Справа № 171/1762/15-к

В И Р О К
іменем України
встановив:
17.01.2015 року, приблизно о 22 год., ОСОБА_4 , знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , вирішив скоїти крадіжку електроінструменту з гаражу, розташованого на подвір`ї вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу зайшов на територію вказаного домоволодіння, звідки шляхом підбору ключа таємно проник в приміщення гаражу, звідки скоїв крадіжку зварювального пристрою «РОСweld ММА 200», вартістю 1300 гр., бензопили «Rezer», вартістю 600 гр., та болгарку «Темп МШУ-950-125», вартістю 450 гр., чим заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 2300 грн., після чого місце злочину залишив, обернувши викрадене на свою користь.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю, від надання пояснень відмовився, мотивуючи відмову тим, що в обвинувальному акті правильно викладені обставини вчинення крадіжки.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України та за згодою сторін суд визнав недоцільним дослідження доказів по справі в повному обсязі, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності їх позиції.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення чи інше сховище.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не працює.
Обставинами, що пом`якшують покарання, являється часткове відшкодування завданої потерпілому шкоди, щире каяття.
Суд, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи конкретні обставини справи, дані щодо особи обвинуваченого, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
Покласти на обвинуваченого відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до КВІ в Апостолівському районі.
Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на КВІ в Апостолівському районі Дніпропетровської області.
Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та надіслати потерпілому.

Суддя: