Справа № 464/5726/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1008/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2016 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, мешканця АДРЕСА_1 , на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25.07.2016 року про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

з участю прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:

засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25.07.2016 року про відмову в задоволенні заяви-клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, та постановити нову ухвалу, якою задоволити вище зазначене клопотання.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 25.07.2016 року у задоволенні заяви-клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.

Апелянт вважає, що дану ухвалу слід скасувати, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права.
У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог звертає увагу на те, що при розгляді його заяви-клопотання має бути врахований Закон «Савченко». Просить його перевести на колонію-поселення.
При апеляційному розгляді справи захисник підтримала вимоги по апеляції, прокурор заперечив вимогу та доводи апеляційної скарги засудженого.
Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову в задоволеннізаяви-клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідає вимогам закону та матеріалам справи.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджений 29.07.2015 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Засуджений звернувся до суду із заявою, в якому просять замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким.

Згідно положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього кримінального Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

З характеристики на засудженого ОСОБА_6 , затвердженої 21.07.2016р. начальником Львівської ВК-48, вбачається, що останній вину у вчиненому злочині не визнав. До праці на виробництві установи не залучався, до професійно-технічного навчання не залучався. Засуджений ОСОБА_6 раніше тричі притягувався до кримінальної відповідальності, крім цього засуджений вже звільнявся умовно-достроково, по даній справі засуджений за умисний тяжкий злочин, відбуваючи покарання жодного разу не заохочувався, ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 26.01.2016р. на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року йому зараховано в строк покарання період перебування під вартою з 02.05.2015р. по 23.09.2015р., останній відбув 1/2 строку призначеного покарання, а саме на день розгляду справи відбув 1 рік 2 місяці 22 дні, до закінчення відбуття строку покарання залишилось 1 рік 4 місяці 18 днів.

Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, раніше звільнявся умовно-достроково, проте на шлях виправлення не став, суд першої інстанції вірно прийшов до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а відтак не заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України.

Наявність в ОСОБА_6 позитивної характеристики в процесі відбування покарання, свідчить лише про те, що особа стає на шлях виправлення та прагне довести своє виправлення.

Ухвала суду першої інстанції є законна та обґрунтована.
Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі та заяві-клопотанні про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді громадських робіт засудженого ОСОБА_6 є безпідставними.
Керуючись ст. 376, 404, 407 КПК України, ст.82 КК України колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення , а ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 26.07.2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4