Справа № 536/1584/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2016 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження № 0000620, які надійшли з Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області з обвинувальним актом за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем села Піщане, Кременчуцького району, Полтавської області, українцем, громадянином України, з середньо-спеціальною освітою, працюючим механіком з ремонту автотранспорту на ТОВ «Автоцентр-Кременчук-2012», одруженим, маючого на утриманні малолітню дитину, інвалідом 3 групи, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2016 року близько 23 години, ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 . В цей час він помітив на території свого домоволодіння двох невідомих йому осіб, які почали втікати. ОСОБА_6 вирішив, що можливо це особи, які мали намір вчинити крадіжку на території його домоволодіння. З метою встановити даних осіб, ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору та поїхав наздоганяти ймовірних на його думку злочинців.

Виїхавши на автомобілі на вул. Гранітну в с. Піщане Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_6 помітив невідомого громадянина, яким виявився громадянин ОСОБА_4 , якого ОСОБА_6 вважав. одним із тих які втікали з території його домоволодіння.

Коли ОСОБА_6 під`їхав ближче до ОСОБА_4 то почав словесно вимагати його зупинитися. Про те, ОСОБА_4 на вимоги не реагував та продовжив рухатися. В цей момент у ОСОБА_6 виник намір за допомогою свого автомобіля зупинити ОСОБА_4 .

З метою реалізації свого наміру, ОСОБА_6 керуючи автомобілем умисно наніс декілька ударів передньою частиною автомобіля в область нижніх кінцівок ОСОБА_4 .

Внаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синця лівої гомілки і колінного суглобу; синця правого колінного суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 642 від 15 червня 2016 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта № 749 від 12 липня 2016 року виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 утворилися від травмуючого впливу тупих, твердих предметів, можливо внаслідок ударяння виступаючими частинами легкового автомобіля в ділянку задньої та близько до неї поверхні нижніх кінцівок

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що вчинив злочин за вищевикладених обставин.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та оскільки проти такого розгляду сторони кримінального провадження не заперечували, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого, потерпілого, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Так, обвинувачений давав чіткі та послідовні пояснення стосовно обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, вказуючи на спосіб, мотив його вчинення. Надані обвинуваченим пояснення повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами справи.

Оскільки ОСОБА_6 умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, то суд його дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, є інвалідом 3 групи, критично ставиться до вчиненого.

Пом`якшуюча покарання обставина - щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів в межах санкції частини ч.1 ст.125 КК України, що передбачає покарання за вчинене у виді громадських робіт.

Крім цього, від потерпілого ОСОБА_4 надійшла позовна заява про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в якій просив стягнути з ОСОБА_6 на його користь матеріальну шкоду в сумі 5888 гривень 07 копійок та моральну шкоду в сумі 20000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 позов потерпілого ОСОБА_4 визнав частково, не погоджуючись з розміром моральної шкоди.

Суд, вислухавши думку обвинуваченого, потерпілого, вивчивши позовну заяву, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, зменшуючи розмір моральної шкоди виходячи з наступного.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку, іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Суд при визначенні розміру моральної шкоди враховує кількість тілесних ушкоджень, їх тяжкість, характер правопорушення, фізичний біль та душевні страждання яких ОСОБА_4 зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, та приходить до висновку, що заявлена сума у 20000 грн., не є сорозмірною тим фізичним та душевним стражданням, яких ОСОБА_4 зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого.

З урахуванням вимоги розумності і справедливості, буде відповідати завданим фізичному болю та душевним стражданням потерпілому сума у 5000 грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 128, 349, 370, 374,377 КПК України, ст. 125 КК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним і призначити покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді 60 годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 , майнову шкоду в сумі 5888 гривень 07 копійок, та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Полтавської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Кременчуцький районний суд.

Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1