1Справа № 335/8762/16-к 1-кп/335/452/2016
ВИРОК
26 серпня 2016 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна, Одеської області, громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.406 КК України,
У військовій частині № НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , строкову військову службу з листопада 2015 року проходить солдат ОСОБА_4 .
Разом із ОСОБА_4 , в одній з ним військовій частині, строкову військову службу проходить солдат ОСОБА_5 , який у відносинах підлеглості із ОСОБА_4 не перебуває.
Будучи військовослужбовцем строкової служби солдат ОСОБА_7 відповідно до ст.ст. 9, 11, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний із повагою відноситись до співслужбовців, додержуватись правил військової ввічливості, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення; товаришів по службі.
Однак, діючи всупереч наведеним вище вимогам Статуту, 28 грудня 2015 року солдат ОСОБА_4 вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ним відносин підлеглості, за; наступних обставин:
Близько 09 години 28 грудня 2015 року, солдат ОСОБА_4 знаходячись у туалеті казарми військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою; АДРЕСА_2 , побачив солдата ОСОБА_5 , який прибирав у туалеті.
Тоді ж, будучи невдоволеним тим, що солдат ОСОБА_5 , на його ОСОБА_4 , думку неналежним чином виконує обов`язки військової служби, солдат ОСОБА_4 , предявив ОСОБА_5 претензії з приводу упущень останнього по службі, а саме не дотримання внутрішнього порядку у прикроватній тумбочці, на що ОСОБА_5 не відреагував.
Одразу ж після цього, використовуючи зазначене упущення ОСОБА_5 по службі, як привід до застосування насильства відносно останнього, бажаючи продемонструвати ОСОБА_5 свою уявну перевагу над ним та фізичну силу, навчити останнього належно виконувати обов`язки військової служби, солдат ОСОБА_4 вчинив порушення наведених вище статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося у завданні побоїв при цьому ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 одного сильного удару лобом, в область носа, заподіявши ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження, то спричинило короткочасний розлад здоров я у вигляді рани спинки носа.
Правова кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст.406 КК України відповідає суті обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті і умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за за ч. 2 ст. 406 КК України як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося у завданні побоїв, яке заподіяло легке тілесне ушкодження.
Під час судового слідства до суду надійшла угода про примирення, укладена між потерпілим та обвинуваченим від 26.08.2016 року, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, сторони погодились на призначення покарання із застосуванням норм ст. 69 КК України арешту на строк один місяць, при цьому зазначили, що потерпілий будь-яких претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляє.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.
При проведенні судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він повністю згоден з підписаною угодою, йому зрозуміла суть обвинувачення, він розуміє наслідки укладання угоди, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, та просить суд затвердити укладену угоду.
Потерпілий ОСОБА_5 не заперечує проти затвердження угоди, зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, матеріальних збитків йому не заподіяно, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення розуміє.
Судом роз`яснено права передбачені ст. 474 ч.5 КПК України та наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Прокурор не заперечує проти затвердження угоди, зазначивши, що умови угоди не суперечать КПК України та КК України.
Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин вчинений обвинуваченим згідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, надання медичної та іншої допомоги потерпілому.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд
Угоду про примирення, укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 26 серпня 2016 року, затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України, і призначити йому узгоджене покарання за ч.2 ст.406 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді одного місяця арешту на гауптвахті.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6-7 ст. 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч3 ст, 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1