Справа №693/219/16-к
Провадження №1-кп/701/24/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2016 року Маньківський районний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
з участю прокурора - ОСОБА_5
адвоката - ОСОБА_6
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на один місяць. В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ризики, які були враховані судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися.
ОСОБА_7 та його адвокат заперечували проти продовженння відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на один місяць та в свою чергу заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт підтримавши його, на що в свою чергу заперечив прокурор наполягаючи на задоволенні свого клопотання.
Обговоривши в судовому засіданні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, вислухавши прокурора, який наполягає на продовженні дії запобіжного заходу та обвинуваченого та його адвоката, які просять змінити запобіжний захід з утримання під вартою на домашній арешт, враховуючи ступень тяжкості злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 суд приходить до висновку, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а клопотання прокурора підлягає до задоволення, оскільки при обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу. Як вбачається існують ризики, та обставини у відповідності до ст. 178 КПК України, як тяжкість покарання, та те, що особа раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, а саме відповідно до обвинувального акту вбачається наявність двох судимостей - 23 червня 2014 року ОСОБА_7 засуджений вироком Печерського районного суду м.Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК україни до п"яти років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком два роки; - 25 червня 2014 року ОСОБА_7 засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду м.Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., що характеризує дану особу як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень.
. Крім того згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, тому суд дійшов висновку, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, строк тримання під вартою закінчується 02.04.2016 року, вважає за доцільне продовжити строк тримання ОСОБА_7 під вартою на один місяць, що фактично виключає можливість задоволення клопотання ОСОБА_7 та його адвоката стосовно зміни запобіжного заходу.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 199-200, 331 КПК України, -
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО м.Черкаси ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 115 КК України, - до 02.05.2016 року.
Копії ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі СІЗО м. Черкаси.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 - ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3