Справа № 333/3294/16-к
пр. №1-кп/333/402/16

УХВАЛА
10 серпня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

30.06.2016 р. до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки про отримання обвинуваченим та його захисником вказаних документів по кримінальному провадженню №0003067.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_5 під вартою у зв`язку з тим, що йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не зникли, він обвинувачений у вчиненні тяжкого злочину, може здійснювати тиск на потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскільки відпали ризики існували на момент обрання запобіжного заходу, обвинувачений має реєстрацію місця проживання, просить замінити запобіжний захід на домашній арешт.

Відповідно до ст.. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд, вважає за неможливе обрати інший, альтернативний запобіжний захід, так як ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, який є тяжким злочином, стійких соціальних зв`язків не має, офіційно не працевлаштований.
Приймаючи рішення про зміну або продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу обвинувачених та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, вважає їх не достатніми для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченими процесуальних обов`язків.
Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом та рішенню Європейського суду з прав людини справа «Чанєв проти України» від 09.10.2014 року. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. 331КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 08.10.2016 року включно.

Копію ухвали направити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя та учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуюча суддя: ОСОБА_1