нього, в зв`язку з чим він приїхав в м. Вінницю та дізнавшись що потерпілий навчається у ВНТЕУ, знайшов його та попросив, щоб він разом з ним відійшов на розмову. Потерпілий почав йому погрожувати, в результаті чого у них виник конфлікт, в ході якого він наніс потерпілому удар від якого у потерпілого випав мобільний телефон. Телефон він підняв та забрав. Крім того вирвав потерпілому рукав та вирішив забрати сумку. В подальшому після цих подій, він відлучився по своїм справам та до нього почали телефонувати незнайомі люди і погрожувати, а тому він пішов на Пирогова 4 та передав їм сумку потерпілого по акту. З сумки нічого не зникло. Цивільний позов потерпілого визнав.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він 30.04.2015 року приблизно о 12 год. перебував з компанією біля арки університету. До нього підійшов ОСОБА_4 та, поклавши руку на плече, попросив відійти. Коли вони відійшли, то від ОСОБА_4 він почув нерозбірливу розмову про те, що він має повернути йому кошти в сумі 1000 дол. США за невиконані обов`язки. В подальшому ОСОБА_4 наніс йому удар та в ході нанесення йому удару у нього з рук вилетів мобільний телефон, який ОСОБА_4 підняв та забрав собі в карман. Потім ОСОБА_4 намагався відібрати сумку, шляхом перерізання ременя сумки за допомогою ножа. В подальшому він відпустив сумку і ОСОБА_4 пішов. В той час у нього було два телефона, і він пішов за ОСОБА_4 , який почав тікати, а по дорозі зателефонував до мами. Тікаючи ОСОБА_4 намагався спіймати таксі. Він проживає недалеко від автовокзалу, тому пішов додому, заблокував забраний ОСОБА_4 телефон через інтернет. По дорозі як йшов додому, викликав міліцію. До цього випадку знав ОСОБА_4 приблизно 5 років, оскільки в них був один спільний проект. Претензій до нього не було до того часу, коли, спільнотою в соціальних мережах було зібрано кошти для військових, а ОСОБА_4 використав не за призначенням. В подальшому стали ходити чутки, що він кошти забрав собі та зробив за них ремонт. В нього був певний проект в колі осіб та ОСОБА_4 мав в його проекті запустити свою рекламу проектів, проте замість цього почала йти інформація з неправдивими чутками. Ножик був розкладний, проте не знає для яких цілей він його носив. Сумку йому повернули працівники міліції і на сумці є пошкодження від ножа, телефон був в сумці розбитий. Компенсацію у поштовою відділенні отримав. Претензій по цьому поводу не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 30.04.2015 року він стояв з товаришами на вулиці, а потім піднявся наверх, оскільки йому необхідно було зробити лабораторну роботу. В подальшому друзі піднялись наверх, проте ОСОБА_10 серед них не було, а повідомили, що він пішов з якимись чоловіком. Він набрав номер телефону ОСОБА_10 , проте він не відповідав, тому він зателефонував його матері, яка повідомила, що його забрав якийсь чоловік та попросила, щоб я пішов до західного автовокзалу. Коли пішов до автовокзалу, то там побачив ОСОБА_10 з ушкодженнями на обличчі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 30.04.2015 року він стояв разом із компанією біля арки університету. Згодом до них підійшов чоловік, (як він впізнав в судовому засіданні ОСОБА_4 ), положив руку ОСОБА_12 на плече та попросив відійти. Вони разом відійшли до фонтана, а в подальшому вони побачили між ними бійку, можливо був і ніж. В результаті у ОСОБА_13 на обличчі була подряпина та порвана сумка. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відійшли від них приблизно на 100 м, а тому було видно лише силуети, тому точно повідомити не може чи був ніж чи ні. Всі події відбувались приблизно 3 хв. Обвинувачений шарпав потерпілого та у нього щось блиснуло в руках, проте точно стверджувати що, не може. В подальшому обвинувачений направився в бік автовокзалу, а ОСОБА_10 з невеликою відстанню пішов за ним. Чи телефонував в той момент ОСОБА_10 , він не бачив.

Допитаний в судовому зсіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що 30.04.2015 року він стояв разом із компанією біля арки університету та до них підійшов чоловік, (як він впізнав в судовому засіданні ОСОБА_4 ), положив руку ОСОБА_12 на плече та попросив відійти. Вони відійшли та в подальшому він побачив, що обвинувачений шарпав ОСОБА_13 за куртку і сумку, яку він забрав. Всі події відбувалися від них на відстані 50-100 м та конфлікт тривав приблизно 5 хв. Компанія стояла колом та всі спостерігали за подією. Він бачив, як обвинувачений шарпав за куртку та сумку ОСОБА_15 , а ОСОБА_10 захищався. Після конфлікту обвинувачений пішов в бік автовокзалу, а ОСОБА_16 пішов за ним. Чи розмовляв ОСОБА_10 в цей момент по телефону, він не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що 30.04.2015 року він стояв разом із компанією біля арки університету. До них підійшов чоловік, (як він впізнав в судовому засіданні ОСОБА_4 ), положив руку ОСОБА_6 на плече та попросив відійти на розмову. Вони відійшли та між ними в подальшому виник конфлікт. В ході конфлікту, він в руках у обвинуваченого бачив щось схоже на ніж. Всі події відбувалися на території ВНТУ. В подальшому бачив пошкоджену сумку, проте на обличчя уваги не звернув. Обвинувачений пішов в сторону автовокзалу, а ОСОБА_10 пішов за ним. Обвинувачений був в головному уборі, проте відстань дозволяла розглянути його обличчя. В той час, коли ОСОБА_10 відійшов, то в компанії перестали спілкуватися, а стали спостерігати за подіями. Крім того, зазначив, що обвинувачений не міг забрати сумку у ОСОБА_10 , а тому, можливо ножем, перерізав ремінь сумки. Розмов та криків між обвинуваченим та ОСОБА_10 не було чути.

З досліджених судом доказів, що надані прокурором під час судового провадження вбачається, що 30.04.2015 року з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_6 Згідно вказаної заяви він просить прийняти міри до ОСОБА_4 , який 30.04.2015 року близько 12:10 год., перебуваючи біля будівлі ВНТУ за адресою м.Вінниця вул. Хмельницьке шосе 95 відкрито, з застосуванням фізичної сили заволодів його мобільним телефоном марки Iphone 4 в корпусі білого кольору, вартістю 2300 грн. та шкіряною сумкою чорного кольору, в якій знаходились: шкіряний гаманець коричневого кольору з коштами в сумі 36 грн., банківські картки, студентський квиток на його ім`я та навчальні зошити, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.04.2015 року.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 01.05.2015 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 08.06.2015 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 в присутності понятих, вбачається, що потерпілий вказав на місце, де 30.04.2015 року біля 12:10 год. ОСОБА_4 відкрито із застосуванням фізичної сили заволодів його мобільним телефоном та шкіряною сумкою чорного кольору. За допомогою статиста продемонстрував, як ОСОБА_4 наніс йому удар, пошкодив куртку та шкіряну сумку, яку вирвав, надрізавши ремінь сумки розкладним ножем.
Згідно заяви від 30.04.2015 року, ОСОБА_4 добровільно видав працівникам міліції сумку, в якій знаходились: мобільний телефон марки Iphone в корпусі білого кольору, шкіряний гаманець коричневого кольору, гроші в сумі 36 гривень, студентський квиток на ім`я ОСОБА_6 , дві банківські картки та картки на знижки, а також були навчальні зошити ОСОБА_6 .
Згідно висновку експерта №460 від 18.05.2015 року на поверхні ременя шкіряної сумки наданої на дослідження, яка була добровільно видана ОСОБА_4 , за фактом пограбування ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , є лінійні пошкодження у вигляді поперечного надрізу матеріалу ременя довжиною - 18 мм та поверхневого лінійного надрізу довжиною - 8 мм, які розташовані на одній лінії під кутом 81 градус до поздовжньої осі ременя. Поперечні та поверхневі надрізи виникли в результаті взаємодії поверхні ременя з робочою частиною знаряддя, яка має форму леза з двохстороньою заточкою, що є характерним для групи предметів типу ножів, бритви та інших схожих предметів. Дані пошкодження виникли в результаті руху леза робоча частина якого характерна для одного з вищевказаних предметів або загостреного кінця ріжучого предмета з двохстороньою заточкою по поверхні ременя, шляхом взаємодії леза з поступовим впровадженням в тканину та поступовим виходом із неї.

Відповідно до висновку експерта № 1032/15-21 від 10.06.2015 року ринкова вартість телефону марки «АррІе» сімейство «Iphone 4» моделі «А1332 16 Гб» в корпусі білого кольору на час скоєння злочину (30.04.2015 року) з урахуванням робочого стану та цілісності корпусу складала 2799,61 грн.

З протоколу огляду предмету від 01.05.2015 року та постанови про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання від 01.05.2015 року вбачається, що оглянуто куртку зі шкірозамінника чорного кольору, визнано її речовим доказом у кримінальному провадженні та передано власнику на відповідальне зберігання, що підтверджується розпискою ОСОБА_6 .

З протоколу огляду предмету від 01.05.2015 року та постанови про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання від 01.05.2015 року вбачається, що оглянуто сумку зі шкірозамінника чорного кольору, гаманець, гроші в сумі 36 грн., студентський квиток на ім`я ОСОБА_6 , банківські картки, кулькові ручки, сувенірну банкноту, папірці, навчальні зошити, залікову книжку студента ОСОБА_6 та мобільний телефон Iphone 4 в корпусі білого кольору в неробочому стані та визнано їх речовими доказами і передано власнику на відповідальне зберігання, що підтверджується розпискою ОСОБА_6 від 01.05.2015 року.

Аналіз наведених доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджується сукупністю доказів у справі.

Так, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під грабежем за статтею 186 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Грабіж вважається закінченим з моменту коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатись чи користуватись ним.

З показань обвинуваченого вбачається, що він не оспорює факт заволодіння майном потерпілого, здійснення вказаного відкрито як для самого потерпілого, так і для інших осіб, що перебували неподалеку.

Вказані показання обвинуваченого повністю узгоджуються з показаннями потерпілого, який вказав на відкритий спосіб заволодіння його майном, а саме мобільним телефоном та сумочкою з речами, здійснення вказаного в присутності інших сторонніх осіб, на території навчального закладу, що також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_17 .

Факт заволодіння майном підтверджений і письмовими доказами у справі, відповідно до яких ОСОБА_4 після вчинення злочину, видано працівникам міліції речі потерпілого, якими обвинувачений заволодів при зазначених як ним так і потерпілим обставинах.

Все зазначене переконує суд у тому, що ОСОБА_4 вчинено умисні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого та інших осіб, та те, що ОСОБА_4 усвідомлював, що його дії оцінюються як викрадення.

Враховуючи те, що грабіж вважається закінченим з моменту коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатись чи користуватись ним, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності корисливого мотиву в діях обвинуваченого через те, що він видав працівникам міліції речі потерпілого, оскільки ОСОБА_4 вказане є вже способом розпорядження майном, до того ж здійсненим після звернення потерпілого до правоохоронних органів та значення для кваліфікації не має.

Так само не має значення для кваліфікації злочину наявність попереднього конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, оскільки вказане не декриміналізує дій обвинуваченого, а диспозицією ст. 186 КК України визначено сукупність об`єктивних дій, що утворюють склад вказаного відкрите заволодіння чужим майном, що в даному випадку і вчинено обвинуваченим, який з огляду на підтвердження доказами у справі заволодіння речами потерпілого діяв виключно з корисливого мотиву.

Оцінивши сукупність доказів у справі, виходячи з вимог ст. 337 КПК України, згідно яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 ч. 2 ст. 186 КК України як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_19 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З характеристики вбачається, що ОСОБА_19 за місцем проживання характеризується посередньо, скарг на нього з боку сусідів не надходило, громадського порядку не порушував, у вживанні алкогольних напоїв виявлений не був.

Відповідно до повідомлень Уманської лікарні №2 від 11.06.2015 року ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває та на обліку в наркологічному відділенні не перебуває.

Згідно вимоги про судимість від 22.06.2015 року обвинувачений ОСОБА_19 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до наказу № 2 від 03.03.2016 року ОСОБА_4 призначено на посаду провідного спеціаліста Уманського міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» з 04.03.2016 року.

З характеристики ОСОБА_4 , як позаштатного консультанта міського голови міста Умань з спортивно масових заходів вбачається, що ОСОБА_4 характеризується позитивно.

Таким чином обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав, шкоду потерпілому відшкодував, за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, має на утриманні неповнолітню дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження, офіційно працює, за місцем роботи характеризується позитивно, вчинив умисний корисливий тяжкий злочин.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_19 суд визнає добровільне відшкодування шкоди потерпілому, що підтверджується квитанцією та показаннями потерпілого в судовому засіданні..

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_19 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_19 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Разом з тим, те що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, шкоду потерпілому відшкодував, працює, позитивно характеризується за місцем роботи, одружений, має на утриманні дитину є підставою для застосування положень ст. 75 КК України з покладення на обвинуваченого обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 . про відшкодування шкоди завданої злочином, а саме матеріальної шкоди в сумі 2985,61 гривень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 здійснив переказ коштів на адресу потерпілого ОСОБА_6 , а потерпілий їх отримав, про що він підтвердив в судовому засіданні, суд вважає, що цивільний позов задоволенню не підлягає.
Крім того, з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі за проведення експертиз та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 186 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи , періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої злочином відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 737,28 гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме куртку зі шкірозамінника чорного кольору, сумку зі шкірозамінника чорного кольору, гаманець, гроші в сумі 36 грн., студентський квиток на ім`я ОСОБА_6 , банківські картки, кулькові ручки, сувенірну банкноту, папірці, навчальні зошити, залікову книжку студента ОСОБА_6 та мобільний телефон Iphone 4 в корпусі білого кольору в неробочому стані, які передані власнику ОСОБА_6 на відповідальне зберігання залишити ОСОБА_6 .

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: