Провадження № 1-в/161/4/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 29 лютого 2016 року
Луцький міськрайонний суду Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника прокурора Волинської області ОСОБА_6 про виконання вироку апеляційного суду по кримінальному провадженні №0000007 щодо засудженої ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :
В клопотанні прокурор ОСОБА_6 зазначив, що Прокуратурою області відповідно до п.4 ст.121 Конституції України, п.4 ч.1 ст.5, ст.44 Закону України Про прокуратуру проведено перевірку дотримання чинного законодавства при виконанні судового рішення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 .

Вироком апеляційного суду Волинської області від 25 грудня 2013 року ОСОБА_5 скасовано вирок Луцького міськрайонного суду від 11 жовтня 2013 року (справа №161/6469/13-к) в частині призначеного покарання та з урахуванням ст.70 ч.4 КК України шляхом повного складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Турійського районного суду від 23.04.2013 року остаточно визначено міру покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки та штрафом в розмірі 340 тис. грн.. з позбавленням права обіймати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські посади строком на 3 роки з конфіскацією усього майна, яке є її власністю.

На підставі ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді позбавлення волі та штрафу визначено виконувати самостійно.

Враховуючи вимоги ст.ст. 52, 53 КК України, покарання у виді штрафу, призначене вказаним вироком суду, є основним.

Також, прокурор ОСОБА_6 зазначив, що в ході перевірки з`ясовано, що вирок Луцького міськрайонного суду від 11 жовтня 2013 року на даний час не виконаний, у зв`язку з чим, виникла необхідність звернення до суду з поданням про вирішення питання про його виконання.

Окрім того, прокурор ОСОБА_6 зазначив, що Луцьким міськрайонним судом від 6 січня 2015 року на виконання вищезгаданого вироку суду видано виконавчий лист №161/6469/13-к про стягнення з ОСОБА_5 на користь держави штрафу в сумі 340 тис. грн.. та звернуто до виконання. За заявою Луцької ОДПІ від 29 січня 2015 року за вихідним №1140/10/0318-25 виконавчий лист направлено для виконання до Другого ВДВС Луцького МУЮ.

Разом з тим, прокурор ОСОБА_6 зазначив, що Постановою старшого державного виконавця Другого ВДВС Луцького МУЮ від 10 лютого 2015 року відкрито відповідне виконавче провадження №46415102.

З 8 березня 2011 року у зв`язку з набранням чинності Закону України №2677-VI від 4 листопада 2010 року Про внесення змін до Закону України Про виконавче провадження та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) на органи ДВС України покладалось виконання лише кримінального покарання у виді конфіскації майна, про що були внесені відповідні зміни до ст.ст.12, 26 КВК України.

Після внесення змін до ст.26 КВК України Законом України №1186-VII від 08.04.2014 року Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо адаптації правового статусу засудженого до європейських стандартів з 7 травня 2014 року (дати набрання Законом чинності) органи державної виконавчої служби згідно ч.5 вказаної статті уповноважені виконувати кримінальне покарання у виді штрафу лише як додаткової міри покарання.

Відповідно до вимог ст.26 КВК України ( в редакції, чинній на час видачі судом виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження №46415102 щодо ОСОБА_5 ) органи Державної виконавчої служби України не були уповноважені Законом виконувати кримінальні покарання у виді штрафу як основної міри покарання, що має місце в даному випадку.

Таким чином, органи ДВС не вправі були виконувати кримінальні покарання у виді штрафу за виконавчими листами, які надійшли в період з 8 березня 2011 по 7 травня 2014 року, і на даний час не уповноважені виконувати кримінальні покарання у виді штрафу як основної міри покарання.

Зважаючи на вказані вимоги законодавства, постанова державного виконавця Другого ВДВС Луцького МУЮ від 10 лютого 2015 року про відкриття виконавчого провадження №46415102 щодо примусового виконання виконавчого листа №161/6469/13-к, виданого 6 січня 2015 року Луцьким міськрайонним судом, про стягнення на користь держави штрафу в сумі 340 тис. грн., постановою начальника зазначеного Відділу від 30 червня 2015 року скасована.

Відповідно до п.8 ч.1, ч.2 ст.26 Закону України Про виконавче провадження постановою головного державного виконавця вказаного відділу ДВС від 30 червня 2015 року у відкритті виконавчого провадження відмовлено, а виконавчий документ повернуто стягувану - Луцькій ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області.

Стаття 26 КВК України чітко визначає порядок виконання кримінального покарання у виді штрафу, як основної міри покарання.

Так, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У випадку несплати штрафу у вказаний строк, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Засудженою ОСОБА_5 штраф в сумі 340 тис. грн.. не сплачений, а тому суд повинен здійснити заміну несплаченої суми штрафу на відповідне покарання згідно вимог ст.26 КВК України, ст.53 КК України.

