УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що службовими особами ПАТ «Брокбізнесбанк» в період часу з 2012 по 2014 роки здійснено дії по заволодінню грошовими коштами банку шляхом надання незабезпечених кредитів та перерахування грошових коштів на підконтрольні компанії за наступних обставин.
28.08.2012 ПАТ «Брокбізнесбанк» уклав з ПАТ «Шепетівська реал база хлібопродуктів» кредитний договір на суму 227 млн. грн під заставу права вимоги грошових коштів у сумі 710 000 000 грн, що надійшли б на рахунок ПАТ «Брокбізнесбанку» на підставі договору поставки між ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та ПАТ «Шепетівська реал база хлібопродуктів. Однак, 14.02.2014 вказаний договір іпотеки розірвано у добровільному порядку. Аналогічно між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «Серединецьке» та ТОВ «Лотівка Еліт» укладено відповідні кредитні договори під заставу нерухомого майна, однак вказані договори також розірвано у добровільному порядку. На момент укладення вказаних кредитних договорів учасниками ПАТ «Шепетівська реал база хлібопродуктів» було ТОВ «Серединецьке», ТОВ «Лотівка Еліт» та ТОВ «Подільський господар», які підконтрольні ПАТ «Брокбізнесбанк». Крім того, протягом 2006-2013 р.р. ПАТ «Брокбізнесбанк» укладено ряд кредитних договорів з компаніями, які в подальшому були або добровільно розірвані, або заставне майно яких зникло, а саме з ТОВ «С.О.В. Гавань», ТОВ «Троянда», ТОВ Торговий дім «Брокбізнес», ТОВ «Інвестиційна будівельна компанія», ТОВ «Еліт», ТОВ «Подільський господар», ТОВ «Атіс-С», ТОВ «Філайт Плюс», ТОВ «Фінансова компанія «Восход», що свідчить про можливе заволодіння службовими особами ПАТ «Брокбізнесбанк» грошовимим коштами та майном, наданим в порядку забезпечення виконання зазначених кредитних договорів. Відповідно до п.3 Положення про здійснення державного нагляду за дотриманням законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, від 14.10.2011 №3175/5, реєстраційні дії щодо розірвання договорів іпотеки та зняття заставного майна з арешту здійснюються за погодженням з Укрдержреєстром.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ПАТ «Брокбізнесбанк» укладено кредитний договори з наступними юридичними особами - ПАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів» (кредитний договір №04-12П від 28.08.2012 року, договір іпотеки №1926 від 30.08.2012 року); ТОВ «Серединецьке»; ТОВ «Лотівка Еліт»; ТОВ «С.О.В. Гавань» (кредитний договір №14-06V від 27.04.2006 року, кредитний договір №16-07П від 30.10.2007 року, кредитний договір №18-09П від 19.02.2009 року); ТОВ «Троянда» (кредитний договір №02-08П від 15.02.2008 року); ТОВ «Торговий дім «Брокбізнес» (кредитний договір №09-01-03V від 14.03.2003 року); ТОВ «Інвестиційна будівельна компанія» (кредитний договір №35-01-03 від 18.03.2003 року, кредитний договір №93-01-02 від 24.09.2002 року); ТОВ «Еліт» (кредитний договір №01-08П від 25.01.2008 року, кредитний договір №01-09П від 11.02.2009 року, кредитний договір №01-11П від 17.08.2011 року, кредитний договір № 02-09П від 03.03.2009 року, кредитний договір №07-09П від 25.11.2009 року, кредитний договір № 12-07П від 23.08.2007 року, кредитний договір №13-07П від 30.08.2007 року); ТОВ «Будівельна Інжинірингова компанія «Новобуд» (кредитний договір №51-07-980-KL від 30.08.2007 року); ТОВ «Подільський господар» кредитний договір №01/04-2014 від 30.01.2014 року); ТОВ «Атіс-С» (кредитний договір №06-06Ю від 30.01.2006 року); ТОВ «Торговий дім «Еліт» (кредитний договір №03-12П від 06.03.2012 року, кредитний договір №06-08П від 26.03.2008 року, кредитний договір №07-11П від 17.03.2011 року, кредитний договір №08-11П від 29.03.2011 року, кредитний договір №09-11П від 29.03.2011 року); ТОВ «Філайт Плюс» (кредитний договір №35/12/10 від 29.12.2010 року); ТОВ «Фінансова компанія «Восход» (кредитний договір №Р-071013/01 від 08.10.2013 року).
При цьому, з метою забезпечення виконання зобов`язань боржника по вказаним кредитним договорам в заставу банку були передані: нерухоме майно, майнові права, товари в обороті та обладнання. Проте вказане майно або зникало, або втрачало свою цінність, або укладались добровільні договори про розірвання договорів застави/іпотеки.
Крім цього, в якості забезпечення виконання зобов`язань боржника ПАТ «Шепетівська реал база Хлібопродуктів» за кредитним договором між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «Агрофірма «Оршівська» був укладений Договір іпотеки №1928 від 30.08.2015, відповідно до якого ТОВ «Агрофірма «Оршівська» з метою забезпечення виконання зобов`язань боржника передало в іпотеку, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: Чернівецька обл.., Кіцманський р-н, село Оршівці, вул. Дружби, 29А, загальною площею 755,20 кв.м.
Встановлено, що службовими особами ПАТ «Брокбізнесбанк» вчинялися дії, спрямовані на виведення активів з банку та полягали в добровільному розірванні іпотечних договорів, предметом яких було вищевказане майно при наявності реальної заборгованості кредитора перед банком.
Зокрема, 11.12.2013 р. були укладені договори про розірвання вищевказаних іпотечних договорів з підстав взаємної згоди сторін.
В ході досудового розслідування встановлено, що в якості основного забезпечення кредитних зобов`язань, що залишились після зміни структури забезпечення виступали майнові права на зараховані на рахунки в ПАТ «Брокбізнесбанк» грошові кошти у сумі 710 млн. грн. Вказані грошові кошти надійшли на один з рахунків банку від АТ «Укрексімбанк» у липні-вересні 2013 року у вигляді покриття за акредитивами. Цієї застави було достатньо для погашення у повному обсязі існуючої кредитної заборгованості ПАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів» у ПАТ «Брокбізнесбанк». Однак, посадовими особами ПАТ «Брокбізнесбанк» не звернено стягнення на вказані грошові кошти та повернено акредитиви в АТ «Укрексімбанк», що свідчить про те, що дії службових осіб ПАТ «Брокбізнесбанк» були спрямовані на заволодіння грошовими коштами та майном, наданим в порядку виконання зазначених договорів.
Крім того, як пояснив прокурор у судовому засіданні, на даний час є наказ господарського суду Хмельницької області від 02.02.2015р. № 9234/1510/14 про стягнення заборгованості за кредитом, процентами, простроченим кредитом і пені.
Метою арешту вищевказаного нерухомого майна, відтак, є забезпечення кримінального провадження - збереження речових доказів та забезпечення цивільного позову.
Розгляд клопотання призначений у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 172 КПК України, - з повідомленям власників майна і викликом їх представників в судове засідання.
Слідчого зобов`язано надати матеріали кримінального провадження.
У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого про накладення арешту підтримав, просив його задовольнити з підстав, наведених у його мотивувальній частині.
Представники власників майна, які викликалися в судове засідання для розгляду зазначеного клопотання, в судове засідання не з`явилися, їх неприбуття, відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Відповідно до п. 7) ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 6, 10 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
З урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, доведена необхідність накладення арешту на нерухоме майно з метою забезпечення кримінального провадження як з метою збереження речових доказів, так і з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, а відтак, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 131, 170-175 КПК України, -
Клопотання про арешт майна - задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя: