Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лукавці Винницького району Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітня дитина, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3
Внаслідок даної ДТП, пасажиру ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді ран на нижній поверхні підборіддя, закритого перелому відростка дистального епіфіза (нижнього кінця) лівої великогомілкової кістки - присередньої кісточки, які за ознакою тривалого розладу здоров`я належать до середнього ступеня тяжкості.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Суд, заслухавши потерпілого ОСОБА_5 , який своє клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням винного з потерпілим підтримав, думку прокурора, який не заперечив в задоволенні даного клопотання, обвинуваченого ОСОБА_3 , який просив клопотання потерпілого задовольнити, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступних підстав.
Як слідує з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
За ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
У процесі судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, позитивно характеризується за місцем проживання, завдана кримінальним правопорушенням шкода повністю відшкодована.
Відповідно до ст.ст. 12, 25 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , що передбачене ч.1 ст.286 КК України класифікується, як необережний злочин невеликої тяжкості.
Таким чином, суд проаналізувавши дані обставини вважає, що обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України з закриттям кримінального провадженням щодо нього у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.285, ч.1 ст.286, ст.288, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.
Головуючий ОСОБА_1