Справа № 368/497/16-к
Провадження № 1-в/368/148/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області
В складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
представник ВК : ОСОБА_4
засуджений: ОСОБА_5
представник трудового колективу: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику:
- клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя до засудження: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 14.01.2015 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 07.04.2015 року Апеляційним судом Чернівецької області вирок від 14.01.2015 року змінено в частині призначеного покарання і визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 15.01.2016 року ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області зараховано строк попереднього ув`язнення терміном 5 місяців 22 дні,
про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на виправні роботи, суд, -
В С Т А Н О В И В :
22.03.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя до засудження: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 14.01.2015 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 07.04.2015 року Апеляційним судом Чернівецької області вирок від 14.01.2015 року змінено в частині призначеного покарання і визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 15.01.2016 року ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області зараховано строк попереднього ув`язнення терміном 5 місяців 22 дні, про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на виправні роботи.
22.03.2016 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для слухання даного кримінального провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 .
Слухання справи було призначено на 04.04.2016 року.
В судовому засіданні, яке відбулося 04.04.2016 року, засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав, та просив призначити йому ібльш м`яке покарання у виді виправних робіт.
На запитання складу суду засуджений ОСОБА_5 відповів, що вину свою у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаюється, в зв`язку з чим відмінно вів себе під час відбування покарання, добросовісно працював.
Що стосується шкоди, заподіяної злочином, то дану шкоду потерпілій стороні він відшкодував в повному обсязі, потерпіла особа на даний час до нього претензій не має.
В судовому засіданні представник Кагарлицької ВК № 115 ОСОБА_4 клопотання засудженого ОСОБА_5 підтримав, та вважає, що засуджений ОСОБА_5 своєю зразковою поведінкою довів ту обставину, що став на шлях виправлення та перевиховання, та застосування до нього положення ст. 82 КК України, - заміни покарання більш м`яким, також підтримав клопотання засудженого про заміну йому основного покарання з позбавлення волі на виправні роботи.
В судовому засіданні представник трудового колективу ОСОБА_6 клопотання засудженого ОСОБА_5 підтримав, гаранатував працевлаштування засудженого ОСОБА_5 в разі його можливого звільнення з місць позбавлення волі, на підприємстві ПП «Грінлайн» на посаді робітника сільського господарства із місячною заробітною платою, яка становить 1700 грн.
Окрім того, тривалий час знає особисто ОСОБА_5 , який, на його думку є дисциплінованим, працелюбивим.
В судовому засіданні прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо застосування до нього такого виду більш м`якого покарання підтримав частково.
Суд, вислухавши клопотання засудженого ОСОБА_5 , вислухавши думку інших учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо застосування до нього більш м`якого покарання у виді виправних робіт, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Обґрунтування судом призначення засудженому ОСОБА_5 більш м`якого покарання.
Так, що стосується задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо застосування до нього більш м`якого покарання, то клопотання слід задовольнити, так як засуджений ОСОБА_5 повністю підпадає під положення ст. 82 КК України, - заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.
Крім того, суд наголошує на тій обставині, що призначення більш м`якого виду покарання засудженому є пільгою засудженого, який повинен своєю позитивною поведінкою довести ту обставину, що він заслуговує на застосування до нього більш м`якого покарання, зокрема, у виді виправних робіт.
Так, вищевказану пільгу засуджений повинен отримати лише після виконання вимог, які прямо та чітко зазначені в ч. 3 ст. 82 КК України, де, зокрема, зазначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Що стосується фактичних обставин справи, то судом в судовому засіданні встановлено, що:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель до засудження: АДРЕСА_1 , засуджений:
- 14.01.2015 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 07.04.2015 року Апеляційним судом Чернівецької області вирок від 14.01.2015 року змінено в частині призначеного покарання і визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 15.01.2016 року ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області зараховано строк попереднього ув`язнення терміном 5 місяців 22 дні,
Початок строку покарання: «14» січня 2015 року.
Кінець строку покарання: «23» липня 2018 року.
1/3 строку покарання: «22» листопада 2015 року.
В Кагарлицьку виправну колонію Київської області (115) прибув із Чернівецької УВП (№33), де утримувався з 14.01.2015 року, де за час перебування дисциплінарних стягнень не мав,заохочень не мав.
По прибуттю в ВК 115 «27» травня 2015 року працевлаштований різноробочим на виробництві установи.
До праці відносився добре, завдану роботу виконував добросовісно.
За час відбуття покарання характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно.
Так, за час перебування в місцях позбавлення волі 2 рази заохочувався керівництвом установ за добросовісне відношення до праці та зразкову поведінку, мав одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час знято в установленому законом порядку.
З а о х о ч е н н я
1. 19.11.2015 р. За сумлінне ставлення до праці та вчасне знято стягнення В.о. Нач. ВК
виконання завдань по виготовленню м`ясної
продукції.
2. 31.03.2016 р. За добросовісне відношення до праці та активну Подяка Нач. ВК
участь в суспільно корисному житті відділення,
а також проявлену ініціативу в проведенні
косметичного ремонту в кімнаті ВСПС у вільний
від роботи час.
С т я г н е н н я
1. 23.07.2015 р. Вживання спиртних напоїв. ДІЗО 15 діб. Нач. ВК

Під час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 після проведеної з ним додаткової виховної роботи почав змінювати в кращу сторону своє ставлення до відбування покарання, усвідомив помилковість своїх суджень, поведінка засудженого стала більш правослухняною та стабільною. На даний час засуджений ОСОБА_5 дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Працевлаштований різноробочим в їдальні установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.
До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Засуджений ОСОБА_5 на даний час порушень не допускає, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, має два заохочення від керівництва установи, стягнень не знятих та не погашених не має.
Із рідними та близькими підтримує зв`язки шляхом телефонних розмов, побачень.
Засуджений ОСОБА_5 свою вину в скоєному злочині визнав та розкаюється.
Засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і заслуговує, на думку учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, прокурора, згідно ст. 82 КК України, заміни покарання більш м`яким покаранням, та, на думку суду, на виправні роботи.
Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.
Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.
Так, згідно ст. 82 КК України:
1. Особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
2. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.
3. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Як видно з матеріалів подання, пояснень представника ВК № 115, пояснень самого засудженого ОСОБА_5 , останній став на шлях виправлення.
Про даний факт, окрім іншого, свідчить висновок, який міститься в характеристиці засудженого, який міститься в матеріалах справи, в якому зазначено, що засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони, став на шлях виправлення, тому до нього доцільно застосувати заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України.
4. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.
Отже, як видно з матеріалів справи, ОСОБА_5 був засуджений 14 січня 2015 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
07.04.2015 року Апеляційним судом Чернівецької області вирок від 14.01.2015 року змінено в частині призначеного покарання і визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
15.01.2016 року ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області зараховано строк попереднього ув`язнення терміном 5 місяців 22 дні.
Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого
Відповідно, згідно з положеннями ч. 4 ст. 12 КК України, засуджений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин.
Відповідно до положень ст. 25 КК України засуджений ОСОБА_5 вчинив злочин з необережності.
Відповідно, як де юре, так і де факто ОСОБА_5 підпадає під положення п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України, так як станом на день слухання справи, - станом на 04.04.2016 року відбув більше, ніж 1/3 частину покарання, так як 1/3 строку покарання засудженим ОСОБА_5 відбута 22 листопада 2015 року.
Що ж стосується застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання у виді виправних робіт, то при вирішенні даного питання судом були враховані як формально - юридичні підстави, так і оціночні підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, які передбачені частиною третьою ст. 82 КК України.
Так, що стосується формально - юридичних підстав заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням було враховано, що на час слухання справи засудженим ОСОБА_5 було відбуто більше, ніж 1/3 частина покарання за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14.01.2015 року.
Крім того, при застосуванні формально - юридичної підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням враховано наступні чинники:
1. Згідно ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_5 відноситься до категорії злочинів тяжкого ступеню тяжкості.
2. Згідно ст. 25 КК України злочин, вчинений ОСОБА_5 є вчиненим з необережності.
3. Відсутність в діях ОСОБА_5 пенітенціарного рецидиву.
Так, що стосується оціночних підстав заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5 було враховано слідуючі підстави:
Так, як видно з матеріалів справи (висновок спостережної комісії, подання ВК № 115, пояснення учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, прокурора), судом встановлено, що процес виправлення засудженого ОСОБА_5 досягнув тієї стадії, на якій відбування засудженим ОСОБА_5 призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.
Крім того, до оціночних підстав, які дають змогу застосувати до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 82 КК України суд відносить наступні обставини:
- за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 за сумлінну поведінку і ставлення до праці має 2 заохочення від керівництва установ відбування покарання за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Вищевказана обставина на думку суду свідчить про усталену правослухняну поведінку засудженого ОСОБА_5 .
Дійсно, засуджений ОСОБА_5 мав одне дисциплінарне стягнення, але воно знято в установленому законом порядку, - в порядку заохочення за правослухняну поведінку та гідне відношення до праці, окрім того, воно було накладено, за 8 місяців до подачі клопотання засудженого, причому, за 8 місяців засуджений отримав два заохочення, що свідчить, на думку суду, про той факт, що засуджений став на шлях виправлення та перевиховання.
Отже, суд вважає, що наявність заохочень при відсутності стягнень, та пояснення представника ВК 115, характеристика на засудженого, свідчать про уставлене позитивне відношення до праці та позитивну поведінку засудженого ОСОБА_5 та його дійсне ставлення на шлях виправлення.
- засуджений ОСОБА_5 ще до винесення вироку в повному обсязі відшкодував шкоду, заподіяну злочином потерпілій стороні, що підтверджується двома розписками від потерпілої ОСОБА_7 , (копія яких міститься в матеріалах справи), в яких потерпіла зазначає, що ОСОБА_5 шкоду, заподіяну злочином, їй повністю відшкодовано, і будь яких претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_5 вона не має та просить не позбавляти волі, її цивільний позов просить залишити без розгляду, та не бажає приймати участі в судових засіданнях.
- суд враховує, що при наявності розписок від потерпілої сторони про відсутність претензій матеріального та морального характеру до засудженого ОСОБА_5 , відповідно, відсутність неприязних відносин між потерпілою ОСОБА_7 та засудженим на даний час ОСОБА_5 , у випадку його звільнення з місць позбавлення волі не призведе до соціальної напруги, та виникнення почуття несправедливості з боку потерпілої сторони до судової системи.
- далі, суд враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 виказує позитивні плани на майбутнє, що, на думку суду, виражається в тому, що після можливого звільнення з місць позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 бажає влаштуватися на роботу, приносити користь суспільству.
Отже, при наявності вищевказаних формально - юридичних та оціночних підстав для заміни невідбутої частини покарань більш м`яким суд прийшов до висновку, щодо визначення засудженому ОСОБА_5 конкретного різновиду такої заміни у виді виправних робіт.
При визначенні виду більш м`якого покарання засудженому ОСОБА_5 суд орієнтувався на послідовність їх розташування, яка розміщена в ст. 51 КК України.
Суд наголошує на тій обставині, що при заміні невідбутої частини покарань більш м`яким, суд може обрати будь - який з більш м`яких видів основного покарання, а не лише той, який є найближчим до раніше призначеного у згаданому переліку ст. 51 КК України, тому з урахуванням вищевикладених обставин судом було обрано до засудженого ОСОБА_5 покарання у виді виправних робіт з дотриманням умов та підстав такого застосування, які передбачені ст.. ст.. 51 - 82 КК України.
Порядок призначення покарання у виді виправних робіт, зокрема, ОСОБА_5 чітко регламентовано ст. 57 КК України, де, зокрема, зазначено, що:
1. Покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
2. Виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.
Зглядаючись на вимоги ч. 2 ст. 57 КК України засудженому ОСОБА_5 може бути призначено покарання у виді виправних робіт, він не входить до переліку осіб, яким не можливо призначити дане покарання.
Крім того, суд наголошує, що такий вид покарання, як виправні роботи, є основним покаранням (ч. 1 ст. 52 КК України), яке може бути призначене судом засудженому ОСОБА_5 у випадку заміни невідбутої частини покарання у виді обмеження або позбавлення волі більш м`яким (ч. 1 ст. 82 КК України ).
При вирішенні даного питання суд також керувався ППВСУ від 24 жовтня 2003 р. №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", зокрема, в постанові зазначено, що правильне вирішення питання про застосування виправних робіт значною мірою залежить від ретельного з`ясування даних про особу підсудного (працездатність, сімейний стан, поведінка на роботі, і за місцем проживання, ставлення до праці, тощо).
Так, судом в судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 працездатного віку, працездатний, по місцю відбування покарання працевлаштований, добре відноситься до праці, йому гарантоване працевлаштування після можливого звільнення з місць позбавлення волі, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Порядок і умови виконання покарання у виді виправних робіт регламентуються главою 9 КК України.
Порядок відрахувань із заробітку засуджених до виправних робіт регулюється ст. 45 КВК України.
Крім того, при визначенні строку покарання у виді виправних робіт судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зокрема, абз. 1 п. 4, де зазначено, що у випадках, коли максимальна межа більш м`якого покарання, що встановлена відповідною статтею Загальної частини КК України є меншою строку невідбутої частини покарання, строк більш м`якого покарання не може перевищувати цю межу.
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання у виді виправних робіт не суперечить реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду виконується мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.
Суд наголошує на тій обставині, що заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, на відміну від умовно -дострокового звільнення від відбування покарань не веде до зміни кримінально -правового статусу особи засудженого ОСОБА_5 , - він вважається таким, що продовжує відбування покарання, хоча і іншого виду.
Це зумовлює і відповідно кримінально - правові наслідки даного різновиду заміни покарання більш м`яким.
Вони, зокрема, полягають у наступному:
1. Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України під час відбування більш м`якого покарання до особи засудженого ОСОБА_5 може бути застосовано умовно - дострокове звільнення за правилами, які передбачено ст. 81 КК України.
2. Відповідно до ч. 4 ст. 90 КК України строк погашення судимості ОСОБА_5 обчислюється з дня відбуття більш м`якого покарання, при цьому однак цей строк визначається тим більш суворим покаранням, яке було призначено ОСОБА_5 за вчинений ним злочин.
3. У випадку вчинення ОСОБА_5 під час відбування виправних робіт нового злочину суд відповідно до ч. 6 ст. 82 КК України матиме змогу до покарання за знову вчинений злочин приєднати не відбуту частину більш м`якого покарання за правилами, які передбачені ст.ст. 71-72 КК України.
Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст.ст. 537, 539 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає про той факт, що застосування інституту заміни покарання щодо засудженого ОСОБА_5 є одним з проявів принципу гуманізму у кримінальному праві.
Його застосування спрямоване на звуження меж кримінально-правової репресії для стимулювання виправлення засудженого, зокрема, ОСОБА_5 , адаптації його до норм соціальної поведінки та вимог дотримання правопорядку.
Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_5 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 369, 370 372, 537, 539 КПК України, ст.. 57, 82 КК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання засудженого ОСОБА_5 , про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на виправні роботи, - задовольнити.
Засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю до засудження: АДРЕСА_1 , який засуджений:
- 14.01.2015 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 07.04.2015 року Апеляційним судом Чернівецької області вирок від 14.01.2015 року змінено в частині призначеного покарання і визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- 15.01.2016 року ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області зараховано строк попереднього ув`язнення терміном 5 місяців 22 дні, не відбуту частину строку основного покарання 2 роки 110 днів позбавлення волі замінити на 2 роки виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням 15 % заробітку щомісячно в дохід держави.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_1