пр. № 1-кп/759/91/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0007178, відносно ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
14.09.2015р. до Святошинського районного суду м.Києва надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Судове провадження на підставі зазначеного обвинувального акта відносно ОСОБА_3 судом не завершено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор вважав за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, посилаючись на наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_3 ОСОБА_5 , заперечував проти продовження строку тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що прокурором не вказано про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які існують на теперішній час, а тому відсутні підстави для продовження строку тримання під вартою. Обвинувачений думку захисника підтримав.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, постійного місця проживання не має, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу та вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків. Крім того, суд враховує ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та можливість обвинуваченого переховуватись від суду, протизаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інший злочин. Суд також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи поведінку учасників кримінального провадження та його складність.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, то суд керуючись правилами ч.4 ст.183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 197, 331, 369 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою на шістдесят днів, тобто до 11.04.2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: