Ухвала
про залишення касаційної скарги без руху

08 серпня 2016 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Черкаської області від 13 липня 2016 року,
в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі засуджений порушив питання про перевірку вказаного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2, ч. 5 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, судове рішення, що оскаржується, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, а також обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. До касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Проте наведених положень процесуального закону засуджений не виконав.

Відповідно до змісту касаційної скарги, за результатами апеляційного розгляду 13 липня 2016 року апеляційний суд залишив без зміни вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 . Згідно з вимогами ст. 418 КПК таке рішення апеляційного суду приймається у формі ухвали.

Проте у касаційній скарзі ОСОБА_4 вказав, що скарга подана на вирок апеляційного суду, а не на ухвалу, що позбавляє можливості встановити дійсний предмет касаційного оскарження.

У касаційній скарзі не зазначено у чому полягає незаконність оскаржуваного судового рішення, відсутнє обґрунтування необхідності його скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412 - 414 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Вимоги касаційної скарги засудженого не відповідають положенням ст. 436 КПК в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду. Так, засуджений просить скасувати рішення апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження не в суді апеляційної, а в суді першої інстанції.

В порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано копії оскаржуваного судового рішення, завіреної належним чином, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, тобто копії судових рішень повинні бути прошнуровані та скріплені підписом судді, працівника апарату суду, засвідчені відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів.
За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без руху, надавши засудженому строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3