УХВАЛА

19 жовтня 2016 року м.Хмельницький
В судовому засіданні скаржник та його представник підтримали вимоги, викладені в скарзі, просили скасувати вказану постанову слідчого.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Згідно з ч.ч.1-5 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно з вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Вказані вимоги закону слідчим при винесенні оскаржуваної постанови в повній мірі дотриманні не були.
Так, в мотивувальній частині оскаржуваної постанови відсутні відомості, передбачені ч.5 ст.110 КПК України. Зокрема, слідчий у мотивувальній частині оскаржуваної постанови, провівши характеристику обов`язкових ознак складу злочинів, передбачених ч.1 ст.384, ч.1 ст.385 КК України, об`єктом яких є правосуддя в частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальному провадженні, зазначивши, що ОСОБА_4 у кримінальному провадженні як представник ПП «Банкір» визнаний потерпілим та допитаний в якості потерпілого, і, як підставу для відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, вказав лише, що останній представник ПП «Банкір» не є потерпілим у вказаному провадженні, так як він не є уповноваженим органом, який чинить правосуддя. Інших мотивів, з яких було відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_4 , постанова слідчого не містить.
Наведені обставини дають підстави слідчому судді для скасування постанови слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 22.09.2016 року, в зв`язку з чим скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.
Відповідно до вимог ст. 307, 309 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя