Справа № 317/1691/16-к
№/п 1-в/317/1154/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2016 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції подання в.о. начальника Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Амурське Красногвардійського району АР Крим, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, засуджений: 13.12.2007 р. Сімферопольським районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 152 КК України до 10 років позбавлення волі,
про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2016 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання в.о. начальника Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, вважає, що засуджений не став на шлях виправлення.
Захисник, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримала подання, вважає що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні подання підтримав, просив суд його задовольнити.
Суд, розглянувши клопотання засудженого, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні клопотання має бути відмовлено з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване до особи, яка відбуває покарання у тому числі у виді позбавлення волі, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох четвертей строку покарання, призначеного судом за особливо тяжкий злочин, а також покарання призначеного особі, яка раніше звільнялась умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Як вбачаться з матеріалів справи ОСОБА_6 був засуджений та відбуває покарання у вигляді 10 років позбавлення волі за скоєння умисного особливо тяжкого злочину. На день розгляду подання засуджений дійсно відбув більш ? строку покарання, що згідно ст.81 КК України свідчить про наявність формально-юридичної підстави для умовно-дострокового звільнення.
Проте, розглядаючи подання, суд також враховує, що згідно з положеннями ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов для застосування такого звільнення. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
У відповідності з ч. 2 ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Судом встановлено, що засуджений з 25.05.2008 року відбуває покарання в Біленьківській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області №99, допустив 13 порушень установленого порядку відбування покарання, які виразились у зберіганні заборонених предметів, створення конфліктної ситуації, порушення розпорядку дня, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 4 заохочення від 19.08.2014 р., 21.11.2014 р., 04.08.2015 р. та 05.02.2016 р., але згідно довідки від 12.03.2016 року, виданої головним бухгалтером БВК №99 та начальником ПЕВ БВК №99, засуджений ОСОБА_6 з 25.05.2008 р. на виробництві колонії не працює.
28.04.2014 року комісією Біленківськоїї виправної колонії № 99 було відмовлено ОСОБА_6 в застосуванні заохочувальної норми у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації, як особі що не що не стає на шлях виправлення.
27.02.2015 року комісією Біленківськоїї виправної колонії № 99 було відмовлено ОСОБА_6 в застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 82 КК України, у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.
Саме по собі відбуття засудженим 3/4 частини покарання не зобов`язує суд звільнити таку особу від подальшого відбування ним покарання, оскільки це є перш за все правом, а не обов`язком суду.
Отже, встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності переконують суд в тому, що поведінка ОСОБА_6 за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, засуджений не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
За вищенаведених підстав суд дійшов висновку, що в задоволенні подання в.о. начальника Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 - необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, п.2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні подання в.о. начальника Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1