Справа № 606/1182/16-к
20 липня 2016 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника Буданівської обласної психоневрологічної лікарні ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі клопотання представника Буданівської обласної психоневрологічної лікарні про заміну примусових заходів медичного характеру на амбулаторну примусову психіатричну допомогу в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2016 року до ОСОБА_6 за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, застосовано, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психітричного закладу із звичайним режимом.
Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільскої області від 10 лютого 2016 року до ОСОБА_6 за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, , застосовано, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психітричного закладу із звичайним наглядом.
Представник Буданівської обласної психоневрологічної лікарні звернулася до суду з клопотанням про заміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 на амбулаторну примусову психіатричну допомогу та звільнення його з БОПНЛ передавши під нагляд лікаря психіатра по місцю його постійного проживання.
Відповідно до Акту комісії лікарів від 23 червня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_6 пройшв курс лікування, в результаті чого його психічний стан покращився і стабілізувався. Соціально-небезпечних думок, тенденцій не проявляє. Тому комісія лікарів БПНЛ прийшла до висновку про заміну примусових заходів медичного характеру на амбулаторно примусову психіатричну допомогу, передачі його під нагляд та лікування психіатра по місцю його постійного проживання.
Згідно п.2 ст.514 КПК України, заміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
Відповідно до ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.
Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" №7 від 03.06.2005 р. зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом"якшенні у зв"язку з поліпшенням психічного стану особи чи у скороченні строку перебування в психіатричному закладі.
В судовому засіданні представник Буданівської обласної психоневрологічної лікарні ОСОБА_5 подання підтримала, зіславшись на мотиви викладені в поданні та стверджує, що за час лікування ОСОБА_6 відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру, а саме у вигляді примусового лікуванні в БОПНЛ із звичайним режимом утримання.
Захисник ОСОБА_4 пояснив, що подання БОПНЛ підлягає до задоволення, оскільки висновок комісії лікарів-психіатрів є обгрунтований та ніким не заперечений.
Прокурор ОСОБА_3 проти його задоволення не заперечує.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з яких видно, що за наслідками лікування ОСОБА_6 стан його здоров"я значно покращився, поведінка активна, охоче включається в трудовий процес, самостійно спілкується з оточуючими, достатньо активний, відсутні соціально-небезпечні думки і тенденції, будує правильні плани на майбутнє, суд приходить до висновку, що подання БОПНЛ про зміну примусових заходів медичного характеру на амбулаторну примусову психіатричну допомогу, передавши його під нагляд лікаря психіатра по місцю його постійного проживання-підлягає до задоволення, оскільки відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру і він не становить більше небезпеки для суспільства.
Керуючись ст.ст. 314,512, 514 КПК України, ст. 95 КК України, суд-
Ухвалив:
Подання задоволити.
Змінити примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, не одруженому, застосовані до нього у відповідності до ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2016 року, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України на амбулаторну примусову психіатричну допомогу, передавши його під нагляд лікаря психіатра по місцю його постійного проживання.
Змінити примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, не одруженому, застосовані до нього у відповідності до ухвали Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2016 року, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України на амбулаторну примусову психіатричну допомогу, передавши його під нагляд лікаря психіатра по місцю його постійного проживання
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом семи днів.
Головуючий : ОСОБА_1