Справа № 309/328/16-к
Провадження № 1-кп/309/99/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8

представника служби у справах дітей Хустської міської ради ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000031 відносно обвинувачених:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, без освіти, проживаючого в незареєстрованому шлюбі, непрацюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця громадянина України, освіта початкова, неодруженого, не працюючого раніше судимого вироком Хустського районного суду від 08.12.2015 року за ч.2 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі, і на підставі ст. 75, 104 КК України від призначеного покарання звільнений із встановленням іспитового строку на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.15 ч.3 ст.185 КК України КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , маючи намір на викрадення чужого майна, 14.11.2015 року, близько 23 години 50 хвилин, шляхом пошкодження даху на покрівлі гаражного приміщення, розташованого в АДРЕСА_2 , проник в середину цього приміщення, де з автомобіля «ВАЗ 2101» викрав акумуляторну батарею марки «Плаза» вартістю - 597 гривень, автомагнітолу марки «Блаупункт» вартістю - 700 гривень, акустичні колонки марки «Піонер» вартістю 175 грн., які належали ОСОБА_10 , чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1472 грн.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 за попередньою змовою з малолітнім ОСОБА_11 15 листопада 2015 року, точного часу досудовим слідством не встановлено, шляхом пошкодження дощок на фронтоні гаражного приміщення розташованого по АДРЕСА_2 , проникли в середину приміщення з якого викрали електродриль Російського виробництва вартістю 311 грн. 50 коп., що належала ОСОБА_12 , чим потерпілому було завдано матеріальних збитків на вказану суму.

Продовжуючи свої неправомірні дії обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 маючи намір на викрадення чужого майна, 18 листопада 2015 року близько 20.00 години, шляхом пошкодження дощок на фронтоні гаражного приміщення розташованого по АДРЕСА_2 , проникли в середину приміщення з якого викрали штроборіз вартістю 1374 грн. 50 коп., 2 стабілізатори напруги загальною вартістю 968 грн., електроболгарку вартістю 438 грн. 50 коп. та набір ключів вартістю 525 грн., що належали ОСОБА_12 . Однак, правопорушники свій намір не довели до кінця, через причини що не залежали від їхньої волі, а саме були викриті та затримані потерпілим ОСОБА_12 . Своїми протиправними діями пов`язаними з викраденням чужого майна, обвинувачені завдали потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 3306 гривень.

За вказані кримінальні правопорушення передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ч.3 ст. 185 КК України.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК визнали у повному обсязі та щиро розкаялися, в своїх показах у судовому засіданні пояснили що 18 листопада 2015 року о 20.00 годині за попередньою змовою між собою проникли в гаражне приміщення розташоване по АДРЕСА_2 , з якого викрали штроборіз, 2 стабілізатори, електроболгарку та набір ключів. Після чого їх викрив та затримав власник гаражного приміщення ОСОБА_12 . Викрадені електроприлади та набір ключів вони повернули власнику та відшкодували завдані збитки.

Крім цього, ОСОБА_6 пояснив, що 14.11.2015 року, він особисто проник в гаражне приміщення в АДРЕСА_2 яке належить ОСОБА_10 , де з автомобіля «ВАЗ» викрав акумуляторну батарею, автомагнітолу та акустичні колонки.

Обвинувачений ОСОБА_7 також ствердив у своїх поясненнях, що 15 листопада 2015 року він з малолітнім ОСОБА_11 шляхом пошкодження дощок на фронтоні гаражного приміщення розташованого по АДРЕСА_2 , проникли в середину та викрали електродриль Російського виробництва, що належала ОСОБА_13 .

Свої вчинки обвинуваченні пояснили потребою в грошах та необдуманістю таких дій, а також бажанням заробити матеріальні засоби для свого існування.

В судових дебатах та в останньому слові обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили вибачення за вчинені злочин, обіцяли ніколи не повторювати таких помилок і не вчиняти правопорушень. Крім цього, просили суд не призначати їм суворого покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_10 в судове засідання подали заяву про те, що не мають жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з приводу крадіжки від них матеріальних цінностей з гаражних приміщень. Завдана їм шкода повністю відшкодована тому просили розглядати справу без їхньої участі і питання призначення покарання залишають на вирішення суду.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 просила суворо не карати їхнього сина, обіцяла забезпечити його належну поведінку та здійснювати догляд за неповнолітнім, який може виправитися без призначення суворого покарання. Завдану шкоду потерпілим вони повністю відшкодували.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями, які були спрямовані на незаконне заволодіння чужого майна 14.11.2015 року, з гаражного приміщення потерпілого ОСОБА_14 , розташованого в АДРЕСА_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України (крадіжку), за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями, які були спрямовані на незаконне заволодіння чужого майна 15.11.2015 року, з гаражного приміщення потерпілого ОСОБА_12 розташованого в АДРЕСА_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України (крадіжку), за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Крім цього, судом встановлено що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своїми умисними діями, які були спрямовані на незаконне заволодіння чужого майна 18.11.2015 року, з гаражного приміщення потерпілого ОСОБА_12 розташованого в АДРЕСА_2 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України (замах на крадіжку), за кваліфікуючими ознаками - замах на крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, яке не було закінчено з причин, що не залежали від їхньої волі.

Призначаючи покарання обвинуваченим суд враховує обставини, які пом`якшують покарання свою вину визнали повністю та щиро розкаялися, сприяли розкриттю злочину, обвинувачений ОСОБА_7 є неповнолітньою особою, обвинувачений ОСОБА_6 має на утриманні двох малолітніх дітей, відшкодували повністю завдані збитки.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

По місцю проживання органами місцевого самоврядування обвинувачені характеризуються позитивно.

Під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Хустського районного суду від 08.12.2015 року за ч. 2 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі, і на підставі ст.ст.75,104 КК України від призначеного покарання звільнений із встановленням іспитового строку на 1 рік Кримінальне правопорушення за вказаним вироком ОСОБА_7 вчинив 25.12.2015 року, тобто після скоєння кримінальних правопорушень по даному кримінальному провадження, а тому остаточне покарання у даному кримінальному провадженні слід визначати за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особи винних і з врахуванням даних, що її характеризують приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, а тому до обвинувачених слід застосувати ст.ст. 75, 104 КК України, звільнивши їх від призначеного покарання із встановленням іспитового строку.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Речовий доказ у справі слід залишити у розпорядженні потерпілих.

На підставі наведенного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_6 за пред`явленими обвинуваченнями у вчиненні кримінальних правопорушень: за ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі; за ч.1 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 до відбуття покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації, та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання.

Визнати винуватим ОСОБА_7 за пред`явленими обвинуваченнями у вчиненні кримінальних правопорушень: за ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі; за ч.1 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 за даним обвинуваченням покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України до визначеного покарання ОСОБА_7 приєднати частково покарання за вироком Хустського районного суду від 08.12.2015 року у вигляді шести місяців позбавлення волі і остаточно визначити до відбуття покарання за цим вироком у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК України засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації, та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання.

Речові докази у справі зазначені в постанові слідчого від 22.01.2016 року (а.к.п.№81-82), слід повернути потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_10 .

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання засудженим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишити до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд Закарпатської області.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .