Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/922/16 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2016 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький кримінальне провадження №0000010 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2016 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деріївка Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого:

- 15 лютого 2001 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст.17, ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 29 травня 2001 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 140 КК України /1960 року/ до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання 26 серпня 2003 року постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 3 дні;

- 17.02.2006 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда 25.07.2008 року звільнений від відбуття покарання умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 23 дні;

- 22.07.2009 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 122 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 22.07.2011 року по відбуттю покарання;

- 17.01.2013 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда 24.03.2015 року звільнений від відбуття покарання умовно-достроково з не відбутим строком 9 місяців 24 дні;

- 17.05.2016 року Онуфрієвським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України на 3 роки та 1 місяць позбавлення волі,

визнано винуватим, засуджено та призначено покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 8 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням призначеним за даним вироком менш суворого покарання призначеного за вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2016 року остаточно призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, п. 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зараховано обвинуваченому ОСОБА_8 один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 10 січня 2016 року і до дня набрання даним вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 15 000 грн. компенсації за заподіяну моральну шкоду.

ВСТАНОВИВ:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого за таких обставин.

06 січня 2016 року, близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знаходився в приміщенні будинку домоволодіння по АДРЕСА_1 , де між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла сварка. Не маючи будь-якої загрози для свого життя чи здоров`я ОСОБА_8 умисно наніс удар рукою в область голови ОСОБА_10 , після чого вказана бійка припинилася, а ОСОБА_8 разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 07.01.2016 року, приблизно о 02 год. пішли із вказаного будинку, залишивши ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . Після цього, 7 січня 2016 року, близько 04 год. ночі, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знову прийшов до приміщення будинку домоволодіння по АДРЕСА_1 , де знаходилися ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . Перебуваючи у приміщенні вказаного будинку ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювалися єдиним умислом і були направлені на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , умисно наніс останньому не менше 15 ударів кулаками рук та ногами в область голови та тулуба. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 ОСОБА_10 були спричиненні тілесні ушкодження у виді черепно-мозкової травми у формі крововиливу в шлуночок головного мозку із забоєм головного мозку, обширний крововилив верхньої половини обличчя, крововилив на передній і задній поверхні області правого плечового суглоба, обширний крововилив правої бокової поверхні грудної клітки в середньому відділі і зліва по задній-боковій поверхні з наявністю перелому зліва 6-9 ребро по середньо-паховій лінії прямі з наявністю перелому 5-11 ребра, справа по задній-паховій лінії прямі. Садна на задній поверхні ліктьових суглобів і садна передніх поверхнях гомілок, які згідно висновку експерта № 3 від 10.02.2016 року, за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень від яких 09.01.2016 року в приміщенні будинку домоволодіння по АДРЕСА_1 настала смерть ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просив вирок суду першої інстанції скасувати через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 9 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання приєднати не відбуте покарання за вироком Онуфріївського районного суду від 17.05.2016 року та за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання ОСОБА_8 у виді 10 років позбавлення волі. Свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_8 характеризується за місцем проживання негативно, раніше вчиняв кримінальні правопорушення, у тому числі і проти життя та здоров`я особи, за які