АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11сс/796/1561/2016 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 червня 2016 року місто Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

При секретареві ОСОБА_5 ,

За участі прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , апелянта ОСОБА_8 ,

розглянувши матеріали провадження у скарзі за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 4 травня 2016 року, якою його скаргу на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів, скоєних працівниками органів МВС ГСУ ГП України ОСОБА_9 від 22 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000245 залишено без задоволення, а також матеріали вказаного кримінального провадження, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 4 травня 2016 року скаргу ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів, скоєних працівниками органів МВС ГСУ ГП України ОСОБА_9 від 22 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження № 4200245 залишено без задоволення.

На обґрунтування слідчий суддя проаналізував доводи скаржника в сукупності з матеріалами кримінального провадження, вказав на виконання органом досудового розслідування в повному обсязі вказівок процесуального керівника щодо виконання певних слідчих дій, виконання в належному обсязі вказівок судів першої та апеляційної інстанції щодо проведення слідчих дій на усунення виявленої за результатами розгляду скарг заявника неповноти досудового розслідування, визнав, що ці вказівки виконані в обсязі, який достатній для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення про закриття кримінального провадження і на цих підставах прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні скарги заявника на досліджувану постанову старшого слідчого від 22 грудня 2015 року.

Не погодившись зі вказаним рішенням, заявник оскаржив його апеляційним порядком і просить скасувати вказану ухвалу та ухвалити нову, якою задовольнити його скаргу, скасувати постанову старшого слідчого про закриття кримінального провадження та повернути матеріали цього провадження до Генеральної прокуратури України для продовження досудового розслідування.

На обґрунтування він ретельно аналізує зібрані в ході досудового розслідування докази, посилається на те, що він є заявником про вчинення кримінального правопорушення відносно нього, одночасно із групою своїх же колег, але слідчий безпідставно, на його думку, не визнав його потерпілим у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з чим він не мав змоги в повному обсязі ознайомитися з його матеріалами та порушені інші його права; зауважує, що внаслідок незаконного, на його думку, порушення кримінального провадження відносно нього та його колег, було істотно порушено його права і спричинено значні моральну шкоду, зокрема і в тому, що він більше двох років незаконно, як він вважає, утримувався в попередньому ув`язненні; акцентує на тому, що надані на підтвердження обвинувачення проти нього докази, за його припущенням, були сфальсифіковані слідчим, а тому визнає, що відносно згаданого слідчого належить провести повне, кваліфіковане, неупереджене досудове розслідування, а не закривати кримінальне провадження.

Заслухавши доповідь судді, виступ ОСОБА_8 на підтримку апеляційних вимог, прокурорів проти їх задоволення, перевіривши та обговоривши доводи сторін в сукупності з матеріалами провадження у скарзі, матеріалами кримінального провадження № 0000245 та додатково наданими в апеляційному засіданні сторонами відомостями, судова колегія визнає наступне.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду, в дійсності, впродовж тривалого часу відносно ОСОБА_8 та групи його колег працівників органу внутрішніх справ проводилось досудове розслідування за обвинуваченням у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, пов`язаних з порушенням законів щодо обігу наркотичних речовин, зловживанням службовим становищем та інших. На цей час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчено, ОСОБА_8 та деяким іншим його колегам повідомлено про підозру, складено обвинувальний акт і його, разом з реєстром матеріалів досудового розслідування направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті, але остаточного рішення у цьому кримінальному провадженні судом ще не прийнято.

Тим часом, ОСОБА_8 та згадані його колеги звернулися до компетентного органу з колективною заявою про вчинення слідчим, який проводив досудове розслідування відносно них, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 372 КК України, тобто притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднане з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину, а також штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією, у зв`язку з чим і було відкрите кримінальне провадження № 0000245, обґрунтованість закриття якого ОСОБА_8 на цей час і оскаржує.

Таким чином, як видно із текстів самих первинної та апеляційної скарг, ОСОБА_8 фактично намагається довести свою невинуватість у вчиненні кримінальних правопорушень та піддає сумнівам відносність, належність, допустимість, достовірність, законність та достатність для висновків по суті обвинувачення, інкримінованого йому та деяким його колегам за іншим кримінальним провадженням, яке до цього часу свого законного вирішення судовим порядком не знайшло.

За таких обставин судова колегія визнає, що рішення старшого слідчого про закриття кримінального провадження №0000245, викладене в постанові від 22 грудня 2015 року, на цей час є правильним, а відтак і слідчий суддя вірно відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_8 на згадану постанову від 22 грудня 2015 року.

При цьому колегія суддів має на увазі також, що самі факти притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, штучного створення доказів обвинувачення та іншої фальсифікації, за загальним правилом, і це визнано судовою практикою, повинні бути встановлені вироком суду.

На цей час судова колегія не має повноважень досліджувати докази, надані органом досудового розслідування та прокурором у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 та деяких його колег, а також оцінювати ці докази в плані їх відносності, належності, допустимості, достовірності та достатності.

В силу всього викладеного вище, апеляційну скаргу ОСОБА_8 потрібно залишити без задоволення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 4 травня 2016 року, якою його скаргу на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів, скоєних працівниками органів МВС ГСУ ГП України ОСОБА_9 від 22 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000245 залишено без задоволення, залишити без задоволення, а вказану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: