20.07.2016 Справа №607/1014/16-к
Тернопільський міськрайонний суд
у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі об`єднаного кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
прокурор клопоче про продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою.
Захисник та обвинувачений, окремо, просять змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на особисте зобов`язання, у зв`язку з тим, що прокурором не доведено збереження ризиків та недостатність застосування для їх запобігання більш м`якого запобіжного заходу.
Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження з цього питання, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора і продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою ще на 60 днів, та відповідно відмови у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, з огляду на таке:
відповідно до ч. 4 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , продовженого ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 01 червня 2016 року, закінчується о 00 год. 00 хв. 30 липня 2016 року.
Звершити судове провадження до спливу вказаного строку тримання під вартою обвинуваченого не можливо: досліджуються документи, зібрані органом досудового розслідування, за клопотанням обвинуваченого допитувались три свідки, також, не допитаний обвинувачений.
На даний час нових обставин, які б свідчили про зникнення або зменшення ризиків, які слугували підставою для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суду не представлено. Мотиви, з яких приймалось рішення про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, не змінились; ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують бути:
перебуваючи на волі, обвинувачений зможе вчинити спроби переховуватись від суду, а також продовжити злочинну діяльність.
Висновок про наявність цих ризиків суд робить, виходячи з оцінки: тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання судом його винуватим у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких; того, що він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів; без місця реєстрації та постійного місця проживання, неодружений, утриманців не має.
Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, для запобігання зазначеним ризикам, на переконання суду, не є достатнім.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 331, 392 КПК України, суд -
клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 17 вересня 2016 року.
У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1