Провадження № 1-кп/127/63/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2016 м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,
представників потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000823 від 11.02.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ворсма Павловського району Горьковської області, Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді охоронника майданчика металопрокату ТОВ «Серометалз», одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 28.08.1996 року Вінницьким РВ УМВС України Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні злочину передбаченому ч. 2 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
27 січня 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи на території ПАТ «Агромашкомплект», що розташоване за адресою: м.Вінниця, вул. Айвазовського,2, умисно, з корисливих мотивів, таємно, викрав майно яке належало ПБМП «Будмонтажсервіс», а саме - «КАМАЗ 53213» типу Автокран 10-20Т-С,1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , вартість якого згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №56 від 21.04.2015 року становить 311561 гривень.
Так ОСОБА_5 , являючись колишнім співробітником ПАТ «Агромашкомплект», що розташоване за адресою: вул. Айвазовського, 2 в м.Вінниці, усвідомлюючи, що на території вказаного товариства, за вище зазначеною адресою, тимчасово зберігається майно належне ПБМП «Будмонтажсервіс», а саме транспортний засіб «КАМАЗ 53213» типу Автокран 10-20Т-С,1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , не маючи законних підстав та відповідного дозволу власника, 27.01.2015 року о 09.00 годині, перебуваючи на території ПАТ «Агромашкомплект», усвідомлюючи, протиправність своїх дій, таємно заволодів вказаним майном та розпорядився ним на свій розсуд, продавши ОСОБА_9 , таким чином, завдавши ПБМП «Будмонтажсервіс», шкоди на суму 311561 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково, а саме тому, що він розпорядився чужим майном, та суду пояснив, що він раніше працював головним інженером на «Агромашкомплект». В липні 2013 році ОСОБА_10 звернувся до нього, щоб він поставив кран на майданчик, особисто він домовлявся із директором майданчика, щоб поставити кран на зберігання. Кранову установку буксував на майданчик особисто ОСОБА_8 . Документів про домовленість відповідального зберігання не було, лише усна домовленість. він звернувся до директора ПАТ «Агромашкомплект» та домовився про розміщення кранової установки. Площадка була відкритою, охорони там не було. Кран знаходився на майданчику півтора року. Він думав, що це списаний кран та перебуває поза балансом підприємства.
Після звільнення з «Промжитлосільбуд» у жовтні 2013 року, за 11 місяців підприємство з ним не розрахувалося та мало перед ним борг по зарплаті на загальну суму 37 тисяч гривень, однак за рішенням суду йому виплатили 8 тисяч гривень. Тому він продав кран, від свого імені, як приватна особа при цьому покупцям повідомив, що кран списаний та документів у нього на транспортний засіб не було, отримавши за це 55 000 гривень, які були йому необхідні для лікування дружини.
Покупці самі йому зателефонували та пізніше вони зустрілися та домовилися про ціну. Кран стояв на спущених колесах, йому було невідомо чи кранова установка була в робочому стані. Він видав накладну від імені фізичної особи, й написав розписку про отримання коштів. Він мав намір повідомити ОСОБА_10 про продаж крану, але так цього і не зробив. Після розмови із працівником міліції покупцеві гроші за проданий кран він повернув у повному обсязі. Також вказав, що він особисто, будь яких дій по транспортування крану не вчиняв, двигун крана не заводив, кран не ремонтував та не керував ним, будь яким іншим чином не транспортував кран та не заволодівав ним. Всі дії по транспортуванню кран, який не міг рухатись самостійно вчиняв покупець, й він при цьому присутній не був, а лише виписав накладну та отримав за вказаний автокран гроші.
