У Х В А Л А

11.10.2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
прокурора ОСОБА_2
обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
секретаря судових засідань ОСОБА_8
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження № 0000273 від 02.11.2015 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
03.10. 2016 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000273 від 02.11.2015 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому просить скерувати обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000273 від 02.11.2015 до апеляційного суду Закарпатської області для вирішення питання щодо об`єднання із кримінальним провадженням № 000181 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України та подальшого вирішення підсудності.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.
Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, натомість заявили клопотання щодо повернення обвинувального акту прокурору на до оформлення з тих підстав, що такий не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі проведення підготовчого судового засідання, вивчивши зміст обвинувального висновку та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного.
Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою ст. 284 КПК України; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, імя, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи помякшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Разом з тим вивчивши зміст обвинувального висновку судом встановлено, що прокурор всупереч вищезазначеній нормі закону не вказав всі анкетні відомості кожного обвинуваченого, зокрема не зазначено повністю ім`я та по батькові обвинувачених.
Частиною 2 ст.291 КПК України визначено, що обвинувальний акт, окрім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; формулювання обвинувачення.
Як вбачається з положень вищевказаної статті, формулювання обвинувачення має міститись у обвинувальному акті після викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
При цьому, поняття «формулювання обвинувачення» неможливо ототожнювати з поняттям «фактичні обставини кримінального правопорушення». Формулювання обвинувачення, окрім вказівки на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується підозрюваний, обов`язково має містити зазначення місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів, тобто обвинувачення слід формулювати так, щоб не було упущено жодну із вказаних істотних обставин вчинення злочину і водночас без зазначення фактів, які не мають правового значення у справі та є зайвими подробицями.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
У відповідності до положень п.(а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.
З огляду на те, що кримінальним процесуальним законом встановлено вичерпний перелік документів, які надаються суду до початку судового розгляду кримінального провадження, і на підставі яких судом вирішуються питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, наявність будь-яких недоліків або суперечностей є недопустимим.
Згідно з ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Тобто, обвинувальний акт є тим підсумковим документом досудового розслідування, який не може містити в собі жодних внутрішніх суперечностей, а всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені між собою; висунуте обвинувачення має бути конкретним, що є прямим обовязком органу досудового розслідування та невідємною частиною права обвинуваченого на захист.
Всупереч вищезазначеного з наданого стороною обвинувачення обвинувального акту вбачається, що фактично формулювання обвинувачення майже повністю співпадає з викладеними в обвинувальному висновку фактичними обставинами кримінального правопорушення, без чіткого хронологічного зазначення місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів, таким чином в формулюванні обвинувачення відсутнє зазначення істотних обставин вчинення злочину з посиланням на факти, які мають правове значення у справі.
Крім цього, п.1 ч.4 ст.291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування, який згідно ч.2 ст.109 КПК України повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення.
В порушення даних вимог закону реєстр матеріалів досудового розслідування не містить часу проведення окремих процесуальних дій, зокрема позначених пп. 55-62.
Відповідно до розяснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Тому в даному випадку зазначені вище порушення можуть бути розцінені як порушення права обвинуваченого на захист, тобто як істотне порушення норм кримінального процесуального закону, яке в майбутньому перешкодить чи може перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що свідчить про наявність у обвинувальному акті таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Гл.28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.
Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.
Таким чином, враховуючи все вищевикладене, приймаючи до уваги, що ст.314 КПКУкраїни передбачено вичерпний перелік рішень, який може прийняти суд, що не підлягає розширеному тлумаченню, суд приходить до висновку про неможливість призначення обвинувального акту та додатків до нього у цьому кримінальному провадженні до судового розгляду, у зв`язку із їх невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України, так само неможливість надсилання такого до апеляційного суду для об`єднання, оскільки таке процесуальне рішення не передбачене чинним законодавством, а тому в задоволенні клопотання прокурора щодо скерування обвинувального акту до апеляційного суду Закарпатської області для вирішення питання щодо об`єднання з іншим кримінальним провадженням слід відмовити.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_4 щодо повернення обвинувального акту прокурору на до оформлення слід задовольнити у зв`язку із вищенаведеними фактами істотних порушень вимог КПК України.

Керуючись ст.ст. 109, 291, 314 КПК України,суд -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, № 0000273 від 02.11.2015 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України - повернути Прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 для усунення порушень вимог КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1