Справа № 363/530/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/361/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 23.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
23 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_11 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 16 липня 2010 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семигори Богуславського району Київської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 14.03.2006 року Яготинським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, 70 КК України до 8 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Саранськ Російської Федерації, громадянина Республіки Молдова, освіта середня-спеціальна, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого 05.05.2010 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.1 ст.186 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 10 грудня 2013 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_4 з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, через хвіртку проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , де шляхом пошкодження вікна, проникли до вказаного будинку, де звідки вчинили крадіжку майна, а саме: ноутбука марки «Самсунг» NP 300E5A01UB в корпусі чорного кольору, бувшого у використанні , вартістю 4800 грн., пару золотих сережок, 585 проби, вагою 4г, вартістю 760 грн., пару золотих сережок, 585 проби, вагою 4 г, вартістю 760 грн., каблучку золоту, 585 проби, вагою 3 г, вартістю 570 грн., каблучку золоту із рожевим каменем, 585 проби, вагою 4 г, вартістю 760 грн., підвіску золоту 585 проби, овальної форми із зображенням «Божої матері», вагою 2г, вартістю 380 грн., ланцюжок золотий 585 проби, довжиною 50 см, вагою 8 г, вартістю 1520 грн., зажим для краватки золотий 585 проби, вагою 8 г, вартістю 1520 грн., підвіску золоту квадратної форми із зображенням «Божої матері», 585 проби, вагою 1г, вартістю 190 грн., підвіску золоту круглої форми із зображенням знаку зодіака «Риби», 585 проби, вагою 0,67г, вартістю 127 грн. 30 коп., підвіску золоту у вигляді «Золотої рибки» 585 проби, вагою 2 г, вартістю 380 грн., підвіску золоту у вигляді ягоди з двома листочками, 585 проби, вагою 1,5 г. вартістю 285 грн., ланцюжок золотий 585 проби, довжиною 50 см, вагою 1г, вартістю 190 грн., чим завдали потерпілій ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 11 482 грн.30 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року є незаконним. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_13 про те, що він скоїв зазначене кримінальне правопорушення. Крім цього, зазначає, що хворіє на ОСОБА_14 .

Просить вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року скасувати та виправдати.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року скасувати.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , вказує, що вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року є необґрунтованим, занадто суворим, розглянутим однобічно та без детального дослідження, з формальним урахуванням всіх обставин справи. Зазначає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого.

Просить вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року скасувати та винести виправдувальний вирок.

В апеляційній скарзі захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_11 , вважає вирок незаконним у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою досудового розслідування. Зазначає, що покази покази свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 є недопустимими доказами, а посилання суду першої інстанції на ст. 97 КПК України неправомірним. Судом також ретельно не досліджено обставини та час затримання підзахисних та момент вилучення у них речей. Крім цього, вказує, що в судовому засіданні не доведено факт вчинення обвинуваченими крадіжки.

Просить вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В змінах до апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_18 не оспорюючи доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікації його дій, просить скасувати вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року в частині призначеного покарання та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

В змінах до апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_9 не оспорюючи доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікації його дій, просить скасувати вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року в частині призначеного покарання та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

В змінах до апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_19 не оспорюючи доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікації його дій, просить скасувати вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року в частині призначеного покарання та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Також до Апеляційного суду Київської області надійшли клопотання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в якому вони просять зарахувати строк їх попереднього ув`язнення у строк відбування покарання на підставі вимог ч. 5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційних скарг із змінами обвинувачених та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 , думку обвинувачених, які підтримали подані ними зміни до апеляційних скарг та заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 , думку захисника ОСОБА_10 , який підтримав подані із змінами апеляційні скарги обвинувачених та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені і є обґрунтованими, а саме: показами потерпілої та свідків, протоколами огляду місця події від 10.12.2013 року, протоколами затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину від 10.12.2013 року, протоколами пред`явлення речей для впізнання від 12.12.2013 року, протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії.

Обвинувачені під час апеляційного розгляду змінили апеляційні вимоги, в яких не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність їх вини у вчиненні кримінальних правопорушень і кваліфікації їх дій, просять вирок суду змінити, пом`якшити їм покарання, призначивши 4 роки позбавлення волі кожному.

Дії обвинувачених вірно кваліфіковані судом за ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, згідно положень п. 2, 3 ч. 1 ст. 65 КК України та п.п. 1-3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7, при призначенні покарання в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, дані про осіб обвинувачених, які неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував суспільну небезпеку скоєного, те що обвинувачені не визнали своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувають, стан їх здоров`я та характеристики, той факт, що обвинувачені раніше судимі за вчинення злочинів проти власності, суспільно-корисною працею не займаються, злочини проти власності вчинено на ґрунті відсутності самостійних заробітків.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинувачених не можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинувачених ОСОБА_11 щодо неналежності та допустимості показів свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_15 , колегія суддів вважає таким, що не ґрунтується на вимогах закону, оскільки допит даних свідків не суперечить вимогам ст.ст. 65, 97 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для їх виправлення, попередження нових злочинів і домірне скоєному, а вимоги апеляційних скарг такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 10.12.2013 року.

Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

А отже, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 у період з 10.12.2013 року, ОСОБА_9 у період з 10.12.2013 року та ОСОБА_7 у період з 10.12.2013 року до моменту набрання вироком законної сили, слід зарахувати в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 залишити без зміни.

Клопотання ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, згідно ч. 5 ст. 72 КК України задовольнити.

Зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення, у період з 10.12.2013 року до моменту набрання вироком законної сили, в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення, у період з 10.12.2013 року до моменту набрання вироком законної сили, в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення, у період з 10.12.2013 року до моменту набрання вироком законної сили, в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Головуючий:
Судді: