Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/965/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.11.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Добровечківського районного суду Кіровоградської області від 12.10.2016 року про відмову в задоволенні клопотанні останньої про скасування арешту майна.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 звернулася до суду першої інстанції з клопотанням, в якому просила

скасувати арешт на автомобіль «Renault Clio III», державний номер НОМЕР_1 , мотивуючи тим, що вона на даний час є власником вказаного транспортного засобу відповідно до акту проведення електронних торгів від 28.01.2016 року.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.10.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_8 від 18.05.2011 року по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_9 , в скоєнні злочину, передбаченого ч.и2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції вказав, що згідно резолютивної частини вироку Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2012 року, стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 в рахунок відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди кошти на загальну суму 116621 гривня, звернувши стягнення на автомобіль "Renault Clio III " , реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_9 та знаходиться на зберіганні в Добровеличківському РВ УМВС України в Кіровоградській області.

Таким чином, даним вироком вирішено питання про те, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову.

Також з листа начальника ВДВС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області від 02.07.2016 року № 02-20/3357, встановлено, що на момент розгляду клопотання виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди коштів на загальну суму 116621 гривня не виконаний, а відтак потреба в застосуванні зазначеного вище заходу забезпечення цивільного позову не відпала

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу районного суду, як незаконну та ухвалити нову, якою скасувати арешт з автомобіля «Renault Clio III», державний номер НОМЕР_2 , який накладено слідчим ВР ДТП СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_8 у кримінальній справі №1-114/11.

На думку апелянта, суд першої інстанції необґрунтовано вказав, що вона не є власником автомобіля «Renault Clio III», державний номер НОМЕР_1 , оскільки нею не було надано доказів про реєстрацію вказаного права власності у встановленому законом порядку, адже вона надавала акт про проведення електронних торгів від 28.01.2016, та отримала автомобіль у представника зберігання ДП «СЕТАМ», по акту видачі майна переможець електронних торгів від 24.02.16 року, однак наведене судом залишено поза увагою.

Крім того вважає, що перехід до покупця права власності на рухоме майно вже був завершений, про що свідчить п. 7.1 Порядку реалізації арештованого майна, яким врегульовано реалізацію арештованого рухомого майна, право власності на майно переходить до переможця аукціону після повного розрахунку за придбане майно. У зв`язку з чим вказує, що за придбане майно вона розрахувався та стягувачі отримали кошти за реалізацію зазначеного майна.

Таким чином стверджує, що вона є фактично законним власником вказаного автомобіля, а арешт накладений раніше по кримінальній справі слідчим ВР ДТП СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_8 18.05.2011 року, в порядку ст.ст. 125,126 КПК України (в редакції 1960 року ) перешкоджає їй реалізувати своє право на розпорядження річчю, яка належить їй та зареєструвати на своє ім`я.

Заслухавши доповідача, пояснення заявника ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 409 КПК України визначено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Пунктом 9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року) передбачено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто в порядку, визначеному КПК України в редакції 1960 року.

Зі змісту ст. 126 КПК України (1960 року) слідує, що метою арешту майна є забезпечення цивільного позову або можливої конфіскації майна за судовим вироком, тобто арешт є процесуальною гарантією захисту прав потерпілого, яка полягає у неможливості відчужувати (розпоряджатися) боржником майном, що можу бути стягнуто за вироком суду в рахунок відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, своє рішення суд мотивував тим, що на момент розгляду клопотання виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди коштів на загальну суму 116621 гривня не виконаний, у зв`язку з чим, потреба в застосуванні зазначеного вище заходу забезпечення цивільного позову не відпала

Однак, з вказаними висновками районного суду колегія суддів не може погодитися та вважає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження, зважаючи на наступне.

Так, з матеріалів клопотання встановлено, що відповідно до вироку суду з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 стягнуто в рахунок відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди кошти на загальну суму 116621 гривню, звернувши стягнення на автомобіль «Renault Clio III» , реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_9 . Таким чином, метою накладення арешту є забезпечення цивільного позову в сумі 116621 грн.
Згідно з актом про проведення електронних торгів від 28.01.2016 року № 279/1 державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства Юстиції України проведені електронні торги з продажу легкового автомобіля «Renault Clio III», державний № НОМЕР_1 , за результатами яких переможцем яких стала ОСОБА_7 , яка запропонувала найвищу вартість, а саме 38355, 90 грн. (а.м.к 5).

Крім того, з акту видачі майна переможцю електронних торгів від 24.02.2016 року вбачається, що ДП «Сетам» в особі представника Кіровоградської філії ДП «СЕТАМ» ОСОБА_11 (далі - Зберігач), з одного боку та ОСОБА_7 (далі - Переможець) уклали акт про те, що на підставі акту про проведення електронних торгів, затвердженого начальником ВДВС Добровеличківського РУЮ від 27.01.2016 року, Зберігач передав, а Переможець прийняв наступне майно: автомобіль «Renault Clio III», д.н.з. НОМЕР_1 (а.м.к. 3).

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що продаж арештованого майна на час спірних правовідносин регулювався Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 № 2710/5.

Відповідно до п. п. 8, 9 вказаного Порядку, акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно.

Переможець електронних торгів зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати отримання акта. У разі отримання майна пізніше семи робочих днів з дати отримання акта витрати на зберігання майна в період, що перевищує вказані вище сім робочих днів, покладаються на переможця електронних торгів.

Таким чином, ОСОБА_7 у встановленому законом порядку набула право власності на майно, що належало ОСОБА_9 придбавши його на торгах. Таким чином, ОСОБА_7 стала добросовісним набувачем майна.
Посилання суду першої інстанції про те, що на момент розгляду клопотання виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди коштів на загальну суму 116621 гривня не виконаний, а відтак потреба в застосуванні зазначеного вище заходу забезпечення цивільного позову не відпала, є необґрунтованими та не логічними.
Так, з висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні слідує, що зняття арешту на автомобіль буде можливим лише тоді, коли буде повністю сплачено борг за виконавчим листом, хоча сума боргу значно перевищує вартість арештованого майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 , яка не є стороною виконавчого провадження, придбала у встановленому законом порядку арештований автомобіль, запропонувавши за нього найвищу ціну на торгах, а тому відмова у знятті арешту на автомобіль істотним чином порушує її права як власника та законного набувача майна. Арешт на автомобіль накладався з метою саме можливості реалізації вказаного автомобіля, а не виконання усього виконавчого листа.
Таким чином, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні клопотанні ОСОБА_7 не дав належної оцінки наведеним вище обставинам, а також вимогам закону щодо реалізації арештованого майна, а тому ухвала районного суду від 12.10.2016 року підлягає скасуванню, як незаконна з постановленням, відповідно до вимог ч. 1 ст. 407 КПК України, нової, якою слід задовольнити клопотання ОСОБА_7 та скасувати арешт з автомобіля «Renault Clio III», державний номерний знак НОМЕР_1 , накладеного постановою слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_8 від 18.05.2011 року по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_9 , в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 539 КПК, п. 9 розділу ХІ «Перехідних положень», колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Добровечківського районного суду Кіровоградської області від 12.10.2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_8 від 18.05.2011 року по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_9 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України скасувати.

Клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту з автомобіля «Renault Clio III», державний номерний знак НОМЕР_1 , задовольнити.

Скасувати арешт з автомобіля «Renault Clio III», державний номерний знак НОМЕР_1 , накладеного постановою слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_8 від 18.05.2011 року по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_9 , в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2