Справа № 159/552/16-к
Провадження № 1-кп/159/55/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайоний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000092 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Любомль Волинської області, мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, розлученої, непрацюючої, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачена ОСОБА_5 17 листопада 2015 року, близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно нанесла удари руками та ногами в область голови, верхніх та нижніх кінцівок ОСОБА_4 , чим завдала потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, забою м`яких тканин, ран, саден і гематом обличчя, контузії обох очей легкого ступеня важкості, субконьнктивального крововиливу правого ока, забою-гематоми правого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також перелому 1 п`ястної кістки правої кисті та перелому нижньої щелепи в ділянці 31, 41 зубів лівого кута зі зміщенням, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винність у скоєнні інкримінованого злочину визнала повністю, пояснивши, що викладене обвинувачення повністю відповідає фактичним обставинам справи. Вона дійсно того вечора разом із потерпілою та її дітьми святкувала день народження своєї доньки. Під час святкування вона пригадала старі образи в адресу потерпілої з приводу спілкування з дітьми, тому наздогнала потерпілу на вулиці у дворі будинку, збила з ніг та без жалю почала бити. Розкаюється у вчиненому, може пояснити свою поведінку станом сп`яніння, просить вибачення у потерпілої. Заявлений потерпілою позов визнає повністю, визнає повністю також позов заявлений прокурором в інтересах держави.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила суду обставини заподіяння ОСОБА_5 їй тілесних ушкоджень, додатково пояснила, що роздратованість обвинуваченої того вечора виникла раптово, вона не встигла зрозуміти що саме відбувається, остання збила її з ніг та била ногами по обличчю, все обличчя спухло, йшла кров та вона відчувала страшний біль.

Зазначені в обвинуваченні обставини, а також розміри заявлених цивільних позовів сторонами не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченої та потерпілої.

Керуючись правилами, закріпленими у ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, які стосуються цих обставин.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у завданні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинила кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

У відповідності до ст. ст. 50, 65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання з тим, щоб особі, яка вчинила злочин було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить визнання своєї вини та часткове відшкодування завданої потерпілій шкоди.

До обтяжуючих покарання обставин суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину, очікує на народження ще однієї дитини, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, частково відшкодувала завдану шкоду, суд приходить до переконання про можливість та достатність призначення покарання в межах санкції закону, за яким вона притягуються до відповідальності, із застосуванням ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.

Підстав для призначення обвинуваченій іншого покарання суд не вбачає.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 3530,00 грн. майнової шкоди, яка полягає у витратах понесених на лікування, а також 30000 грн. відшкодування завданої моральної шкоди, яка обґрунтована перенесеним приниженням від побиття у присутності чоловіка та дітей, стражданнями від перенесеного болю та необхідністю змінити своє звичне життя на значний проміжок часу доки тривало лікування.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 заявлений позов визнала повністю, частково відшкодувала завдану шкоду на суму 4000 грн., також надала підтвердження про відшкодування 1000 грн. під час досудового розслідування кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_4 просила суд вважати відповідно відшкодованою завдану майнову шкоду та частково відшкодованою моральну шкоду.

Таким чином, в силу ст. ст. 22, 1167 ЦК України з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 підлягає стягненню 28530,00 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди ( 3530,00 +30000-5000=28530,00).

Приймаючи до уваги обставини справи, вік потерпілої, характер нанесених тілесних ушкоджень, їх локалізацію на обличчі, глибину та характер душевних страждань потерпілої, яка перенесла значний біль та переживання з приводу як самої події, так і її наслідків, суд вважає такий розмір відшкодування завданої моральної шкоди розумним та справедливим.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 витрат в сумі 4361,24 грн. на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_4 протягом 20.11.2015 р. по 03.12.2015 р. у Волинській обласній клінічній лікарні відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України підлягає до задоволення в повному обсязі.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 374, 375 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років не вчинить новий злочин і виконає покладені на неї обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 28530,00 (двадцять вісім тисяч п`ятсот тридцять) гривень на відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації 4361,24 грн. (чотири тисячі триста шістдесят одну гривну двадцять чотири копійки), витрачених закладом охорони здоров`я на лікування особи, яка потерпіла від злочину.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1