судимості не зняті та не погашені, під час досудового розслідування намагався вплинути на свідка з метою примушування його до ненадання показань проти себе, в судовому засіданні при дачі показань проявив нещирість. Вказав, що за відсутності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та при наявності обставин, які обтяжують його покарання суд першої інстанції призначив обвинуваченому майже мінімальний строк покарання за інкримінований йому злочини. Крім того, виносячи вирок за сукупністю злочинів, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК України суд першої інстанції повністю поглинув покарання призначене обвинуваченому за вироком Онуфріївського районного суду від 17.05.2016 року тим самим фактично «звільнивши» ОСОБА_8 від покарання за вказаний злочин. За таких обставин, районним судом без достатніх на те підстав призначено ОСОБА_8 занадто м`яке покарання у тому числі і за сукупністю злочинів, тим самим залишено поза увагою вимоги п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просив вирок суду першої інстанції змінити у бік пом`якшення, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 121 КК України, посилаючись на те, що судом при призначенні покарання фактично не враховано обставин, що пом`якшують покарання, а саме що ОСОБА_8 до затримання проживав з батьками похилого віку, які потребують стороннього догляду і фактично являвся годувальником родини та фактично визнав вину у вчиненому злочині, співпрацював зі слідством. Вказав, що беручи до уваги ставлення ОСОБА_8 до вчиненого, його дії та поведінку після скоєного, молодий вік та життєву позицію, позитивні характеристики, наявність кількох пом`якшуючих обставин до ОСОБА_8 необхідно застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 121 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив пом`якшити покарання. Врахувати показання надані ним та свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в судовому засіданні суду першої інстанції. Вказав, що з показань ОСОБА_14 вбачається, що побої ОСОБА_10 були нанесені незначні, так як перешкодою була ОСОБА_17 , яка сиділа поруч на стільці, удари були нанесені в нижню частину обличчя або шиї. Після чого потерпілий ОСОБА_18 почував себе нормально, розмовляв, не скаржився на побиття, слідів побиття на ньому не було. Аналогічні показання надала ОСОБА_17 , вказавши, що скарг на побиття від ОСОБА_19 не було, останній лише пив воду, після вживання алкоголю йому було не дуже добре, про те, що його побив ОСОБА_8 не говорив, також не говорив щоб йому викликали лікаря. Від понятої при слідчому експерименті ОСОБА_20 стало відомо, що її сусід пішов з дому 04.01.2016 року близько 14 год., більше вона його не бачила. Після того, як до неї подзвонила ОСОБА_17 ввечорі 09.01.2016 року вона дізналась, що її сусід помер і знаходиться у неї дома. Після того, як вона прийшла до домоволодіння ОСОБА_17 побачила, що ОСОБА_18 лежав на підлозі мертвий. Зі слів ОСОБА_15 . ОСОБА_21 стало відомо, що він помер о 4 год. ранку. Про пригоду вона повідомила дільничного та лікаря. Разом з тим, дзвінок до районного відділу поліції зафіксовано о 21 год. 30 хв. Йому телефонував ОСОБА_14 і повідомив, що ОСОБА_18 помер в той вечір, а тому він, ОСОБА_8 , вимушений був приїхати до домоволодіння ОСОБА_17 , оскільки він раніше судимий і усвідомлював всі наслідки. На запитання його , ОСОБА_8 , про повідомлення когось, ОСОБА_17 відповіла що так, тому ОСОБА_8 поїхав додому. З показань ОСОБА_20 , наданих у судовому засіданні суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_22 та ОСОБА_23 ходили по вулиці та питали санки та лопату, щоб приховати тіло покійного. Потім ОСОБА_24 відмовилася від задуму, а ОСОБА_22 пішла додому. Ще стало відомо про сварку між ОСОБА_17 та ОСОБА_18 стосовно грошей після смерті матері. ОСОБА_18 позичав гроші на поховання і зайшов за боргом. Також вказав, що з показань потерпілого - сина ОСОБА_25 , вбачається, що під час огляду домоволодіння в плиті виявлені останки спаленого одягу потерпілого, чому вона його переодягла, а його одяг намагалася спалити пояснити не могла. Зазначив, що згідно висновку експерта №3 від 10.02.2016 року результатом настання смерті являється потужний удар тяжким тупим предметом в область передньої частини голови, інші тілесні ушкодження в область голови відносяться до легких тілесних ушкоджень, тілесні ушкодження внутрішніх органів, пошкоджень тулуба та кінцівок відносяться до середньої тяжкості, побої нанесені не враховуючи крововиливу голови відносяться до тяжких тілесних. Також вказав, що злого умислу не мав, із ОСОБА_18 не перебував у ворожих відносинах, не хотів, щоб все так сталося і не хотів, щоб потерпілий помер. Щиро розкаюється в тому, що він був присутнім в той вечір і не міг запобігти злочину.

У запереченні на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_8 вказав, що висунуте обвинувачення є надто жорстким, показання свідків надані у судовому засіданні не відповідають тяжкості висунутого обвинувачення. У судовому засіданні він заявив відвід прокурору з причин того, що останній виступав обвинувачем на попередніх судових засіданнях і тому є заінтересованим у призначенні йому максимального покарання по сфабрикованому слідчими Онуфріївського ВП обвинуваченню, але суд безпідставно відмовив у відводі прокурора.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 які просили задовольнити подані апеляції та залишити без задоволення апеляцію прокурора, прокурора який просив задовольнити його апеляцію та залишити без задоволення апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, дотримуючись меж перегляду судових рішень визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні та правильність кваліфікації у колегії суддів сумнівів не викликає.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні суду першої інстанції вину не визнав та показав, що 6 січня 2016 року приблизно о 17 год. 20 хв. на Святвечір, до нього зателефонував ОСОБА_11 , запросив у гості. Погодившись він, ОСОБА_8 , поїхав в магазин купив пару пачок сигарет та пару мандарин та поїхав у гості. Батько ОСОБА_11 виніс пляшку самогонки і вони сіли та випили менш ніж по 50 грам та раптом до ОСОБА_11 зателефонував його знайомий на прозвисько « ОСОБА_26 ». Не пройшло і п`яти хвилин як цей знайомий до них зайшов. Через деякий час ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_27 і повідомив, що він, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 зараз зайдуть до нього в гості. Коли вони зайшли до ОСОБА_11 було помітно, що ОСОБА_13 та ОСОБА_27 були у стані алкогольного сп`яніння. Вони почали просити, щоб ОСОБА_11 їм налив, останній всім розлив пляшку. ОСОБА_8 вже збирався йти додому, але йому запропонували по дорозі зайти до ОСОБА_13 . Обвинувачений разом з ними зайшов до ОСОБА_13 . В будинку на топчані сидів, у стіну впершись ОСОБА_10 . На обличчі в нього нічого особливого не було, була кров розмазана, може носом пішла. Почали всі спілкуватися, шуміти випили пляшку самогону, пляшка була з-під напою «зелений чай». В ході цієї вечері ОСОБА_27 почав приставати до ОСОБА_13 за якісь гроші і про щось вони говорили і той ударив її по щоці. ОСОБА_11 за неї заступився вийшов на вулицю в садок говорити. Він, ОСОБА_8 , на вулицю не виходив. ОСОБА_13 хотіла бігти на вулицю кричати та він, ОСОБА_8 її заспокоїв. На вулиці хлопці шарпалися, але не билися, потім до будинку забіг ОСОБА_27 забрав куртку і нецензурно висловлюючись пішов додому. Повернувся ОСОБА_11 і сміючись сказав, що розібралися. Потім ОСОБА_11 запропонував випити ще по 50 грам. Випили ще трішки і він, ОСОБА_8 , з ОСОБА_12 домовилися разом йти додому, так як ОСОБА_12 живе від нього неподалік через 4-5 будинків. Він , ОСОБА_8 , з нею вийшов і пішов додому не звернувши уваги чи йде за ними ОСОБА_11 чи ні. Прийшов додому близько 20 год. 45 хв. На наступний вечір до нього, ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що вони у ОСОБА_28 й будуть похмилятись, на що він, ОСОБА_8 , йому відповів, що не хоче приїжджати, так як був на рибалці і завтра також збирається туди. Коли ввечері їхав на рибалку заїжджав в магазин по панірувальні сухарі та купив пару пачок сигарет і зустрів ОСОБА_12 , яка розповіла, що у ОСОБА_13 і ОСОБА_10 була сварка за гроші.

8 січня 2016 року ввечері після рибалки він, ОСОБА_8 , їхав в магазин завозив рибу і зустрів сусіда, який йшов у бар і вони разом пішли до бару. Зайшовши в бар, вони побачили, що там сиділа ОСОБА_29 тітка ОСОБА_30 , ОСОБА_31 і ОСОБА_32 ( ОСОБА_33 ), що робить в барі. Він, ОСОБА_8 , купив сигарети, сухарі та каву і йому запропонували випити пива. Сусід був уже в стані алкогольного сп`яніння взяв дві пляшки. Він, ОСОБА_8 , сів за столик, до закриття магазину залишалося 10 хв. На столі він, ОСОБА_8 , побачив, що лежала хлібина та пів палки ковбаси, а продавець магазину ОСОБА_34 повідомила, що заходили чоловік на прозвисько « ОСОБА_35 », ОСОБА_11 , який взяв пачку сигарет, а ОСОБА_36 і ОСОБА_22 п`яні взяли ковбаси, хлібину та десь вийшли і забулися. Він, ОСОБА_8 , із сусідом вийшли із магазину і пішов додому. На наступний день ввечері йому зателефонував ОСОБА_11 і повідомив, що дядько ОСОБА_37 помер. Він, ОСОБА_8 , заїхав до ОСОБА_13 вона бігала в схвильованому стані, на порозі лежав головою до вулиці ОСОБА_10 , на ньому слідів крові не було але він був підпухлий. Потім він, ОСОБА_8 , дізнався, що ОСОБА_10 помер в 4 год. ранку. Він, ОСОБА_8 , запитав у ОСОБА_13 чи телефонувала вона кому-небудь чи в поліцію, чи викликала лікарів, на що остання відповіла, що телефонувала лікарю та дільничому, і що зараз прийде ОСОБА_38 сусідка ОСОБА_39 , після чого він, ОСОБА_8 , розвернувся і поїхав назад. Також ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_10 ударів не наносив.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_8 , його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і на це правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, повністю доведена,наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, які зібрані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та належно оціненими судом першої інстанції і, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що ввечері 9 січня 2016 близько 19 год. 30 хв., зателефонували сусіди батька ОСОБА_10 і сказали, що знайшли його мертвого по вул. Першотравневій у своєї племінниці. Він, ОСОБА_9 , пішов туди, там в будинку лежав мертвий батько. Разом з ними там були сусіди, які викликали поліцію, також разом з ними знаходилася ОСОБА_13 . Зі слів ОСОБА_13 стало відомо, що померлий батько йшов до свого брата і зайшов до неї та попросився переночувати тому, що дуже замерз і вона була не проти. Також вказала, що до неї прийшла компанія: ОСОБА_8 , ОСОБА_27 , ОСОБА_11 , почали випивати. Батько спав на лежанці, потім прокинувся і попросив щоб йому налили 50 грам, а ОСОБА_8 почав розпитувати хто ти такий, чого ти тут сидиш та почав бити батька. ОСОБА_9 також показав, що з батьком перебував у нормальних відносинах та охарактеризував його як спокійного, працьовитого, не конфліктного чоловіка. Цивільний позов підтримав.

- показаннями свідка ОСОБА_11 , наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що разом із ОСОБА_8 знаходилися у нього вдома та випили пів пляшки горілки. Пізніше до них прийшли ОСОБА_17 , ОСОБА_40 та ОСОБА_41 і потім всі разом пішли додому до ОСОБА_17 де на той час уже знаходився ОСОБА_10 . Перебуваючи у будинку ОСОБА_13 розпивали спиртні напої, грали у карти. Через деякий час, ОСОБА_41 пішов додому, а всі інші залишилися. ОСОБА_10 спав на топчані, а оскільки в будинку був лише один топчан і ОСОБА_17 не було де спати, то ОСОБА_8 тричі ударив ОСОБА_10 не кулаком, а долонею та стягнув з топчана на підлогу, щоб звільнити місце для ночівлі ОСОБА_13 . На підлозі лежала ковдра і ОСОБА_10 на неї ліг та відпочивав. Потім всі ще трохи випили і розійшлись по домівках, а в будинку залишилися ОСОБА_13 та ОСОБА_10 . Він, ОСОБА_11 , робив зауваження ОСОБА_8 , щоб той не бив ОСОБА_10 . Удари ОСОБА_8 . ОСОБА_10 наносив приблизно в обличчя чи передпліччя, в кількості трьох. ОСОБА_10 після отриманих ударів почував себе нормально перемістився на ковдру ще й щось говорив, обурювався. Сила нанесених ударів була не значною, оскільки удари ОСОБА_8 наносив ОСОБА_10 через ОСОБА_13 , яка сиділа поруч. Синців на потерпілому ОСОБА_10 помітно не було. Потім 9 січня 2016 року він, ОСОБА_11 , дізнався, що ОСОБА_10 помер та зателефонував ОСОБА_8 . Під час телефонної розмови ОСОБА_8 намагався домовитися із ним, щоб він, ОСОБА_11 , нікому не говорив про те, що вони 6 січня 2016 року перебували вдома у ОСОБА_13 , а говорив, що вони весь час знаходилися вдома у свідка. Додав, що бачив як ОСОБА_8 тричі вдарив ОСОБА_10 рукою в область обличчя, коли ОСОБА_8 бив ногою ОСОБА_10 не бачив. Удари були незначні. Починаючи з 7 січня 2016 року до 9 січня 2016 року у нього, ОСОБА_11 з потерпілим ОСОБА_10 конфліктних ситуацій не було. Чи були у ОСОБА_10 конфлікти з іншими односельцями йому не відомо.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, яка показала, що 6 січня 2016 року о 14 год., до неї прийшов ОСОБА_10 щоб навідати діда, але того тоді не було. О 16 год. до неї, ОСОБА_13 , прийшли ОСОБА_12 та ОСОБА_27 і вони всі пішли до ОСОБА_11 , в якого гостював ОСОБА_8 . Деякий час перебували всі у будинку ОСОБА_11 , а потім повернулися назад до її будинку. ОСОБА_10 просив у ОСОБА_8 налити йому 50 грам горілки на, що ОСОБА_8 вдарив останнього долонею, сказавши ОСОБА_10 : «що може тобі досить уже». ОСОБА_10 вкрився ковдрою та лежав. Пізніше ОСОБА_8 стягнув ОСОБА_10 з топчана за комір та кинув на підлогу і вдарив ногою. Потім ОСОБА_8 бив ОСОБА_10 ногами, руками по всіх частинах тіла, але куди саме точно не бачила. ОСОБА_27 зробив зауваження ОСОБА_8 , щоб той не бив ОСОБА_10 . Після цього всі сиділи та грали у карти. Перший додому пішов ОСОБА_27 , а потім близько 2 год. ночі пішли ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 . Вона, ОСОБА_13 , бачила лише, що у ОСОБА_10 з носа пішла кров. Потім ОСОБА_8 повернувся, після того як провів ОСОБА_12 о 4 год. ранку та знову почав бити ОСОБА_10 . Двері до будинку не були зачинені. ОСОБА_8 сам зайшов до будинку, вона у цей час відпочивала. Прокинувшись вона, ОСОБА_13 , побачила, що ОСОБА_8 стоїть над нею. В цей час ОСОБА_10 щось сказав і ОСОБА_8 почав бити його. ОСОБА_10 запитав у ОСОБА_8 за що він його б`є, на що ОСОБА_8 сказав, що зараз поясне за що б`є. Коли ОСОБА_8 бив ОСОБА_10 , то останній закривав обличчя руками. Вона ОСОБА_13 говорила, щоб ОСОБА_8 припинив бити ОСОБА_10 , але той не відреагував. Також пояснила, що пропонувала ОСОБА_10 викликати швидку допомогу, але той відмовився, просив води. 8 січня 2016 року ОСОБА_10 стало гірше і він майже нічого вже не говорив, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Також додала, що труп лежав у будинку. ОСОБА_8 наносив удари в область обличчя ОСОБА_10 бачила три удари. Труп не переміщували з місця і не переодягали. Коли ОСОБА_10 прийшов до свідка 6 січня 2016 року, на ньому не було ніяких тілесних пошкоджень. В період з 7 січня 2016 року до 9 січня 2016 року ОСОБА_10 з будинку не виходив нікуди. Крім ОСОБА_8 останньому удари ніхто більше не наносив.

- показаннями свідка ОСОБА_27 , наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що 6 січня 2016 вони зайшли до ОСОБА_13 в цей час ОСОБА_10 лежав на кушетці, привітався, але до них не вставав. Вони сиділи випивали, потім ОСОБА_10 попросив, щоб і йому відпочиваючі налили 50 грам горілки. ОСОБА_8 ударив долонею ОСОБА_10 в область обличчя і сказав, що тому досить. Через незначний час він, ОСОБА_27 , пішов додому, а залишились ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . ОСОБА_10 характеризувався як спокійна людина.

- показаннями свідка ОСОБА_12 , наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, яка показала, що разом із ОСОБА_27 пішли до ОСОБА_13 , перебували у неї приблизно 5 хв. і всі разом пішли до ОСОБА_11 у якого перебував ОСОБА_8 . Потім ОСОБА_13 запропонувала піти всім до неї і вони всі пішли. Сиділи випивали, ОСОБА_10 попросив, щоб йому теж налили горілки і ОСОБА_8 ударив останнього долонею в голову і сказав що йому вже досить. ОСОБА_10 розвернувся ліг і вкрився. Потім випили ще трохи і ОСОБА_8 стягнув ОСОБА_10 з топчана на підлогу, затягнув за плиту та вдарив ногою, але куди саме наніс удар и не бачила. Вона, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_11 зробили ОСОБА_8 зауваження, щоб той не бив ОСОБА_10 , на що ОСОБА_13 їм відповіла, щоб ті замовкли. ОСОБА_10 лежав та не вставав. 7 січня 2016 року вона ввечері знову приходила до ОСОБА_13 але їх вдома не було, на дверях висів замок.

- показаннями свідка ОСОБА_42 , наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, яка показала, що 9 січня 2016 року о 18 год. 30 хв., їй зателефонувала ОСОБА_12 і сказала, що її сусід мертвий, його вбили. Вона, ОСОБА_38 почала розпитувати у ОСОБА_12 як це сталося, на що остання повідомила, що до неї зателефонувала ОСОБА_13 і сказала, що ОСОБА_10 помер і їй потрібні санки для того, щоб звільнитися від тіла про що їй сказав ОСОБА_8 . Вона, ОСОБА_38 , викликала сусідів, щоб не йти одній туди і пішла. Входячи до будинку, вони зіткнулися з ОСОБА_13 , яка збиралася виходити. Вона, ОСОБА_38 , помітила в останньої під оком синець та запитала звідки він у неї на, що ОСОБА_13 відповіла, що було слизько і вона підсковзнулася та вдарилася. Зайшовши у будинок побачила, що лежить мертва людина, яку не можна було впізнати. Вона, ОСОБА_38 , запитала у ОСОБА_13 чого вона мовчала, навіщо вимагала санки, на що ОСОБА_13 відповіла, що їй так сказали зробити. Потім вона, ОСОБА_38 , викликала поліцію і зателефонувала до лікаря. Також пояснила, що цю людину бачить щодня, бо це її сусід, 6 січня 2016 року о 14 год. пішов з дому і більше після цього вона його не бачила.

- показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_43 , наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який підтвердив, що експертиза проводилася за постановою слідчого ОСОБА_44 . Смерть насильницька. Смерть настала приблизно з 16 год. 8 січня 2016 року до 02 год. 9 січня 2016 року, час вказаний від моменту смерті до розтину. Причиною смерті стала черепно-мозкова травма з крововиливами. Обставинами черепної - мозкової травми стали гематоми. Також повідомив, що від моменту утворень тілесних ушкоджень до моменту смерті пройшло від однієї до трьох діб. Будь-яких інших хвороб виявлено не було, які б спричинили смерть при мінімальному ушкодженні померлого. Ушкодження померлого, тобто черепно-мозкова травма, було утворене в нього в результаті удару в передню частину голови, а не від падіння. Дане ушкодження померлий міг отримати у будь-якому положенні чи це сидячи, чи стоячи. Дана травма утворюється від потужного удару.

Крім того, вина обвинуваченого, і на це також правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду судом першої інстанції іншими доказами зібраними по справі і, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 9 січня 2016 року, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 належного ОСОБА_45 , в ході якого було виявлено труп потерпілого ОСОБА_10 /а. с. 68-72/;

- лікарським свідоцтвом про смерть від 11 січня 2016 року ОСОБА_10 , в якому зазначена причина смерті внаслідок внутрішньочерепної травми: травматичний субарахноідальний крововилив /а. с. 76/;

- висновком експерта № 3 від 9 січня 2016 року, згідно якого смерть ОСОБА_10 настала від внутрішньочерепної травми в вигляді крововиливу під оболонку і в шлуночку головного мозку. Тілесні ушкодження отримані померлим за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень /а. с. 77,78/;

- висновком експерта № 177 від 19.01.2016 року, відповідно до якого в крові від трупа громадянина ОСОБА_10 не виявлено: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий. ізобутиловий, бутиловий та ізоаміловий спирти /а. с. 79/;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 69 від 16.02.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_8 є осудним/а. с.92/;

- протоколом слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 12 січня 2016 року за участі свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які проводились в присутності судово-медичного експерта, які на місці показали обстановку та обставини нанесення обвинуваченим ударів ОСОБА_46 , а також відеозаписом проведення слідчих експериментів, які були оглянуті в судовому засіданні /а. с. 94,97/;

- висновком експерта № 3 /а/, відповідно до якого виявлені на тілі ОСОБА_10 тілесні ушкодження, в тому числі і тяжкі могли бути спричинені при тих обставинах, які вказували свідки під час слідчого експерименту /а. с.99/.

Оцінюючи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 за що його засуджено, колегія судів доходить висновку, що дані висновки ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції у повному обсязі, є належними і допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції фактичним обставинам справи. Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких від якого настали тяжкі наслідки смерть людини, обставини його вчинення, Врахував дані, що характеризують особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, судимості є непогашеними, за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, не працює. Врахував відсутність обставин пом`якшуючих покарання та врахував обставину, обтяжуючу покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та призначив покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, яке на переконання колегії суддів повністю відповідає тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, та правильно на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням призначеним за даним вироком менш суворого покарання призначеного за вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2016 року призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі у достатньому розмірі, яке на переконання колегії суддів є обґрунтованим, і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеної у ст. 50 КК України

Доводи прокурора викладені в апеляції стосовно неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання того, що обвинувачений ОСОБА_8 характеризується за місцем проживання негативно, раніше вчиняв кримінальні правопорушення, у тому числі і проти життя та здоров`я особи, за які судимості не зняті та не погашені, під час досудового розслідування намагався вплинути на свідка з метою примушування його до ненадання показань проти себе та в судовому засіданні при дачі показань проявив нещирість є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції під час призначення покарання у повній мірі враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані які характеризують особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини покарання.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно того, що він не мав умислу на заподіяння смерті ОСОБА_10 , оскільки наносив удари останньому незначної сили від яких смерть не могла наступити, а тому його дії слід кваліфікувати як завдання потерпілому тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та призначити відповідне покарання є необґрунтованими та безпідставними та повністю спростовуються показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_27 , ОСОБА_38 , експерта ОСОБА_47 , висновками судово-медичних експертиз №3 від 9 січня 2016 року ( а. с. 68-72), та висновком експерта №3(а) (а. с. 90), протоколом слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 12 січня 2016 року за участі свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 ( а. с. 94-97) та іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами, які є належними та допустимими взаємоузгодженими між собою та повністю відповідають дійсними встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції фактичним обставинам справи. Підстави для визнання вказаних показань свідків та інших зібраних по кримінальному провадженню доказів недопустимими доказами відсутні.

На переконання колегії суддів суд першої інстанції правильно оцінив вказані доводи обвинуваченого як спосіб захисту направлений на мінімізацію покарання за скоєне.

Підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого відсутні.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо допущення порушення кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження судом першої інстанції і, зокрема: неврахування судом першої інстанції при ухваленні вироку його показань та показань свідків, наданих у судовому засіданні суду першої інстанції є необґрунтованими та безпідставними. На переконання колегії суддів суд першої інстанції дослідив зібрані докази по кримінальному провадженню повно, об`єктивно та неупереджено та повністю врахував у вироку як показання обвинуваченого та потерпілого так і допитаних свідків та інші зібрані докази у справі. Будь-яких порушень кримінального процесуального та кримінального закону судом першої інстанції не допущено.

Доводи захисника ОСОБА_7 щодо неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому наявності декількох пом`якшуючих обставин, і, зокрема: що останній вину у вчиненому визнав повністю, до затримання проживав з батьками похилого віку, які потребують стороннього догляду, являвся годувальником родини не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду кримінального провадження у суді першої та апеляційного інстанції та не підлягають задоволенню, оскільки як вбачається із матеріалів провадження, і на це правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції вину у вчиненому фактично не визнав та не покаявся. Крім того, стороною захисту доказів на підтвердження наявності на утриманні ОСОБА_8 батьків похилого віку, які потребують стороннього догляду не надано та не надано доказів, що останній працював та був годувальником родини.

На переконання колегії суддів суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 повністю дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу обвинуваченого всі обтяжуючі обставини та відсутність пом`якшуючих обставин, та обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.121 КК України, у розмірі ближче до найнижчої межі. Підстави для застосування ст.69 КК України та пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляції прокурора у кримінальному провадженні, захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, підстави для зміни чи скасування вироку суду першої станції відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2016 року щодо ОСОБА_8 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4