Код суду 233 Справа № 233/2071/16-к
Вирок
Іменем України
06 травня 2016 року. Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровськ, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не судимого, не працюючого, проживає по АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.263 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В один з днів у березні 2016 року, підозрюваний ОСОБА_4 йшов по вул.Тельмана м.Костятинівка Донецької області, та на узбіччі пішохідної дороги, навпроти будинку №45, знайшов ручну гранату Ф-1, та поклав у кишеню своїх штанів, тобто, навмисно скоїв незаконне придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. З зазначеного вище часу ОСОБА_4 почав носити та зберігати при собі придбаний бойовий припас, тобто, почав навмисно незаконно носити та зберігати бойові припаси без передбаченого законом дозволу.
9 квітня 2016 року, в період часу з 11 години 00 хвилин до 11 години 50 хвилин, у встановленому законом порядку, з особистого дозволу ОСОБА_4 , напроти будинку АДРЕСА_2 був проведений огляд особистих речей ОСОБА_4 , та в ході огляду було виявлено та вилучено ручну осколкову гранату типу Ф-1, яка є оборонною ручною осколковою гранатою типу Ф-1, що відноситься до категорії бойових припасів.
Тим самим, ОСОБА_4 , своїми навмисними діями порушив вимоги п.п.8,9,10,11,12 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року.
Вказаний бойовий припас ОСОБА_4 навмисно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Такі умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1ст.263 КК України в обсязі підозри. Крім того, вказаною угодою сторони погодили покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням строком на 2 роки.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 25 квітня 2016 року про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 25 квітня 2016 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та з покладенням на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти в кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази: гранату Ф-1, одну паперову коробку, запал типу УЗРГМ, які зберігаються у кімнаті для зберігання зброї та боєприпасів Костянтинівського ВП Артемівського ВП ГУНП України в Донецькій області, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави судові витрати в розмірі 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 84 копійки, які складають вартість судової вибухотехнічної експертизи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.
Суддя