Справа № 192/3033/16-к
Провадження № 1-в/192/1920/16
Ухвала
Іменем України
"01" листопада 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Нікополь, Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року, за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,
представника СВК № 21 ОСОБА_4 ,
Початок строку:19.07.2014 року

Кінець строку: 14.03.2018 року

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, в якому зазначив, що він за час перебування в Солонянській виправній колонії № 21 працевлаштований, має одне заохочення, порушень режиму утримання не допускає.

В судовому засіданні засуджений просив клопотання задовольнити та замінити йому покарання більш м`яким, пояснивши, що він постійно працює, немає стягнень має одне заохочення.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлений про місце та час розгляду клопотання належним чином, причини не явки суду не повідомив.

Враховуючи, положення ч. 4 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомленого прокурора.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню в зв`язку з таким.

Статтею 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 82 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений на даний час відбув 2/3 частини строку покарання.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення (а.с. 9), засуджений має одне заохочення у виді подяки застосоване до засудженого 26 липня 2016 року, стягнень немає.

Згідно наявних в матеріалах особової справи характеристик, засуджений за весь період відбування покарання характеризувався посередньо (а.о.с. 57, 60).

Наявні матеріали справи, не підтверджують позитивні зміни в особистості засудженого за весь період відбування покарання, оскільки засуджений не приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу, в роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час не став на шлях виправлення і застосування до нього положень ст. 82 КК України є передчасним.

Посилання засудженого на відсутність в нього порушень режиму утримання, судом враховано, але при цьому суд зазначає, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений став на шлях виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1