Справа № 308/5718/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2016 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

з участю :

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

представника потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород, кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , знаходяться матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України.

Згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 24.12.2015 р. обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 2-ох місяців - до 21 лютого 2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому до 2-ох місяців, оскільки підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді взяття під варту не відпали, а також з метою запобігти спробам ухилитися від суду. Просив врахувати особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності , вчинив злочин у період іспитового строку, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вказує на те, що прокурор не вказав на ризики, що передбачені ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та представник потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_12 в судовом узасіданні підтримали думку прокурора та просили продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, виходячи з вимог ст.331 КПК України суд приходить до наступного.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні : перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Запобіжні заходи застосовуються за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії викладені вище.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків , зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Аналізуючи доцільність подальшого застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою, суд враховує наступне.

Судом встановлено наявність ризиків можливості вчинити інше правопорушення, переховуватися від суду, вчинити інший злочин, враховуючи, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, зокрема : 21.10.2011 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289,ч.1 ст.304, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі та з застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, (до 21.10.2014 року), проте уже 04.04.2014 року, 14.04.2014 року та 28.04.2014 року останній був повідомлений слідчим про підозру у вчиненні злочинів , тобто до закінчення терміну випробування, ОСОБА_6 , правоохоронними органи уже був підозрюваний у вчиненні інших злочинів, що, в поєднанні з наявними у суді даними про його особу, який не одружений, не працює, неодноразово судимий, тобто не виправдав ступінь довіри виражений йому судом, свідчить про обґрунтованість наявності таких ризиків та про неможливість їх уникнення при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів.

Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, тяжкістю покарання, яке йому загрожує - згідно санкції статті Кримінального кодексу України, за один зі злочинів, що йому інкримінується за ч.2 ст.121 КК України , може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до двох місяців.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України ,суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, під вартою на період судового розгляду справи але не більше ніж на 60 днів - до 11 квітня 2016 року.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2