№ 204/1027/16-к
№ 1-в/204/428/16
У Х В А Л А

04 березня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
представника установи ОСОБА_5
юриста установи ОСОБА_6
лікаря ОСОБА_7
особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
встановив:
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.02.2013 року, відносно ОСОБА_8 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві представника установи, до якого додано висновок комісії лікарів-психіатрів від 04.02.2016 року, ставиться питання про те, що ОСОБА_8 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричній лікарні із суворим наглядом.
Представник установи ОСОБА_5 , юрист ОСОБА_6 заяву підтримали, просили задовольнити.
Прокурор вважав за необхідне задовольнити заяву.
Адвокат ОСОБА_4 , особа, відносно якої розглядається заява ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення заяви лікаря, вважали встановлений діагноз недостовірним та не підтвердженим історією хвороби, належним медичним наглядом під час лікування, просили суд змінити примусові заходи медичного характеру, перевести його в психіатричну лікарню у відділення з посиленим наглядом. Крім того, адвокат заявив клопотання про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_8 , з метою належного встановлення діагнозу та відповідних рекомендацій до лікування.
Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до положень ст. 514 КПК України, подання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру розглядається за наявності висновку комісії лікарів-психіатрів.
Відповідно до положень ч.5 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
ОСОБА_8 притягався до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого та тяжкого злочинів - ст.ст. 115 ч.1, 263 ч.1 КК України.
Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів № 136 від 04.02.2016 року, за своїм психічним станом ОСОБА_8 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом.
В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_7 , яка є лікуючим лікарем ОСОБА_8 та членом зазначеної комісії лікарів-психіатрів, спростувала твердження сторони захисту щодо невідповідного нагляду за пацієнтом, пояснила симптоматику психічного розладу, відповідність його лікування. Пояснення лікаря підтверджується історією хвороби пацієнта, яка була досліджена в судовому засіданні.
Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», при розгляді справи про продовження, зміну або скасування (припинення) застосування примусових заходів медичного характеру., суд за наявності сумніву в правильності висновків комісії лікарів-психіатрів, може викликати в судове засідання представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надавав особі психіатричну допомогу, а за потреби призначити судово-психіатричну експертизу.
У суду не виникає сумнівів в об`єктивності висновку комісії лікарів-психіатрів № 136 від 04.02.2016 року. В судовому засіданні представником установи ОСОБА_5 , лікаремпсихіатром ОСОБА_7 обґрунтовано доведено необхідність продовження лікування ОСОБА_8 в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом, а тому зазначений висновок комісії лікарів-психіатрів суд приймає як належний та достовірний. Потреби в призначенні стаціонарної судово-психіатрічної експертизи, на якій наполягає сторона захисту, суд не вбачає, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання адвоката.
Враховуючи викладене, суд вважає, що заява представника установи підлягає задоволенню, оскільки в наявності всі передбачені законом підстави - ОСОБА_8 страждає тяжким психічним розладом, здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, потребує продовження лікування у визначеній установі.
На підставі викладеного і керуючись ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, суд, -
ухвалив:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_8 - відмовити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.02.2013 року, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення в апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1