З врахуванням зазначеного, прокурор ОСОБА_6 , посилаючись на п.10 ч.1 ст.537, п.4 ч.1 ст.539 КПК України, просив суд:

Вирішити питання про заміну засудженій ОСОБА_5 несплаченої суми штрафу в розмірі 340 тис. грн.. за вироком апеляційного суду Волинської області від 25 грудня 2013 року у відповідності до вимог ст.53 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив суд замінити засудженій ОСОБА_5 несплачений штраф на громадські роботи.

Засуджена ОСОБА_5 зазначила, що вироком Апеляційного суду Волинської області від 25 грудня 2013 року до основного покарання у виді штрафу 340 000 грн. до неї застосовано позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з конфіскацією всього майна яке є її власністю.

Також, засуджена ОСОБА_5 зазначила, що вона була позбавлена волі починаючи з 23 квітня 2013 року, після затримання працівниками ІТТ Турійського РВ УМВС України у Волинській області на підставі вироку Турійського районного суду Волинської області.

Разом з тим, ОСОБА_5 зазначила, що починаючи з 25 грудня 2013 року по 25 грудня 2015 року - сплинуло 2-ва роки з дня набрання чинності обвинувальним вироком в кримінальній справі №161/6469/13-к, який в частині сплати штрафу в сумі 340 000 (триста сорок тисяч) гривень дійсно не було виконано з об`єктивних, незалежних від неї причин.

Окрім того, засуджена ОСОБА_5 зазначила, що вона не ухилялась від відбування покарання в частині сплати штрафу в сумі 340 000 (триста сорок тисяч) гривень в граничний період з 25 грудня 2013 року по 25 грудня 2015 року, не вчиняла умисних діянь чи бездіяльності, відповідальність за які передбачена в ст.389 КК України, тому відповідні строки давності відносно неї не зупиняються та не перериваються.

Також, ОСОБА_5 зазначила, що не маючи в розпорядженні такої суми, перебуваючи під вартою, не маючи доходів, та через застосовану конфіскацію майна унеможливило сплату нею штрафу 340 000 (триста сорок тисяч) гривень і тому вона не могла повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу з 25 грудня 2013 року і до 25 січня 2014 року.

З врахуванням зазначеного, ОСОБА_5 , керуючись ст.53, п.п. 1 част. 1 ст.80 КК України, част. 1, 3 ст.26, 152 КВК України, ст.537, ст.539 КПК України, ст.62 Конституції України, просила суд:

Постановити ухвалу, якою звільнити її, засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання відносно сплати штрафу в сумі 340 000 гривень, згідно вироку Апеляційного суду Волинської області від 25 грудня 2013 року у справі №161/6469/13-к, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку в цій частині, в порядку п.1 ч. 1 ст.80 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 зазначив, що заступник прокурора області ОСОБА_6 звернувся 27 липня 2015 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області з поданням про розгляд питання про виконання вироку суду ( в порядку ст.ст.537, 539 КПК України), в якому просив суд вирішити питання заміни засудженій ОСОБА_5 , несплаченої суми штрафу в розмірі 340 тис. грн.., за вироком Апеляційного суду Волинської області від 25 грудня 2013 року в порядку ст.53 КК України.

Також, захисник ОСОБА_4 зазначив, що на даний час сплинуло 2-ва роки з дня набрання чинності обвинувальним вироком в кримінальній справі №161/6469/13-к, який в частині сплати штрафу в сумі 340 000 (триста сорок тисяч) гривень дійсно не було виконано ОСОБА_5 з об`єктивних , незалежних від неї причин, а тому засуджена звільняється від відбування покарання відносно сплати такого штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку в цій частині, в порядку підп..1 част. 1 ст.80 КК України.

Засуджена ОСОБА_5 в період з 25 грудня 2013 року по 25 грудня 2015 року дійсно перебувала в місцях позбавлення волі, а саме в Орджонікідзевському виправному центрі №79 та в Луцькому СІЗО, відбуваючи покарання у виді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі, за вироком Апеляційного суду Волинської області від 25 грудня 2013 року в справі №161/6469/13-к. Одночасно з позбавленням волі на 5 (п`ять) років 6 місяців, до ОСОБА_5 застосовано конфіскацію всього її майна, що поставило засуджену в надтяжкі матеріальні умови з повною відсутністю грошових коштів та майна, з яких нею не міг бути сплачений штраф в сумі 340 000 (триста сорок тисяч) гривень.

Спосіб, строки і порядок виконання ОСОБА_5 вироку Апеляційного суду Волинської області від 25.12.2013 року в справі №161/6469/13-к, в частині сплати штрафу в сумі 340 000 (триста сорок тисяч) гривень - не були визначені в судовому рішенні (як передбачено в ч.1 ст.534 КПК України).

З приведених з поданням доводів виходить, що відповідними контролюючими органами, фактично належним чином не контролювалося виконання вироку ОСОБА_5 , в частині сплати штрафу в сумі 340 000 (триста сорок тисяч) гривень, в період з 2013 року до 2015 року включно.

Також, захисник ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_5 не мала і не має засобів, щоб сплатити штраф в сумі 340 000 (триста сорок тисяч) гривень за обвинувальним вироком Апеляційного суду Волинської області від 25 грудня 2013 року в справі №161/6469/13-к в досліджуваний період виконання вироку.

З врахуванням зазначеного, захисник ОСОБА_4 посилаючись на ст.ст.50, 53, п.1 ч.1 ст.80 КК України, ч.1, 3 ст.26 КВК України, ч.5 ст.28, ст.ст.113, 114, ст.284, п.2 ч.3 ст.314, ч.1 ст.318, ст.537, ст.539 КПК України, просить суд:

Постановити ухвалу якою закрити кримінальне провадження справи №161/11443/15-к (1-в/161/4/16) по розгляду клопотання заступника прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_7 про заміну штрафу засудженій ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.53 КК України.

Суд, заслухавши пояснення засудженої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 , з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 , встановив наступні обставини.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2014 року ОСОБА_5 визнана винною в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.212 ч.3, 366 ч.1 КК України, ст.70 КК України призначено покарання в виді штрафу в розмірі 340000 гривень з позбавленням обіймати організаційно-розпорядчі посади 3 роки з конфіскацією всього майна.

Вироком апеляційного суду Волинської області від 25 грудня 2013 року скасовано вирок Луцького міськрайонного суду від 11 жовтня 2013 року в частині призначеного покарання та з урахуванням ст.70 ч.4 КК України шляхом повного складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Турійського районного суду від 23 квітня 2013 року, остаточно ОСОБА_5 визначено міру покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки та штрафом в розмірі 340 тис. грн.. з позбавленням права обіймати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські посади строком на 3 роки з конфіскацією усього майна, яке є її власністю.

На підставі ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді позбавлення волі та штрафу визначено виконувати самостійно (а.с. 117-124).

10 лютого 2015 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 в користь держави 340000 гривень штрафу (а.с.3-4).

30 червня 2015 року начальник Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції скасував зазначену постанову виконавче провадження на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 в користь держави 340000 гривень штрафу (а.с.5-6).

30 червня 2015 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 в користь держави 340000 гривень штрафу (а.с.7-8).

Таким чином, станом на 29 лютого 2016 року засуджена ОСОБА_5 призначене судом покарання у виді штрафу в сумі 340000 гривень не виконала.

Згідно ч.1 ст.26 КВК України засуджена зобов`язана сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Згідно ч.3 ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України та ч.5 ст.53 КК України (в редакції на час вчинення злочинів ),- у разі несплати засудженою штрафу, суд може замінити несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт, або виправних робіт, з розрахунку 10 годин громадських робіт на один встановлений законодавством неоподаткований мінімум доходів громадян.

Згідно ст.56 КК України громадські роботи встановлюються на строк до двохсот сорока годин.

Згідно ст.5 КК України ОСОБА_5 покарання у виді штрафу не можна замінити на позбавлення волі, оскільки на час вчинення злочинів, ст.53 КК України не передбачала таку заміну.

З врахуванням зазначеного, слід прийти до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити.

Разом з тим, суд, встановив, що клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_5 від покарання-штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_5 маючи відповідно до ст.107 КВК України права брати участь в трудовій діяльності, розпоряджатися грошовими коштами, одержувати і відправляти, грошові перекази, однак, в місячний строк, після набрання вироком законної сили штраф не сплатила.

В зв`язку з цим, на підставі виданого 6 січня 2015 року виконавчого листа, 10 лютого 2015 року, державний виконавець ВДВС відкрив виконавче провадження, та запропонував ОСОБА_5 добровільно в строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження добровільно сплатити штраф, однак, ОСОБА_5 штраф не сплатила.

За таких обставин, слід прийти до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотань засудженої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді штрафу із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.5,53,56,80 КК України, ст.26 КВК України, ст.539 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.

Замінити засудженій ОСОБА_5 покарання згідно вироку від 25 грудня 2013 року Апеляційного суду Волинської області по кримінальному провадженні №0000007 щодо засудження ОСОБА_5 до покарання у виді штрафу в розмірі 340000 (триста сорок тисяч) гривень на громадські роботи на строк 240 (двісті сорок) годин.

В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання згідно вироку від 25 грудня 2013 року Апеляційного суду Волинської області по кримінальному провадженні №0000007 у виді штрафу в розмірі 340000 (триста сорок тисяч) гривень за закінчення строків давності виконання вироку відмовити за відсутністю на те підстав.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття провадження про заміну засудженій ОСОБА_5 відбування покарання згідно вироку від 25 грудня 2013 року Апеляційного суду Волинської області по кримінальному провадженні №0000007 у виді штрафу в розмірі 340000 (триста сорок тисяч) гривень, відмовити за відсутністю на те підстав.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області, шляхом її подання через Луцький міськрайонний суд Волинської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_1