Справа № 456/2789/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/400/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м. Львів
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000885 від 31.05.2015р. за апеляційною скаргою законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 8 лютого 2016р. щодо неповнолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 10 класу спеціалізованої школи інтернату с. Підгірці Стрийського району, раніше не судимого, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, студента Стрийського коледжу Львівського аграрного університету, раніше не судимого, обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_10 ,
обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
законних представників неповнолітніх обвинувачених: ОСОБА_13 , ОСОБА_14
потерпілого ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_15

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.02.2016р. визнано винними та засуджено:

-неповнолітнього ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 296 КК України на два роки позбавлення волі. На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік;

-неповнолітнього ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 296 КК України на два роки позбавлення волі. На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на обвинувачених покладено обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь Стрийської центральної районної лікарні Львівської області 374 грн. 18 коп. витрат на лікування потерпілого.

Позовну заяву ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_16 , ОСОБА_14 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.

За вироком суду неповнолітній ОСОБА_8 , діючи у групі осіб разом з неповнолітнім ОСОБА_9 , 29 травня 2015р. у період з 17 год. до 19 год. 30 хв., знаходячись в альтанці лісової зони відпочинку с. Загірне Стрийського району Львівської області, проявляючи зневагу до відпочиваючих, ігноруючи прийняті у суспільстві норми моралі та правила поведінки, бажаючи самовиразитись за рахунок приниження інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, не реагуючи на зауваження сторонніх осіб з вимогою припинити протиправні дії, безпричинно, з хуліганський спонукань, вчинили щодо відпочиваючого неповнолітнього ОСОБА_6 незаконні дії, що виразились у наступному. Так, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно, ОСОБА_8 вилив потерпілому ОСОБА_6 на голову пиво, штовхав його, уперто, протягом тривалого часу наносив йому численні удари руками, ногами по голові та тілу, внаслідок чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці п`ятого ребра, по середньо-пахвинній лінії справа, синця на задній поверхні верхньої третини правого плеча, забійну черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій грудної клітки справа, забій лівої кисті, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. ОСОБА_9 діючи з особливою зухвалістю, безпричинно припалив потерпілому недопалком сигарети шию, а також наніс удар кулаком правої руки в обличчя в ділянку рота, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді: округлого садна з еритемою (опік) в ділянці задньої поверхні шиї, синця з ранкою на верхній губі дещо справа зі сторони слизової, травматичного зламу коронок першого правого та лівого зубів верхньої щелепи, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Не оспорюючи вірність кваліфікації дій обвинувачених, законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуваний вирок змінити та надати обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 більш тривалий іспитовий термін, а саме у вигляді двох років. Окрім цього, просить даний вирок в частині залишення цивільного позову без розгляду скасувати та прийняти рішення щодо задоволення цивільного позову в повному об`ємі.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що оскаржуваний вирок є незаконним та необґрунтованим, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що суд прийшов до невірного висновку, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, визнали частково. Обвинувачені намагались уникнути відповідальності, перекладали вину одне на одного, не розкаялись у вчиненому, не робили спроби відшкодувати заподіяну шкоду. За таких обставин, апелянт вважає, що призначене обвинуваченим покарання є занадто м`яким та не відповідає тяжкості скоєного злочину та особам обвинуваченим, а тому їм слід надати більш тривалий іспитовий строк. Покликається на те, що суд безпідставно, без врахування вимог ст. 129 КПК України, залишив без розгляду її цивільний позов до батьків неповнолітніх обвинувачених, оскільки останні є учнями, не мають ні особистого майна, ні будь-яких доходів. Окрім цього, суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 124 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, не вирішив питання документально підтверджених процесуальних витрат, понесених потерпілим.

У запереченнях на подану апеляційну скаргу захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_12 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги законного представника потерпілого, а оскаржуваний вирок залишити без змін, оскільки вважає такий законним та обґрунтованим. Покликається на те, що доводи поданої апеляційної скарги не відповідають дійсності. Заперечує факт того, що обвинувачені перекладали вину один на одного. Зазначає, що ОСОБА_8 розкаявся у тому у чому він винуватий, і що доведено у суді першої інстанції. Вважає призначене судом покарання ОСОБА_8 справедливим і достатнім для його виправлення, враховуючи тяжкість вчинених ним дій та його особу. Зазначає, що позовну заяву представника потерпілого обґрунтовано залишено без розгляду у зв`язку із порушенням вимог до форми і змісту позовної заяви, оскільки позов пред`явлено матері неповнолітнього ОСОБА_8 , що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 1179 ЦК України. Окрім цього, ОСОБА_8 , будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні не зазначений у позовній заяві як цивільний відповідач.

У запереченнях на апеляційну скаргу законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_14 просить відмовити у задоволенні поданої у справі апеляції, а оскаржуваний вирок залишити без змін, оскільки вважає такий законним та обґрунтованим. Призначене судом покарання ОСОБА_9 є справедливим і достатнім для його виправлення, враховуючи тяжкість вчинених ним дій та його особу. Зазначає, що рішення суду про залишення цивільного позову законного представника потерпілого без розгляду є законним та підставним.

Заслухавши пояснення законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_15 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили таку задоволити, думку неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх захисників ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , законних представників неповнолітніх обвинувачених - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які заперечили проти поданої апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, думку прокурора, яка зазначила, що доводи апеляційної скарги щодо необхідності встановлення обвинуваченим іспитового строку тривалістю два роки є безпідставними, а щодо доводів, пов`язаних із вирішенням цивільного позову поклалась на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Доведеність вини неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за наведених у вироку обставинах, підтверджується зібраними у справі, та перевіреними судом першої інстанції доказами і в апеляційному порядку сторонами судового провадження не оспорюється.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції належним чином врахував обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особи обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вчинили злочин у неповнолітньому віці та вперше притягуються до кримінальної відповідальності, що визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання та відсутністю обставин, які обтяжують покарання, та призначив неповнолітнім ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання у вигляді двох років позбавлення волі кожному, яке, на переконання колегії суддів, відповідає вимогам ст.ст. 65, 103 КК України, та обґрунтовано звільнив неповнолітніх обвинувачених від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши кожному з них іспитовий строк тривалістю один рік, що є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного та конкретних обставин кримінального провадження, колегія суддів вважає, що встановлений судом першої інстанції неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 іспитовий строк, тривалістю один рік кожному, у повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та роз`ясненням, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2014р., згідно яких тривалість іспитового строку встановлюється у межах від одного до двох років (ч.3 ст. 104 КК України) з урахуванням визначеного судом строку позбавлення волі, а також даних про особу засудженого й інших обставин справи.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необхідності встановлення обвинуваченим більш тривалого іспитового строку колегією суддів визнаються необґрунтованими.

У матеріалах провадження на аркушах 12-14 є цивільний позов ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , поданий до Стрийського міськрайонного суду Львівської області 15.07.2015р. про визнання ОСОБА_7 цивільним позивачем та про стягнення солідарно з ОСОБА_16 (матері неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ) та ОСОБА_14 (матері неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ) на користь позивача 57 124,01 грн. майнової шкоди, та з ОСОБА_16 7 000 грн. маральної шкоди, а з ОСОБА_14 10 000 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушення. А також стягнення з відповідачів понесені витрати на правову допомогу.

Суд першої інстанції даний цивільний позов залишив без розгляду у зв`язку із неналежним оформленням позовної заяви ОСОБА_7 , оскільки у такій заяві, всупереч вимогам ч. 1 ст. 1179 ЦК України, цивільними відповідачами зазначені батьки неповнолітніх обвинувачених, а не самі обвинувачені.

Колегія суддів вважає, що рішення суду про залишення цивільного позову ОСОБА_7 без розгляду, з підстав наведених вище, не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні залишається судом без розгляду у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч. 1 ст. 326 КПК України, а саме у випадках неприбуття у судове засідання цивільного позивача, його представника чи законного представника.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині вирішення цивільного позову необхідно скасувати, а матеріали провадження в цій частині слід направити у суд першої інстанції для вирішення в порядку цивільного судочинства. У решті вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.02.2016р. слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 8 лютого 2016р. щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, в частині вирішення цивільного позову скасувати, а матеріали провадження у цій частині скерувати у суд першої інстанції для вирішення в порядку цивільного судочинства.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4