Справа № 699/782/16-к
Номер провадження 1-кс/699/87/16
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

08.11.2016 м.Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю - секретаря ОСОБА_2

прокурора - прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури молодшого радника юстиції ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Корсуні-Шевченківському клопотання начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, з середньою освітою, неодружений, не військовозобов`язаний, утриманців не має, раніше судимий 21 листопада 2007 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, 11 грудня 2012 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, слідчий суддя

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2016 року до Корсунь-Шевченківського районного суду надійшло клопотання начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 04 листопада 2016 року, близько, 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, користуючись ножем наніс останньому один тичковий удар у район грудної клітки з сторони спини, чотири удари ножем в черевну порожнину та три удари в область шиї, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки, тупої травми живота з забоєм селезінки, ножові поранення лівої кисті, шиї зліва та обличчя.

Дії ОСОБА_5 слідчим кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією якої передбачене покарання позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. В подальшому, усвідомлюючи тяжкість скоєних діянь та тяжкість покарання за них може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, матиме змогу впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти життя та здоров`я особи та корисливі злочини проти власності, знищити, сховати або спотворити предмет злочину, який має істотне значення у кримінальному провадженні, за місцем проживання характеризується з негативного боку, що говорить про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5

05.11.2016 року дане кримінальне правопорушення зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000489.

Підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий 05.11.2016 року о 09 год. 10 хв. на підставі ст.208 КПК України.

05.11.2016 року о 19 год. 41 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Копію клопотання про застосування запобіжного заходу вручено ОСОБА_5 07.11.2016 року о 11 год. 00 хв.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Захисник проти клопотання посилаючись на відсутність достатніх підстав і вважає,що підозрюваному слід застосувати запобіжний захід особисте зобов`язання, оскільки відсутня судово-медична експертиза наявності і тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого, підозрюваний має постійне місце проживання, вина його не встановлена і кваліфікація підозри не доведена. Також зазначені в клопотанні ризики є надуманими і нічим не підтверджені.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за обов`язковою участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, з роз`ясненням доставленому його прав щодо участі захисника, давання пояснень, заявлення клопотань про виклик і допит свідків, право на роз`яснення підстав затримання, тощо.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності.

Тобто, суд повинен розглядати питання, чи тримання особи під вартою є конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи, бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Ч.1 ст.176 КПК України встановлено перелік запобіжних заходів, у ч.3 цієї ж статті зазначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: згідно п.3,5,6 - вік та стан здоров`я підозрюваного та обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно характеристики виданої виконкомом Стеблівської сільської ради ОСОБА_5 після повернення з місць позбавлення волі, за час проживання в смт. Стеблів проявив себе з негативного боку. Ніде не працює, схильний до вчинення крадіжок особистого майна громадян, зловживання спиртних напоїв, займається бродяжництвом та веде асоціальний спосіб життя.

Надані прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_5 зазначеного злочину: дані протоколу огляду місця події, протоколу проведення слідчого експерименту, протоколу допиту свідка, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №56 складеного Корсунь-Шевченківською ЦРЛ о 13 год. 00 хв. 05.11.2016 року, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 , характеристики на підозрюваного та дані довідки про тяжкий стан потерпілого і перебування його на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Ч.1 ст. 42 КПК України визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Підозра - це ймовірне судження, припущення, попередній висновок про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення. У разі отримання нових доказів раніше повідомлена підозра може бути змінена.

Відповідно до приписів п.13) ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність,висунуте в порядку,встановленому цим Кодексом.

Відповідно до приписів п.14) ч.1 ст.3 КПК України притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

З надходженням обвинувального акта з доданими до нього матеріалами до суду підозрюваний набуває статусу обвинуваченого.

Ч.1 ст.17 КПК України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до ст.129 Конституції України одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією якої передбачене покарання позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 є злочином проти життя та здоров`я особи, які Конституцією України віднесені до найвищих соціальних цінностей, є умисним, тяжким, вчинений ним будучи раніше засудженим за аналогічний злочин і відбував покарання реально. Після відбуття даного покарання особа вчинила умисний злочин проти власності і також відбувала покарання реально. Наведені обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України.

За таких обставин прихожу до висновку про задоволення клопотання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства; щодо злочину, який спричинив загибель людини. А тому, суд не визначає для підозрюваного розмір застави.

Керуючись ст.ст. 183, 184, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, з середньою освітою, неодружений, не військовозобов`язаний, утриманців не має, раніше судимий 21 листопада 2007 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, 11 грудня 2012 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі - запобіжний захід тримання під вартою з моменту затримання 05 листопада 2016 року строком на шістдесят днів, по 03 січня 2017 року включно, з утриманням його в Черкаському слідчому ізоляторі УДПтС України в Черкаській області, про що оголосити йому негайно під розписку.

Строк дії ухвали по 03 січня 2017 року включно.

Копію ухвали суду негайно вручити підозрюваному після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів після її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1