Представник потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснив, що ОСОБА_10 дав КАМАЗ з крановою установкою на відповідальне зберігання ОСОБА_5 за адресою вул. Айвазовського,2, в серпні-вересні 2012 року. Періодично представники підприємства приходили та перевіряли наявність транспортного засобу. Кран тривалий час не використовувався за призначенням, з нього було знято двигун. Кран зберігався на території ПАТ «Агромашкомплект» в зв`язку із процесом ліквідації ПП «Прожитлосільбуд», документально зберігання не було оформлено. ОСОБА_11 підробивши документи, скориставшись довірливими відносинами з керівником підприємства, заволодів автокраном та продав його. Автокран було розкомплектовано, кранову установку було знято. 14.01.2015 року виявили зникнення зазначеного крана та звернулися в міліції. Транспортний засіб КАМАЗ на базі якого була кранова установка, було знайдено в результаті слідчих дій в Крижопільському районі та повернуто власнику, а кранову установку знайшли у м. Вінниці. Цивільний позов підтримав в повному обсязі.
Представник потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що із ОСОБА_5 він був знайомий та у них були робочі відносини. Автокран був поміщений в серпні-вересні 2012 року на майданчик ПрАТ «Агромашкомплект» в робочому стані, але без акумулятора та двох передніх фар і бампера за усної домовленості керівників. Періодично він особисто перевіряв наявність транспортного засобу на майданчику, а 14.01.2015 року він особисто виявив відсутність крана та повідомив ОСОБА_10 про зникнення автокрана.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що раніше він працював із ОСОБА_5 Підприємство «Промжитлосільбуд» збанкрутувало та було на стадії ліквідації. ОСОБА_5 запропонував перегнати автокран на сусідню базу «Сільгосптехніки» по вул. Айвазовського, 2. Власником автокрану є ПП «Будмонтажсервіс», директором якого є ОСОБА_12 ОСОБА_11 не мав жодного відношення до вказаного майна, від ОСОБА_8 йому стало відомо, що автокран розкомплектували. На базу «Сільгосптехніки» автокран перевозили за допомогою тягача, сам він не міг рухатися. Переганяв автокран ОСОБА_8 . Чи використовувався кран за своїм призначенням йому невідомо.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що ОСОБА_5 працював інженером тривалий час на його підприємстві ПрАТ «Агромашкомплект» та просив поставити кран на території бази для зберігання. Він погодився і кран стояв на території бази біля 1-2 років. ОСОБА_11 був звільнений у 2014 році, та він просив останнього забрати кран із території, але коли та хто саме забрав кран йому невідомо. Територія бази поділена на три частини та огороджена. Жодних документів на кран ОСОБА_11 йому не показував. На територію бази кран притягнули на буксирі і він був в непрацездатному стані. Коли кран забирали його особисто ніхто не повідомляв.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні суду пояснив, що він бачив автокран на території бази по вул. Айвазовського, 2, хто директор бази та хто був власником транспортного засобу йому невідомо. Кран на вигляд був старим та іржавим. Першого дня приїхали 3 чоловіки на авто «Пасаті» та оглядали кран. Іншого разу він бачив, як 2 чоловіки цілий намагалися поставити його на колеса, але вони були спущені, потім вказаний автокран взяли на буксир та забрали з території майданчика. Хто були ті люди, йому невідомо. Облич людей він не бачив. Територія бази, де стояв кран не огороджена, вхід залишається завжди вільним, охорони він не бачив.
Свідок ОСОБА_15 дав суду показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_14 .
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він проїжджав про вулиці Гонти у пошуках запчастин до свого автомобіля та побачив автокран, який стояв біля дороги. Дізнався, що кран продає ОСОБА_11 та під час зустрічі із ОСОБА_5 йому стало відомо, що він буде продавати кран. Приблизно через 6 місяців він знову зустрівся із ОСОБА_16 та купив у нього вказаний автокран за 55 тисяч гривень. Автокран був у неробочому стані, й своїм ходом рухатись не міг. Його сват домовився за розбір крана, оскільки сама кранова установку йому не була потрібна. Через декілька днів він власним вантажним автомобілем приїхав до м. Вінниці, привіз необхідні для транспортування та ремонту коліс автокрана запчастини. Після проведення ремонту, взявши вказаний автокран на буксир він відбуксирував його на базу по вул. Тарногородського в м. Вінниці де з нього зняли кранову установку, а саму машину він шляхом буксирування забрав в м. Крижопіль.
