Справа № 352/67/16-к
Провадження № 1-кп/352/58/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Лисець, Тисменицького району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працюючого у ВО «Карпати» вязальником кабельних жгутів, одруженого, утриманця трьох неповнолітніх дітей, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не являється, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,-

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна.

Вказаний злочин підсудний вчинив при наступних обставинах:

24.12.2015 р. прблизно о 14 год., підсудний ОСОБА_4 перебував на території Підліської ЗОШ 1-3 ступенів, що по АДРЕСА_1 , де побачив, що біля входу до будівлі школи, знаходиться залишений без нагляду велосипед марки «Ardis М-28» сірого кольору, який вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний задум, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна та маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, сів за кермо велосипеда марки «Ardis М-28», вартістю 1150 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_5 та з місця події скрився, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В подальшому, 26.12.2015 року підсудний ОСОБА_4 реалізуючи свої злочинні наміри, перевіз велосипед марки «Ardis М-28» в АДРЕСА_2 по місцю проживання свого батька ОСОБА_6 , де і заховав в підсобному приміщенні. 29.12.2015 року викрадений підсудним велосипед марки «Ardis М-28» був виявлений та вилучений працівниками поліції по місцю проживання ОСОБА_6 та повернутий потерпілому.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті неправомірного діяння визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілим, дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі неправомірні діяння були вчинені внаслідок надзвичайно скрутного матеріального становища.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ст. 185 ч. 1 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні злочином збитки відшкодував потерпілому в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд приймає до уваги думку потерпілого щодо несуворості призначуваного підсудному покарання, а також враховує і наступні дані про особу винного ОСОБА_4 , а саме те, що останній раніше не судимий, являється утриманцем трьох неповнолітніх дітей, працюючи займається суспільнокорисною працею, по місцю проживання характеризується позитивно, зі слів останнього має незадовільний стан здоров`я.

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставин, дані про особу винного, суд вважає доцільним, призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 342 -376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання - у виді штрафу, в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в твердій грошовій сумі.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору та обвинуваченому негайно після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1