Справа № 539/1949/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. В.В`язівок Лубенського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, працюючого у ФОП ОСОБА_7 , одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
16.05.2016 року близько 06 год. 00 хв. ОСОБА_6 , керуючи технічно справним транспортним засобом - автобусом ПАЗ 4234 державний номер НОМЕР_1 , належним, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , рухався по проїзній частині проспекту Володимирському в м. Лубни Полтавської області.

Виконуючи маневр повороту праворуч із проспекту Володимирського на в`їзд до прилеглої території автовокзалу, що розташований по проспекту Володимирському, 157 в м. Лубнах, водій ОСОБА_6 , наближаючись до позначеного відповідним дорожнім знаком нерегульованого пішоходного переходу, на якому перебував ОСОБА_9 та переходив проїзну частину по вказаному пішохідному переходу, не зменшив швидкості, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого допустив наїзд керованого ним автобуса на ОСОБА_9 .

Зазначеними діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 18.1 ПДР України, хоча мав можливість та повинен був його виконувати. Згідно п. 18.1 ПДР України «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми, кровопідтічностей м`яких тканин в тім`яно-потиличній ділянці, кільцевидного перелому потиличної кістки з розповсюдженням лінії злому на основу черепа, субдуральної гематоми тім`яно-скронево- потиличних ділянках зліва та справа у вигляді рідкої крові та рихлих згортків об`ємом 120 мл., субарахноідальних крововиливів дифузного характеру в тім`яній долі правої та лівої півкуль, скроневої долі правої півкулі, лобних долях обох півкуль мозку, крововиливу у речовину мозку по фронтальних поверхнях лобних долей правої та лівої півкуль мозку, скроневої долі правої півкулі мозку, кровопідтічності в ділянці внутрішнього кута лівої лопатки, лівої підколінної ямки, переломів ребер зліва 3-8 по передньо-підмишечній лінії та 6-8 по біляхребтовій лінії, обширної кровопідтічності по задній поверхні лівої легені, синця лівого ліктьового суглобу, садна правої кисті, які, згідно висновку експерта № 139 від 23.06.2016 року, за результатами проведеної судово-медичної експертизи по відношенню до живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя і в даному випадку призвели до смерті потерпілого. Смерть ОСОБА_9 настала від закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа, крововиливами у речовину головного мозку та під його оболонки.

Згідно висновку експерта № 52 від 16.06.2016 року за результатами проведеної автотехнічної експертизи в описаній вище дорожній обстановці в діях водія автобуса ПАЗ 4234 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 маються невідповідності вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та її суспільно небезпечними наслідками.

В умовах даної пригоди водій ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги даних пунктів Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, про обставини скоєння злочину дав показання, як указано в мотивувальній частині вироку.

Крім цього, вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України підтверджується наступним :

-потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що раніше вона та ОСОБА_9 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період часу приблизно з 2009 по 2014 роки, напередоні ДТП, ОСОБА_9 перебував у лікарні, а вона його навідувала. ОСОБА_9 дітей не мав, у нього були далекі родичі, які проживали у Криму, де саме їй невідомо. Про ДТП їй стало відомо наступного дня, коли воно сталося. Після ДТП ОСОБА_6 їй у повній мірі відшкодував заподіяну моральну та майнову шкоду, у зв`язку з чим вона претензій до нього не має та прохала суд не позбавляти його волі;

- протоколом огляду місця ДТП від 16.05.2016 року із схемою та фототаблицями до нього, яким зафіксовано місце ДТП після наїзду автобусу ПАЗ 4234 державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 на пішохода ОСОБА_9 , місце розташування транспортного засобу на проїздній частині, та інші сліди ДТП ;

- протоколом огляду трупу ОСОБА_9 від 16.05.2016 року із фототаблицями до нього;

- протоколом пред`явлення трупу для впізнання від 17.05.2016 р., в ході якого свідком ОСОБА_10 впізнано труп ОСОБА_9 ;

- висновком експерта від 30.05.2016 р. № 47, згідно якого гальмівна система, рульове керування та ходова частини автобусу ПАЗ 4234 державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 перебували у працездатному стані;

- протоколом додаткового огляду від 08.06.2016 р. , в ході якого було здобуто додаткові вихідні дані для проведення судової експертизи;

- висновком судово - медичної експертизи № 139 від 23.06.2016 року, відповідно до якого на тілі трупу ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно- мозкової травми, кровопідтічностей м`яких тканин в тім`яно-потиличній ділянці, кільцевидного перелому потиличної кістки з розповсюдженням лінії злому на основу черепа, субдуральної гематоми тім`яно-скронево- потиличних ділянках зліва та справа у вигляді рідкої крові та рихлих згортків об`ємом 120 мл., субарахноідальних крововиливів дифузного характеру в тім`яній долі правої та лівої півкуль, скроневої долі правої півкулі, лобних долях обох півкуль мозку, крововиливу у речовину мозку по фронтальних поверхнях лобних долей правої та лівої півкуль мозку, скроневої долі правої півкулі мозку, кровопідтічності в ділянці внутрішнього кута лівої лопатки, лівої підколінної ямки, переломів ребер зліва 3-8 по передньо-підмишечній лінії та 6-8 по біляхребтовій лінії, обширної кровопідтічності по задній поверхні лівої легені, синця лівого ліктьового суглобу, садна правої кисті, які по відношенню до живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя і в даному випадку призвели до смерті потерпілого. Смерть ОСОБА_9 настала від закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа, крововиливами у речовину головного мозку та під його оболонки.

- висновком експерта № 52 від 16.06.2016 року, згідно якого у даній дорожній обстановці в діях водія автобуса ПАЗ 4234 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 маються невідповідності вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та її суспільно небезпечними наслідками. В умовах даної пригоди водій ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги даних пунктів Правил дорожнього руху;

- згідно висновку щодо результатів медичного огляду від 16.05.2016 року у водія ОСОБА_6 ознак сп`яніння не виявлено.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України в якості обставин справи, що пом"якшують покарання ОСОБА_6 суд визнає його щире каяття, оскільки обвинувачений вину визнав, неодноразово в судовому засіданні засуджував власний вчинок та виявив готовність нести покарання; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки ОСОБА_6 добровільно власними активними діями, які виразилися у наданні правдивих показань по справі, надавав допомогу органам слідства в з"ясуванні обставин вчинення злочину, які мають істотне значення для його повного розкриття, зокрема правдивих вихідних даних для проведення експертизи; добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки обвинувачений добровільно та в повному обсязі відшкодував потерпілій моральну та майнову шкоду.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин справи, що обтяжують покарання ОСОБА_6 суд не вбачає.

Суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_6 , який одружений, має сім`ю, раніше не судимий, обставини справи, що помякшують його покарання, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Разом із тим суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства. При цьому суд враховує те, що він вину у вчиненні злочину визнав, раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має сім"ю, одружений, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно та в повному обсязі відшкодував потерпілій моральну та майнову шкоду, думку потерпілої, яка прохала суд не позбавляти волі обвинуваченого.

Тому ОСОБА_6 слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки.

Речові докази по справі : автобус ПАЗ 4234 державний номер НОМЕР_1 , належний згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 суд вважає за необхідне повернути власнику ОСОБА_8 , а милиці, одяг та взуття ОСОБА_9 знищити.

Відповідно до ч.2 ст.122, ч.2 ст.124 КПК України витрати за проведення експертизи здійснюються за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Матеріали справи містять витрати на залучення експерта, а саме : у зв"язку з проведенням експертизи від 30.05.2016 року №47 в сумі 1320,60 грн. та у зв"язку з проведенням експертизи від 16.06.2016 року №52 в сумі 1320,60 грн.

Враховуючи, що судом ухвалено обвинувальний вирок, вказані витрати на залучення експерта в сумі 2641,2 грн. суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Згідно обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Згідно Ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.05.2016 року на автобус ПАЗ 4234 державний номер НОМЕР_1 , належний згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 , накладено арешт.

Враховуючи обставини справи, прийняте по справі рішення, відсутність цивільного позову потерпілої, суд вважає за необхідне зняти арешт, накладений на автобус ПАЗ 4234 державний номер НОМЕР_1 , належним, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , відповідно до ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.05.2016 року

Керуючись ст. 374 КПК України,
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки підлягає до реального виконання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи, а саме :

від 30.05.2016 року №47 в розмірі 1320 грн. 60 коп.,

від 16.06.2016 року №52 в розмірі 1320 грн. 60 коп.,

а всього в сумі 2641 грн. 20 коп.

Арешт, накладений на автобус ПАЗ 4234 державний номер НОМЕР_1 , належний згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 , відповідно до ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.05.2016 року зняти.

Речові докази по справі : автобус ПАЗ 4234 державний номер НОМЕР_1 , належний, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_8 повернути власнику ОСОБА_8 ; милиці, одяг та взуття ОСОБА_9 знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1