ОСОБА_11 йому повідомив, що кран списаний та надав йому накладну з печаткою, після чого він передав ОСОБА_17 гроші та взяв у нього розписку про передачу коштів.
Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, кран на даний час знаходиться на його території, до нього звернувся товариш ОСОБА_19 та сказав, що придбав машину з крановою установкою та просив поставити кранову установку на зберігання за адресою вул. Тарногородського. Кран був в поганому стані, схожий на металобрухт. Кранову установку демонтували та вирішили не різати. Йому товариш повідомив, що придбав транспортний засіб за хорошу ціну та показував йому накладну. Автомобіль був без коробки зчеплення, але з двигуном, й загалом знаходився в поганому стані.
Крім показань представників потерпілого та свідків, допитаних в судовому засіданні, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується також і іншими доказами, зібраними у справі, та дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.02.2015 року від гр. ОСОБА_8 про розшук автокрана АВКС-6 (т.1а.с. 123);
- даними облікової картки державного ТЗ НОМЕР_3 моделі КАМАЗ 53213, 1991 року випуску, типу кузова НОМЕР_6 , де власником зазначено ПБ МП «Будмонтажсервіс» (т.1 а.с.127);
- даними свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_7 на ТЗ марки КАМАЗ 53213 АВТОКРАН 10-20Т-С, 1991 року випуску (т.1 а.с.128);
- даними довідки-рахунку № НОМЕР_8 , виданої на ім`я ОСОБА_8 на автомобіль марки КАМАЗ 53213 кузов № НОМЕР_9 (т.1 а.с.128-128а);
- даними паспорту крана автомобільного спеціального з башено-стріловим обладнанням АБКС-6 (т.1 а.с.130-132);
- даними накладної від 27.01.2015 року, виписаної ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_9 на суму 42000 гривень (т.1 а.с.133);
- даними розписки ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_9 про отримання коштів на суму 55 000 гривень (т.1 а.с.134);
- даними протоколу огляду місця події від 02.03.2015 року - території підприємства ПП «Елеватормлинмонтаж», що розташоване за адресою: м.Вінниця, вул. Тарногродського,44, де було виявлено кранову установку жовтого кольору, на кабіні із номером 410. На генераторі було виявлено табличку з №10214 та тип генератора ЕСС5-81-4-12 (т.1 а.с.136-137);
- даними висновку судової авто товарознавчої експертизи №52 від 21.04.2015 року відповідно до якого вартість аналогічного повнокомплектного технічного справного автомобіля марки КАМАЗ 53213 автокран 10-20т-с, д.н.з. НОМЕР_10 , 1991 року випуску станом на 27.01.2015 року з ПДВ складає: 311561 грн.
2. Розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля марки КАМАЗ 53213 автокран 10-20т-с, д.н.з. НОМЕР_10 ,1991 року випуску в результаті його пошкодження, з ПДВ складає 74961 гривень 07 копійок.
3. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля марки КАМАЗ 53213 автокран 10-20т-с, д.н.з. НОМЕР_10 ,1991 року випуску, з ПДВ складає 197706 гривень 24 копійки (т.1 а.с.138-155);
- даними статуту ПБМП «Будмонтажсервіс» (т.1 а.с.156- 160);
- даними свідоцтва про власність від 03.04.1997 року, що засвідчує про правонаступництво Відкритого акціонерного товариства «Агромашкоплект» (т.1 а.с.162);
- даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на ПрАТ «Агромашкоплект» (т.1 а.с.163);
- даними статуту ПрАТ «Агромашкоплект» (т.1 а.с.164-168);
- даними наказу №6 від 11.07.2011 року генерального директора ПрАТ «Агромашкоплект» ОСОБА_13 про прийняття на роботу за сумісництвом ОСОБА_5 на посаду інженера-енергетика (а.с. 170);
- даними наказу №5 від 31.12.2014 року генерального директора ПрАТ «Агромашкоплект» ОСОБА_13 про звільнення ОСОБА_5 з 31.12.2014 року (т.1 а.с. 169);
- даними інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно та інформаційної довідки з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо у суб`єкта відповідно до якої у Реєстрі прав власності на нерухоме майно та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо ОСОБА_5 (т.1 а.с.171-172);
- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 26.03.2015 року (т.1 а.с. 179);
- даними протоколу огляду предмету від 27.03.2015 року транспортного засобу «КАМАЗ 53213», д.н.з НОМЕР_3 на території приватного домоволодіння за адресою: м.Вінниця, 2-й провулок Юності, 79 та фототаблицями до нього(т.1 а.с.182-186);
- даними протоколу огляду предмету від 06.04.2015 року кранової установки АВКС-6, заводський №410, жовтого кольору на території по вул. Тарногродського в м. Вінниці (т.а.с.188-190);
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 відсутній склад злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України, виходячи з наступного.
Так, органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди. ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 27 січня 2015 року перебуваючи на території ПАТ «Агромашкомплект», що розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Айвазовського,2, умисно, з корисливих мотивів, незаконно заволодів транспортним засобом - «КАМАЗ 53213» типу Автокран 10-20Т-С, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , згідно висновку експерта №56 від 21.04.2015 року вартістю 311561 гривень, який належав ПБМП «Будмонтажсервіс». А саме, являючись колишнім співробітником ПАТ «Агромашкомплект», що розташоване за адресою: вул. Айвазовського, 2 в м. Вінниці, усвідомлюючи, що на території вказаного товариства, за вище зазначеною адресою, тимчасово зберігається транспортний засіб «КАМАЗ 53213» типу Автокран 10-20Т-С,1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , належний ПБМП «Будмонтажсервіс», не маючи законних підстав та відповідного дозволу власника, 27.01.2015 року о 09.00 годині, перебуваючи на території ПАТ «Агромашкомплект», усвідомлюючи, протиправність своїх дій, ОСОБА_5 відкрито заволодів транспортним засобом - «КАМАЗ 53213» типу Автокран 10-20Т-С,1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , після чого вказаним майном розпорядився на свій розсуд, продавши ОСОБА_9 , завдавши ПБМП «Будмонтажсервіс», відповідно висновку авто товарознавчої експертизи №56 від 21.04.2015 року матеріального збитку на суму 74 961,07 гривень.

При вирішенні питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_5 суд приймає до уваги роз`яснення, викладені в п. 15 Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідно до якого під незаконним заволодінням транспортним засобом слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосування насильства або погроз.
Об`єктивна сторона даного злочину виражається в незаконному заволодінні транспортним засобом. Воно може бути вчинене лише шляхом активної поведінки особи, тобто вчинене саме винною особою дій спрямованих на протиправне вилучення будь яким способом транспортного засобу (запуск двигуна транспортного засобу та початок руху, керування транспортним засобом, примушування до керування водія, транспортування, буксирування та ін.).
Суб`єктивна сторона цього злочину полягає у прямому умислі й може вчинятись з будь якою метою та мотивом, в тому числі й з подальшим оберненням на свою або інших осіб користь.
В судовому засіданні, з показань як самого обвинуваченого так і свідків достовірно встановлено, що ОСОБА_5 будь-яких активних дій, спрямованих на незаконне заволодіння саме транспортним засобом, які складають об`єктивну сторону злочину передбаченому ч.2 ст. 289 КК України не вчиняв. Вказаний транспортний засіб він не вилучав шляхом запуску двигуна, керування або буксирування та ін.
