Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
15 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне у режимі відеоконференції апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Володимирецького районного суду від 11 квітня 2016 року, щодо ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_6 ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, а саме у скороченні на половину не відбутого строку покарання призначеного за вироком суду.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції послався на ті обставини, що згідно даних кримінального провадження, ОСОБА_6 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році», 19 квітня 2014 року засуджений реально не відбував покарання, оскільки був звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку, що не дає підстав для застосування щодо ОСОБА_6 ст. 6 зазначеного Закону.

Не погоджуючись із рішенням суду, засудженим та його захисником подано апеляційні скарги. В обґрунтування своїх вимог апелянти стверджують, що оскільки на день звернення захисника до суду про застосування амністії, ОСОБА_6 вже відбував покарання реально, а тому суд повинен був прийняти рішення про скорочення терміну його покарання на половину у відповідності до ст.6 зазначеного вище Закону. Просять скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою застосувати до засудженого ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримання поданих ними скарг, пояснення прокурора, який просив залишити ухвалу суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, який набрав чинності 19 квітня 2014 року, з наступними змінами, підлягає скороченню наполовину не відбута частина покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Згідно статті 11 Закону України «Про амністію у 2014 році», особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 19 квітня 2014 року.

Таким чином, з аналізу вищезазначених норм Закону України «Про амністію у 2014 року» вбачається, що стаття 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році» може бути застосована тільки до осіб, які на день набрання чинності цим Законом уже відбували покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 був засуджений вироком Сарненського районного суду від 26.05.2014 року за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. До засудженого застосовано ст.75 КК України та звільненого його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку у 3 роки з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Рівненської області від 16 квітня 2015 року вирок Сарненського районного суду від 26.05.2014 року в частині звільнення від відбування призначеного покарання скасовано, призначено покарання за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ст.69, ч.2 ст.70 КК України у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна та вз`ято під варту ОСОБА_6 в залі суду і ухвалено строк відбування покарання рахувати з дня проголошення ухвали.

Таким чином, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 19.04.2014 року ще не був засудженим та не відбував покарання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив захиснику обвинуваченого у застосуванні до ОСОБА_6 ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки, останній не є суб`єктом, на якого поширюється дія даного Закону.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги засудженого та його захисника не підлягають задоволенню, а ухвала Володимирецького районного суду від 11 квітня 2016 року є законною та обґрунтованою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Володимирецького районного суду від 11квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя-доповідач ОСОБА_1