№ провадження 1-кп/646/196/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.05.16 року м. Харків

Червонозаводский районний суд м.Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000201 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, громадяна України, працює приватним підприємцем, не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,

за ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В період з 2009 року по серпень 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , раніше засуджений вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 02.02.2015р., добре розуміючи порядок перетину Державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, а також порядок отримання шенгенських віз на території України, як громадян України так і громадян інших держав, спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийняли рішення організувати систематичне незаконне переміщення осіб через державний кордон України на територію держав Шенгенського договору.

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 створили групу, яка складається з трьох громадян України, для готування та систематичного вчинення тяжких злочинів, спрямованих на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом усунення перешкод.

З липні 2014 року (більш точна дата слідством не встановлена) для реалізації злочинного наміру, згідно розробленому плану ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до участі був залучений ОСОБА_7 , який не перебував у попередній змові з ними.

Так, ОСОБА_8 здійснюючи сприяння шляхом наданням засобів вчинення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, в період з лютого 2013 року по 12.08.2014 року, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, своїми діями сприяв систематичному незаконному переправленню осіб через державний кордон України за наступних обставин:

На початку лютого 2013 року (більш точна дата слідством не встановлена) ОСОБА_8 зателефонував на мобільний телефон, що належить ОСОБА_5 з проханням допомогти йому та його товаришу громадянину України ОСОБА_4 отримати Шенгенські візи для його родичів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , так як в законному порядку зробити це не має можливості, у зв`язку із тим, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не являються громадянами України.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповіли згодою та повідомили, що можуть організувати їх переправлення через державний кордон на територію республіки Польща за грошову винагороду в розмірі 2500 Євро з кожної особи.

З метою організації незаконного переправлення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через державний кордон України на територію Республіки Польща з подальшим направленням до Республіки Франція, ОСОБА_6 доручив ОСОБА_8 надіслати на електронну пошту скановані копії паспортів вказаних громадян Вірменії, та зробити завірені нотаріально переклади офіційних документів.

В подальшому ОСОБА_8 , діючи умисно на виконання спільного з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , злочинного умислу, з корисливих мотивів, перебуваючи у м.Харкові, отримав від ОСОБА_4 паспорт ОСОБА_9 , документи, які засвідчують дату та місце народження ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , відправив на електронну пошту скановані їх копії та зробив нотаріально завірений переклад цих документів за що отримав попередню грошову винагороду від ОСОБА_4 у розмірі 1200 доларів США.

В період з 20 по 22 лютого2013 року (більш точна дата не встановлена) ОСОБА_6 з ОСОБА_5 , приїхали до м.Харкова, де біля приміщення ПП «Візовий сервіс центр», що розташований за адресою вул.Червоношкільна набережна 18-а, зустрілись з ОСОБА_9 , маючи при собі заздалегідь підготовлені документи, які містили неправдиві дані, а саме: трудову книжку серії НОМЕР_1 згідно якої ОСОБА_9 наказом №17/09 від 17.03.2009 року прийнята на посаду технолога в ПП «Прайдінвест», яка була заповнена особою, матеріали щодо якої виділені, та запрошення на роботу ООО «HANDLO-TECH», що розташований в Республіці Польщі, у м. Люблін, вул.Черемхова,21, в якому голова правління ОСОБА_14 звертається до Консула Республіки Польщі в Україні з проханням надати ОСОБА_9 та її дітям мультивізу. Після цього, вони, продовжуючи свої злочинні дії, вклеїли фотокартки громадян Вірменії до анкети та разом з ОСОБА_9 подали до ПП «Візовий сервіс центр» для отримання Шенгенських віз, тобто створили умови, що надають можливість незаконного перетину державного кордону України.

Надалі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приблизно 28 лютого 2014 року знову приїхали до м. Харкова де зустрілись з ОСОБА_8 . Діючи узгоджено, з корисливих мотивів, вони, перебуваючи біля приміщення ПП «Візовий сервіс центр» знову зустрілись з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 запевнили останніх у відсутності будь-яких складнощів щодо отримання віз. Потім ОСОБА_6 , ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 увійшли до приміщення ПП «Візовий сервіс центр», де отримали 3 паспорти на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в яких містились незаконно одержані, тобто отримані за відсутності законних підстав Шенгенські візи, що надають право на перетин державного кордону України.

Того ж дня, ОСОБА_4 у автомобілі, яким користувався ОСОБА_8 передав останньому грошові кошти у сумі 6300 доларів США, які він передав ОСОБА_6 , та того ж дня біля будинку № 63 по пр. Героїв Сталінграду у м. Харкові передав ОСОБА_5 останню частину грошових коштів у сумі 1900 євро.

Крім того, наприкінці липня 2014 року ОСОБА_15 , з яким було встановлено конфіденційне співробітництво на підставі постанови прокурора про проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину спеціальний слідчий експеримент, здійснив дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_8 , з метою отримання Шенгенської візи, що надасть йому можливість незаконного перетину через державний кордон України.

ОСОБА_8 , будучи активним учасником організованої групи, яка здійснювала сприяння у наданні засобів для вчинення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, маючи бажання продовжити здійснення протиправної, злочинної діяльності, зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_6 , який відповів згодою щодо пропозиції ОСОБА_15 , та повідомив, що може організувати переправлення останнього через державний кордон на територію Республіки Польща за грошову винагороду. Отримавши згоду від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_15 про надання можливості отримання візи за грошову винагороду у розмірі 6500 гривень.

З метою організації незаконного переправлення ОСОБА_15 через державний кордон України на територію Республіки Польща ОСОБА_16 та ОСОБА_6 доручили ОСОБА_8 надіслати на електронну пошту скановану копію закордонного паспорту ОСОБА_15 .

ОСОБА_5 , діючи умисно, у телефонній розмові звернувся по допомогу у отриманні запрошення на роботу на ім`я ОСОБА_15 до ОСОБА_7 . ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправність своїх дій з метою виготовлення останнім запрошення на роботу до польської фірми, не перебуваючи у попередній змові з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , будучи обізнаним та добре розуміючи порядок перетину Державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, а також порядок отримання шенгенських віз на території України, як громадян України так і громадян інших держав, та розуміючи, що особа на яку він отримав замовлення на роботу до польської фірми має інші наміри звернувся по допомогу у виготовленні даного запрошення до невстановленої в ході досудового розслідування особи.

31.07.2014 року ОСОБА_8 , діючи умисно на виконання спільного з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, знаходячись у м. Харкові, отримав від ОСОБА_15 попередню грошову винагороду у розмірі 1000 гривень.

02.08.2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Львові через невстановлену органом досудового розслідування особу, яка слідувала потягом сполученням Львів-Харків, передали ОСОБА_8 заздалегідь підготовлений ОСОБА_7 документ, який містив неправдиві дані, а саме запрошення на роботу від ОСОБА_17 , що мешкає: АДРЕСА_3 , в якому останній звертається з проханням надати ОСОБА_15 візу з 11.08.2014 року до 09.11.2014 року для роботи в якості садівника.

ОСОБА_8 продовжуючи заздалегідь узгоджені дії, після отримання документів, що були підготовлені ОСОБА_7 , 04.08.2014 разом зі ОСОБА_15 подали їх до ПП «Візовий сервіс центр» для отримання Шенгенських віз. Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_18 створили всі необхідні умови, що надали ОСОБА_15 можливість незаконного перетину державного кордону України.

Усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи по заздалегідь розробленій схемі ОСОБА_8 12 серпня 2014 року о 13 годині біля будинку, за місцем розташування ПП «Візовий сервіс центр», зустрівся зі ОСОБА_15 , де останній отримав закордонний паспорт, в якому містилась незаконно одержана, тобто отримана за відсутності законних підстав Шенгенська віза, що надає право на перетин державного кордону України.

Того ж дня, ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_15 залишок грошових коштів у сумі 5500 гривень, частину яких у розмірі 3000 гривень ОСОБА_8 перерахував на банківську карту, якою користуються ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а залишок у розмірі 2500 гривень залишив собі. Після цього він був затриманий співробітниками Управління СБ України в Харківській області.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю. ОСОБА_5 пояснив, що його знаоймий ОСОБА_8 . Геворкян попросив оформити шенгенську візу для перетинання кордону України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 . ОСОБА_8 попрохав ОСОБА_6 та його помогти, оскільки знав, що вони можуть посприяти в оформленні Шенгенської візи. Вони надали згоду. ОСОБА_8 електронною поштою направив копію паспорту ОСОБА_9 та документи, що засвідчують дату на місце народження ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , та у лютому 2014р. познайомив їх з ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , які приїхали зі м.Львів до м.Харків та привезли підробні трудову книжку та запрошення на ім.я ОСОБА_9 . Після чого, надавши зазначені документи до ПП «Візовий сервіс центр», отримали шенгенськи візи. За отримання віз ОСОБА_9 було сплачено 7500 Євро. Крім того, влітку 2014р. ОСОБА_7 підготовив запрошення від ОСОБА_17 на роботу на ім`я ОСОБА_15 , яке разом з іншими документами подали до ПП «Візовий сервіс центр», на підставі яких ОСОБА_15 була видана Шенгенська віза для перетинання кордону України, хоча в дійсності у ОСОБА_15 не було наміру працювати у А.Подгорняка.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих їм злочинах, їх показання відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченим та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені та вони вважають недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом усунення перешкод, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, щодо декількох осіб, повторно.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання.

Згідно класифікації, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин. Обвинувачений повністю визнав себе винним та щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочинів, та повністю відшкодував шкоду потерпілим, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставинами, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, проживає з цивільною дружиною разом 12 років, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_5 , страждає на дифузний кардіосклероз, дилатація лівих камер серця, недостатність мі трального клапана на ґрунті відриву хорди задньої стулки мі трального клапана, гіпертонічна хвороба 2 ст. 10.03.2015р. переніс операцію пластика мі трального клапана триангулярна резекція задньої стулки.

З урахуванням даних про особу, ролі ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, наявності декільком пом`якшуючих обставин: щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочинів, відшкодування шкоди в повному обсязі, відсутності обтяжуючих обставин, суд призначає покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст..69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої ч.3 ст.332 КК України, та звільняє від відбування покарання з випробуванням. На підставі ст..77 КК України конфіскація майна ОСОБА_5 не застосовується.

Представник позивача відмовився від цивільного позову, шкода ОСОБА_5 відшкодовано в повному обсязі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком чинності.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст..69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями у підприємствах всіх форм власності строком на 3 роки. На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням терміном на 3 роки.

Відповідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінальну-виконавчу інспекцію.

Провадження за цивільним позовом закрити.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 залишити без змін до дня набуття вироком чинності.

Речові докази: грошові кошти в сумі 2500 грн. передати ФІНВ УСБУ в Харківській області, фіскальний чек зберігати в матеріалах кримінального провадження, ватні тампони знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники мають право отримати копію вироку.

Суддя ОСОБА_1