11-кп/775/366/2016(м)
264/6699/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

та його захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002313 від 11 серпня 2015 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 травня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, росіянина, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, непрацюючого, такого, що в силу ст. 89 КК України, раніше судимостей не мав, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого, в сумі 3183,40 грн.

Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а:

вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він 10 серпня 2015 року приблизно о 20.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кімнаті буд. АДРЕСА_2 , в ході сварки з ОСОБА_8 , яка раптово виникла на ґрунті особистих неприязних відносин в ході розпивання спиртних напоїв, діючи умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, взяв зі стола до правої руки ніж, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та наніс йому один удар ножем в область грудної клітини, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді поранення по передній поверхні грудної клітини зліва в проекції 6-7 ребер по середньо-ключичній лінії, що проникає в ліву плевральну порожнину, яке супроводжувалося ушкодженням перикарда, яке ускладнилося розвитком лівобічного гемопневмотораксу і лівобічної посттравматичної пневмонії, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх спричинення.

Не погодившись із судовим рішенням, захисником ОСОБА_7 , діючою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , надана апеляційна скарга, в якій вона, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі обвинуваченого внаслідок суворості, просить вирок суду щодо ОСОБА_6 змінити і призначити йому покарання із застосуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши останнього від відбуття покарання з випробуванням.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказала, що судом першої інстанції при призначені покарання не в повній мірі враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, зокрема, повне визнання вини останнім, щиросердне каяття, має стійкі соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках в спеціалізованих медичних установах не перебуває, раніше судимостей не мав.

Заслухавши суддю-доповідача, думки обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги останньої, просили її задовольнити, вирок суду щодо обвинуваченого змінити і призначити покарання із застосуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши останнього від відбуття покарання з випробуванням, прокурора та потерпілого, які також підтримали апеляційну скаргу захисника і не заперечували відносно звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст.75,76 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений сукупністю доказів, які зібрані у встановленому законом порядку, проаналізовані судом і наведені у вироку, та не заперечується учасниками судового провадження.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України є правильною і також ніким із учасників судового провадження не оспорюється.

Разом з тим, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, щодо наявності підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Статтею 75 КК України передбачено, якщо суд при призначенні покарання, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На думку колегії суддів, обставини вчинення правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимостей не мав, на обліках в спеціалізованих медичних установах не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, а також наявність таких пом`якшуючих обставин як визнання ОСОБА_6 своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, щире каяття, віктимну поведінку потерпілого, який спровокував обвинуваченого до певних дій, дають підстави вважати, що виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за поведінкою під час звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого знайшли своє підтвердження, то колегія суддів вважає за необхідне вирок суду в частині призначеного покарання змінити, звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного судом першої інстанції основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , задовольнити.

Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 травня 2016 року відносно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

ОСОБА_6 вважати засудженим за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням на 3 роки і покласти обов`язки, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Донецької області набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

_______________ ________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3