В судовому засіданні ОСОБА_5 не заперечував, що кран йому на праві власності не належав, жодних документів на нього він не мав. А сам транспортний засіб він продав з метою заволодіння коштами, оскільки керівник підприємства «Промжитлосільбуд» ОСОБА_10 після звільнення з ним не розрахувався по заробітній платі. На питання потенційного покупця ОСОБА_9 , якого він раніше не знав, ОСОБА_11 повідомив, що буде продавати кран та що він списаний і на нього не має документів. Через певний час, домовившись про ціну, ОСОБА_9 придбав у нього автокран а він виписав Румаку накладну. Вказані показання обвинуваченого підтверджуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та повністю узгоджуються з дослідженими письмовими доказами в т.ч. даними облікової картки транспортного засобу, свідоцтва та реєстрації транспортного засобу, накладної від 27.01.2015р., розписки від 27.01.2015 року( Т.1 а.с. 133-134 ).
Згідно ч.3 ст.337 КПК України, суд з метою ухвалення справедливого рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Суд, всебічно та повно дослідивши всі докази у їх взаємозв`язку приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 4 ст.185 КК України за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена у великих розмірах.
До такого висновку суд прийшов виходячи з того, що крадіжка майна, а саме «КАМАЗ 53213» типу Автокран 10-20Т-С,1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , належного ПБМП «Будмонтажсервіс» була вчинена обвинуваченим ОСОБА_5 , таємно, оскільки сторонні особи які спостерігали транспортування вказаного майна свідком ОСОБА_9 разом з іншими особами, не усвідомлювали того, що відбувається викрадення, про це не було відомо власнику майна, водночас, цю обставину усвідомлював сам обвинувачений, метою якого було не заволодіння транспортним засобом, а саме викрадення чужого майна з корисливих мотивів, що підтверджується подальшими послідовними діями обвинуваченого спрямованими на продаж викраденого та отримання коштів.
Також судом враховано й вартість викраденого майна на суму 311561 грн., що відповідно до примітки до ст. 185 КК України у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину й являється великими розмірами.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_5 який являється особою раніше не судимою (т.1 а.с. 194), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с.195-196), позитивно характеризується за місцем проживання (т. 1 а.с. 197).
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає похилий вік.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, часткове визнання вини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України.
Вирішуючи в порядку, передбаченому ст. 129 КПК України, 1166 ЦК України цивільний позов ПБМП «Будмонтажсервіс», в межах позовних вимог, про відшкодування матеріальної шкоди на суму 272 667,31 гривень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Так, до позовної заяви представником було надано рахунок-фактура №Л-0001061 від 30.03.2015 року на суму 171912,00, рахунок-фактура №ТС-0000381 від 16.04.2015 року на суму 19956,00 гривень, які не є підтвердженням розміру завданої шкоди, а являються підтвердженням можливих прогнозованих витрат позивача вартості відновлювальних робіт пошкодженого майна, й не є належним доказом завданої шкоди. Крім того зі змісту позовної заяви випливає, що задану шкоду БПМП «Будмонтаж-сервіс» простить стягнути на користь представника цивільного позивача ОСОБА_8 який не є позивачем у справі, а відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд не вправі з власної ініціативи сторону в спірних правовідносинах, а тому в межах заявлених позовних вимог вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, що не позбавляє сторону звернутись до суду з позовною заявою.

Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно з нормами ст. 100 КПК України.
Також, відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути вартість проведення криміналістичного дослідження, проведення якого було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 63, 65-67 КК України, ст. ст. 100, 124, 128, 129, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст.1166 ЦК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.
В задоволенні цивільного позову БПМП «Будмонтаж-сервіс`про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 матеріальної шкоди відмовити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави Україна 921 гривень 60 копійок у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження.
Речові докази в кримінальному провадженні №0000823:
- транспортний засіб «КАМАЗ 53213» типу Автокран 10-20Т-С,1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 залишити на зберіганні у ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили;
- кранову установку до транспортного засобу «КАМАЗ 53213» типу Автокран 10-20Т-С,1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , НОМЕР_9 до набрання вироком законної сили залишити на відповідальне зберігання директору ПП «Елеватормлинмонтаж» за адресою : м. Вінниця, вул. Тарногородського, 44.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: