Справа № 495/5892/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі слідчого судді: ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у закритому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка, Арцизького району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого за ч.4 ст.152 КК України Арцизьким районним судом Одеської області від 10 квітня 2008 року; за ч. ч. 1, 2, 3 ст.185 КК України Арцизьким районним судом Одеської області від 05 січня 2010 року, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
29.07.2016 року прокурор військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

В клопотанні зазначено, що військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону Україниздійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000062 від 15 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 407 КК України.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» в Україні оголошено мобілізацію, в зв`язку з чим в державі розпочався особливий період.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 березня 2015 року ОСОБА_4 призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №105-ос від 04 березня 2015 року зарахований до списків особового складу загону та призначений на посаду патрульного за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 1-ї категорії фахівця радіотехнічного поста групи технічних засобів охорони державного кордону відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 3-ї категорії.

В подальшому, 19 січня 2016 року між начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_5 та солдатом ОСОБА_4 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України. Того ж дня солдата ОСОБА_4 призначено на посаду патрульного за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії фахівця радіотехнічного поста зміни групи технічних засобів охорони державного кордону відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №230-ос від 01 червня 2016 року про результати службового розслідування солдата ОСОБА_4 звільнено з військової служби за контрактом рядових (матросів), сержантів (старшин) за службовою невідповідністю.

Солдат ОСОБА_4 , проходячи військову службу у ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 », відповідно до вимог ст.ст. 11, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст.ст. 1, 3, п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний:
- свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
- беззастережно виконувати накази командирів (начальників);
- виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
- виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями;
- неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові;
- сумлінно вивчати військову справу , зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники);
- бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України;
- вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
- дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
04 травня 2016 року солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, не з`явився вчасно на службу до ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , без поважних причин та ухиляється від проходження військової служби тривалістю понад один місяць, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, проводячи час на власний розсуд.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем (крім строкової служби) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи на посаді патрульного за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 1-ї категорії фахівця радіотехнічного поста групи технічних засобів охорони державного кордону відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 », 04 травня 2016 рокуне з`явився вчасно на службу без поважних причин та ухиляється від проходження військової служби понад один місяць, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Дії солдата ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

29 липня 2016 року стосовно військовослужбовця ВПС «Курортне» солдата ОСОБА_4 складено та направлено за його місцем реєстрації та місцем проживання повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Окрім того, 29 липня 2016 року у зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження військовослужбовця ВПС «Курортне» солдата ОСОБА_4 було оголошено у розшук.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з метою запобігання ризику скоєння підозрюваного ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.3 ст.176 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З урахуванням викладеного та враховуючи те, що 04 травня 2015 року по теперішній час підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, переховується від органу досудового розслідування та суду, перешкоджає проведенню слідчих дій, що унеможливлює прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні, суд вважає, що клопотання прокурора з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 131-132, 176-178, 188-189, 190 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою його приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1