Справа № 128/1514/16-к
13 квітня 2016 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше неодноразово судимого:
20.02.2001 року Могилів-Подільським міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) засуджений до 1 року позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік, накладено штраф в розмірі 680 гривень;
22.03.2001 року Могилів-Подільським міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) засуджений до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) відтерміновано виконання вироку на 2 роки, накладено штраф в розмірі 700 гривень;
17.04.2006 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 289, 69 КК України засуджений до 4 років позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України приєднано 6 місяців за вироком Могилів-Подільського міського суду від 22.03.2001 року і всього 4 роки 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
12.09.2007 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України приєднано 1 рік 6 місяців за вироком Могилів-Подільського міського суду від 17.04.2006 року і всього 5 років позбавлення волі, згідно постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду від 24.11.2010 року відповідно до ст.81 КК України звільнений умовно-достроково, не відбутий термін - 1 рік 6 місяців 27 днів;
про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» ,-
Засуджений ОСОБА_4 , який на даний час відбуває покарання в Стрижавській ВК № 81 звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», в якій просить застосувати до нього даний Закон та скоротити наполовину невідбуту частину покарання.
В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розгляд заяви проводити в його відсутність, заяву підтримує та просить її задоволити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, просив врахувати, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, а тому згідно п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 8 п. «б» Закону України «Про амністію у 2014 році», відсутні підстави для застосування до даного засудженого вказаного Закону; не наполягав на фіксації судового процесу технічними засобами.
Відповідно до ч.4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Оглянувши заяву та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.
Згідно п в ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні » амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних
тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Відповідно до п. б ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб, які раніше звільнялись з місць позбавлення волі умовно достроково і знову вчинили умисний, тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Згідно вироку апеляційного суду Вінницької області від 21.01.2016 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Відповідно до ст. 71ч.1 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання по вироку Дніпровського райсуду м. Києва від 13.12.2012 року, остаточне покарання ОСОБА_4 призначено у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 307 ч.2 КК України відноситься до категорії тяжких.
За наведених обставин, суд вважає, що відсутні підстави для застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому в задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись ст.ст.1,8,11 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.539 КПК України, суд, -
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області на протязі 7-ми діб з моменту її отримання.

Суддя: