Справа № 369/848/16-к
Провадження № 1-кп/369/141/16
В И Р О К
іменем України
12.04.16 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

законного представника

неповнолітньої потерплої представника

цивільного позивача ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004068 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який має вищу освіту, працюючого заступником начальника станції Фастів Виробничого підрозділу Козятинської дирекції залізничних перевезень Регіональної філії «Південно-західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:
28.10.2015 року близько 9 години 10 хвилин водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «KIA Sorento», д/н НОМЕР_2 , рухався на 21 км. + 550 м. автодороги «Київ-Одеса» від м. Одеса в напрямку м. Києва. Рухаючись у вказаному напрямку, а саме у правій смузі руху, водій ОСОБА_6 , перестроюючись в ліву смугу руху, змінив напрямок руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на ліву смугу руху попутного напрямку, при цьому не надав дорогу автомобілю марки «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , котра рухалась в лівій смузі руху в попутному напрямку, та допустив здійснення з нею зіткнення.

В результаті ДТП неповнолітній пасажир автомобіля марки «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому діафізу лівої плечової кістки із зміщенням уламків. Описане тілесне ушкодження, згідно висновку експерта № 360/Д від 17.12.2015-08.01.2016 року, відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для зрощення перелому необхідних термін більше 21 дня.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху); п. 10.3 (у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїться; з одночасним перестроюванням транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_6 вимог п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 10.1, п. 10.3 Правил дорожнього руху України, стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП, - отриманням неповнолітньою потерпілою ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав та суду пояснив, що він має 15-річний водійський стаж, 28.10.2015 року в першій половині дня він за кермом автомобіля марки «KIA Sorento», д/н НОМЕР_2 , який належить його дружині, рухався з м. Фастів до м. Києва, в районі спуску в його напрямку руху були будівельні роботи та було обмеження швидкості до 50 км/год, він почав зменшувати швидкість та продовжив рух зі швидкістю 15-20 км/год, оскільки перед ним була перешкода у вигляді автомобіля «Газель», він, переконавшись, що немає перешкод, почав приймати в ліво та виїхав в попутну ліву смугу руху, після чого відбувся удар в задню частину його автомобіля автомобілем «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_3 , під керування водія ОСОБА_7 , від якого керований ним автомобіль розвернуло, автомобіль став некерований та його винесло на зустрічну смугу руху. Після зупинки автомобіля він та дружина вийшли з автомобіля та підійшли до автомобіля «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_3 . В автомобілі була дитина, яка вийшла з машина та почала плакати, бо злякалась. На місце ДТП була викликана швидка медична допомога та ДАІ, а також представники страхової компанії. Жалкував про вчинене, попросив вибачення у потерпілої сторони.

Законний представник неповнолітньої потерплої ОСОБА_4 , який також є цивільним позивачем та представником цивільних позивачів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 суду повідомив, що ОСОБА_8 його донька, ОСОБА_7 дружина, ОСОБА_9 тесть. Він не був очевидцем ДТП, проте повністю відчув його наслідки, оскільки організував лікування своєї доньки, яка отримала травми в ДТП, з приводу чого постійно перебував в емоційному напруженні та відчував психологічні переживання, спостерігаючи страждання дитини, яким не міг зарадити. Вважав, що ОСОБА_6 заслуговує на найсуворіше покарання з огляду на відсутність каяття у вчиненому та процесуальну поведінку, якою намагався виправдати свій вчинок.

Свідок ОСОБА_7 матір ОСОБА_8 , водій автомобіля «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_3 , суду повідомила, що 28.10.2015 року вона рухалась в сторону м. Києва у своїх справах разом з донькою та своєї мамою. Рухалась зі швидкістю близько 40 км/год в лівій смузі руху. ОСОБА_10 перебувала на задньому пасажирському сидінні справа, за переднім пасажирським сидінням, була пристебнута ременем безпеки. В попутному з нею напрямку в правій смузі рухався автомобіль «KIA Sorento» білого кольору, який раптово почав перестроюватися в її ліву смугу руху, після чого відбувся удар в праву сторону керованого нею автомобіля, а потім другий удар в ліву сторону. Від удару автомобіль «Skoda Fabia» почав димитися, матір затисло в автомобілі, донька почала плакати. ОСОБА_7 дуже злякалась, почала діставати доньку з автомобіля та сказала матері, щоб вона самостійно вибиралась з автомобіля. До неї підійшли ОСОБА_11 та його дружина, яка дуже вибачалась, та сказала, що вони мали намір розвернутися, щоб їхати в м. Боярку, де в лікарні лежить їхня дитина. При цьому водій ОСОБА_11 оглядав пошкодження свого автомобіля та не виявляв інтересу до неї та дитини. З місця ДТП доньку забрали швидкою медичною допомогою до Боярської ЦРЛ, з нею поїхала її матір. Також ОСОБА_7 повідомила, що після ДТП донька ОСОБА_10 стала знервованою, погано спить, їй сняться кошмари, вона боїться їздити на автомобілі. Коли ОСОБА_10 перебувала у лікарні, дома залишилось ще двоє дітей, які вкрай негативно переживали відсутність старшої сестри вдома. Сама ОСОБА_7 під час перебування з донькою в лікарні через відсутність місця вимушена була спати на підлозі біля дитини.

ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_8 пред`явили цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 майнової і моральної шкоди, в якому просили стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 300000 грн. завданої моральної шкоди, на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_4 по 100000 грн. завданої моральної шкоди та на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_8 53288,08 грн. завданої матеріальної шкоди, яка є витратами на лікування, а саме 30333,52 грн. як придбання ліків, медичних матеріалів, послуги мед закладу, пов`язані з госпіталізацією, 12331,96 грн. як витрати на майбутню реабілітацію, 2840 грн. як витрати, пов`язані з транспортуванням потерпілої до медичних закладів, відвідування її в період стаціонарного лікування, відвідування страхової компанії, участь у проведенні слідчих дій, 2270 грн. як витрати, пов`язані з транспортування пошкодженого автомобіля до штрафмайданчика, зберігання його на штрафмайданчику, транспортування пошкодженого автомобіля до СТО; 2090,50 грн. як витрати, пов`язані з обстеженням ОСОБА_7 у медичних закладах; 2000 грн. як посилене харчування ОСОБА_8 . Заявлений до відшкодування розмір моральної шкоди обґрунтовував в інтересах потерпілої дитини її нестерпним фізичним болем та психологічної травмою від перелому руки, фізичним болем після проведення двох операцій, а також під час щоденних перев`язок, що проводились протягом трьох місяців, значної психологічною травмою, внаслідок якої дитина боїться після ДТП їздити в автомобілі, негативними змінами в організації її життя. Розмір моральної шкоди, який батьки потерпілої ОСОБА_4 та ОСОБА_7 просять стягнути з обвинуваченого на свою користь, обґрунтовували перенесеним душевним болем та значним емоційно-психологічним навантаженням від спостереження за тим, як від отриманої травми в ДТП страждала їхня донька, глибокими психологічними переживаннями під час проведення дитині операції, а також у післяопераційний період та під час щоденних перев`язок, відсутністю з боку винуватця ДТП співчуття та вибачень (том 1 а.с. 18- 66, 128-143).

Також ОСОБА_9 власником автомобіля «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_3 ,. через представника ОСОБА_4 було пред`явлено позов про стягнення 81247,88 грн. майнової шкоди, яка є розміром матеріальних збитків, заподіяних йому як власнику автомобіля, та 10000 грн. моральної шкоди, оскільки він, будучи дідусем малолітньої ОСОБА_8 , відчував нестерпний душевний біль та значне емоційно-психологічне навантаження від плачу та болю його онуки, яка отримала травми в ДТП (том 1 а.с. 87-98).

Прокурором в інтересах Київської обласної лікарні та Інституту травматології та ортопедії НАМН України було пред`явлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 на користь держави в інтересах КОКЛ 763,54 грн. витрат на стаціонарне лікування хворої ОСОБА_8 , а також на користь держави в інтересах Інституту травматології та ортопедії 5800 грн. як витрат на стаціонарне лікування хворої ОСОБА_8 (том 1 а.с. 118-128).

Обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування відшкодував на користь потерпілої 1000 грн. матеріальної шкоди (том 1 а.с. 192). Пред`явлені до нього позови сім`ї ОСОБА_12 та ОСОБА_9 визнав частково в частині, яка доводиться документами, позов прокурора визнав повністю. Також зазначив, що він вчасно повідомив страхову компанію про страховий випадок (том 2 а.с. 4), та розраховував, що страхова компанія проведе всі необхідні розрахунки з потерпілою стороною.

З досліджених судом документів слідує, що відповідно до протоколу огляду місця ДТП, проведеного слідчим за участю понятих та водіїв, дорожня пригода трапилась на 21 км + 550 метрів автодороги Київ-Одеса, вид пригоди зіткнення, асфальтне покриття сухе, чисте; дорожнє покриття для двох напрямків, число смуг в напрямку огляду одна, число смуг для руху назустріч напрямку огляду дві; на проїжджій частині нанесена дорожня розмітка 1.1 (суцільна лінія); до проїжджої частини праворуч примикає АЗС «AMIC», ліворуч проводяться ремонтні роботи дороги; далі за узбіччям праворуч АЗС, ліворуч кладовище; координати пригоди визначені за повідомленням чергової частини райвідділу; ділянка дороги в момент огляду освітлена природнім освітленням; видимість конкретної перешкоди не перевірялась; положення транспортних засобів на місці пригоди автомобіль «KIA Sorento», д/н НОМЕР_2 , знаходиться на смузі заїзду на АЗС в напрямку м. Одеса, автомобіль «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_3 , знаходиться в смузі руху в напрямку м. Одеса, повернутий в напрямку м. Києва; в автомобілі «KIA Sorento» пошкоджені передня та задня ліві дверцята, капот, в автомобілі «Skoda Fabia» пошкоджено передній бампер, переднє праве крило, капот, передні праві дверцята, розбита передня блокфара, вітрове скло; наявні сліди юзу автомобіля «KIA Sorento» (том 1 а.с. 174-178).

Відповідно до висновку експерта № 360/Д від 17.12.2015 08.01.2016 року згідно наданій медичній документації та висновку консультанта-рентгенолога КОБ СМЕ у ОСОБА_8 мався закритий уламковий перелом діафізу лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, який утворився від дії тупого предмету можливо 28.10.2015 року при ДТП та відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для зрощення перелому необхідно термін більше 21 дня (том 1 а.с. 193-194).

З висновку експерта № 8-02/1251 від 25.01.2016 року слідує, що за даних дорожніх обставин водій автомобіля «KIA Sorento», д/н НОМЕР_2 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 та 10.3 Правил Дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_3 , полягала у виконанні водієм автомобіля «KIA Sorento», д/н НОМЕР_2 , вимог п.п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України, при виконанні яких він мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_3 , на що у нього не було перешкод технічного характеру (том 1 а.с. 179-180).

Згідно висновку № 8-02/1066 від 21.12.2015 року система робочого гальма, рульове керування, елементи підвіски «KIA Sorento», д/н НОМЕР_2 , не мають несправностей, які б стали причиною ДТП (том 1 а.с. 181-184).

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд визнає, що допитані судом обвинувачений, законний представник неповнолітньої та свідок дали суду правдиві послідовні покази, які узгоджуються між собою та підтверджуються письмовими документами, дослідженими в ході судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин, враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення, оцінивши всі докази в сукупності, суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України доведена повністю та кваліфікує його дії за вказаною статтею як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості та наслідки вчиненого ним діяння, характеризуючі дані його особи, ставлення до вчиненого, думку законного представника неповнолітньої потерпілої.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, ОСОБА_6 раніше не судимий (том 2 а.с. 164), працює (том 1 а.с. 77-79), за місцем роботи має виключно позитивні характеристики (том 1 а.с. 70-74), має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно (том 1 а.с. 163), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (том 1 а.с. 161, 162), одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 1 а.с. 165, 166), обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено, а тому, з урахуванням встановлених судом обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який щирого каяття не виявив, доводів прокурора щодо доведеності вини обвинуваченого та призначення міри покарання, яка, на думку прокурора достатня для виправлення та перевиховання обвинуваченого, думки законного представника неповнолітньої потерпілої, який просив призначити обвинуваченому найсуворіше покарання, доводів захисту щодо усвідомлення ОСОБА_6 своєї провини та достатнього покарання з урахуванням перебування на утриманні хворої дитини, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі в межах санкції, передбаченої вказаною статтею, без призначення додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_6 опікується лікуванням малолітнього ОСОБА_13 , який хворіє з 17.09.2014 року на гострий пієлонефрит, гідронефроз лівої нирки, перебуває на «Д» обліку (том 1 а.с. 196), що потребує транспортування дитини до медичних установ, зі звільненням від призначеного покарання у виді обмеження волі з встановленням іспитового строку, оскільки, зважаючи на те, що ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності вперше, приходить до переконання, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки кримінально-виконавчою інспекцією.

Вирішуючи заявлені у справі цивільні позови, суд, керуючись вимогами ст. ст. 127-129 КПК України, виходячи з вимог розумності та справедливості, оцінивши всі надані докази в обґрунтування заявлених до відшкодування сум, враховуючи доводи в цій частині представника позивачів та відповідача, проведеної оплати у сумі 1000 грн., вважає, що заявлені у справі позови сім`ї ОСОБА_12 та ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню, а позов прокурора в інтересах держави в особі закладів охорони здоров`я задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Так, у цивільному позові ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_8 пред`явлені вимоги про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 300000 грн. завданої моральної шкоди, на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_4 по 100000 грн. завданої моральної шкоди та на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_8 53288,08 грн. завданої матеріальної шкоди, яка є витратами на лікування, а саме 30333,52 грн. придбання ліків, медичних матеріалів, послуги медзакладу, пов`язані з госпіталізацією, 12331,96 грн. витрат на майбутню реабілітацію, 2840 грн. витрат, пов`язаних з транспортуванням потерпілої до медичних закладів, відвідування її в період стаціонарного лікування, відвідування страхової компанії, участь у проведенні слідчих дій, 2270 грн. витрат, пов`язаних з транспортування пошкодженого автомобіля до штрафмайданчика, зберігання його на штрафмайданчику, транспортування пошкодженого автомобіля до СТО; 2090,50 грн. витрат, пов`язаних з обстеженням ОСОБА_7 у медичних закладах; 2000 грн. посиленого харчування ОСОБА_8 .

Враховуючи надані документи на підтвердження понесених витрат суд вважає такими, що доведені вимоги про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 30333,52 грн., що є придбанням ліків, медичних матеріалів, послугами медзакладу, пов`язаних з госпіталізацією ОСОБА_8 , та 2270 грн. витрат, пов`язаних з транспортуванням пошкодженого автомобіля до штрафмайданчика, зберігання його на штрафмайданчику, транспортування пошкодженого автомобіля до СТО, (та з врахування сплаченої 1000 грн., стягує в цій частині з ОСОБА_6 31603 грн.), а також на користь ОСОБА_7 2090,50 грн. витрат, пов`язаних з її обстеженням у медичних закладах, оскільки саме в цій частині позові вимоги підтверджені документально та є майнової шкодою, завданої потерпілій стороні. Вимоги про стягнення 12331,96 грн. витрат на майбутню реабілітацію, 2840 грн. витрат, пов`язаних з транспортуванням потерпілої до медичних закладів, відвідування її в період стаціонарного лікування, відвідування страхової компанії, участь у проведенні слідчих дій, 2000 грн. посиленого харчування не доведені в судовому засіданні належними доказами, які б підтверджували, що саме в таких сумах понесені витрати з вказаним цільовим призначенням.

Що стосується вимог про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь сім`ї ОСОБА_12 моральної шкоди, то суд, виходячи з обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, доводів потерпілої сторони, наявності на утриманні обвинуваченого двох неповнолітніх дітей, вважає такими, що підлягають до задоволення вимоги про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 25000 грн. моральної шкоди, з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 25000 грн., з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_8 50000 грн. моральної шкоди.
Також суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги ОСОБА_9 про стягнення на його користь, як власника транспортного засобу, який отримав механічні пошкодження в ДТП, майнової шкоди у розмірі 80525,19 грн., оскільки саме в цій сумі позовні вимоги про стягнення майнової шкоди доведені звітом № 346 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу автомобіля марки «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_3 (том 1 а.с. 217-250), проведеного ТОВ «Сальватор» на замовлення ПрАТ СТ «Іллічівське», де була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_15 на умовах полісу № АЕ/3626254 (том 1 а.с. 112). У відшкодування на користь ОСОБА_9 10000 грн. моральної шкоди суд відмовляє за недоведеністю.

Крім того, підлягають задоволенню у повному обсязі позовні вимоги прокурора про стягнення з ОСОБА_6 на користь держави в інтересах КОКЛ 763,54 грн. витрат на стаціонарне лікування хворої ОСОБА_8 , а також на користь держави в інтересах Інституту травматології та ортопедії 5800 грн. як витрат на стаціонарне лікування хворої ОСОБА_8 , оскільки позовні вимоги підтверджені довідкою КЗКОР «Київська обласна клінічна лікарня» № 167 від 01.02.2016 року про вартість лікування МоскаленкоВ.І. з 28.10 по 30.10.2015 року (том 1 а.с. 124) та переліком медикаментів, витрачених ДУ ІТО НАМН для лікування хворої ОСОБА_8 з 05.11 по 23.11.2015 року (4 клініка, історія хвороби № 532525) (том 1 а.с. 127).

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127-129, 368 371, 373, 374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 3, 4 статті 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця роботи та проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , який мешкає в АДРЕСА_2 , 31603 (тридцять одну тисячу шістсот три) грн. 52 коп. завданої майнової шкоди та 25000 (двадцять п`ять тисяч) завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 , яка мешкає в АДРЕСА_2 , 2090 (дві тисячі дев`яносто) грн. 50 коп. та 25000 (двадцять п`ять тисяч) завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , який мешкає в АДРЕСА_2 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_9 , який мешкає в АДРЕСА_3 , 80525 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн. 19 коп. завданої майнової шкоди.

В решті позовних вимог ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_8 відмовити.

Позов прокурора в інтересах Київської обласної клінічної лікарні, Інституту травматології та ортопедії НАМН України задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» (м. Київ, вул. Багговутівська, 1, р/р 2089 в ГУ ДКСУ у Київській області, МФО 821018, ) 763 (сімсот шістдесят три) грн. 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь Державної установи «Інститут травматології та ортопедії Національної Академії Наук» (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 27, р/р 6795 в ДКСУ у м. Києві, МФО 820172, ) 5800 (п`ять тисяч вісімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 2256 (дві тисячі двісті п`ятдесят шість) грн. 84 коп. (том 1 а.с. 167-169).

Речові докази у справі:
-диск «DVD-R», чотири фотознімки, які приєднані до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження (том 1 а.с. 187-191);
-автомобілі, які передані на відповідальне зберігання власникам/користувачам, залишити у їх розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1