Провадження: № 1-кп/484/18/15
Справа: № 484/4869/14-к
Вирок

Іменем України

16.02.2015 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Первомайську в залі суду кримінальне провадження № 0001318 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайська Миколаївської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , раніше судимий:

17.12.2013 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.. 263 ч.1 КК України до 3-х років позбавлення волі із застосуванням ст..75 КК України 1 рік іспитового строку

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_3

Адвоката обвинуваченого ОСОБА_5 .

Потерпілого ОСОБА_6 .

Представника потерпілого - ОСОБА_7

встановив:

01.07.2014 року близько 14 години в м. Первомайську Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_3 перебував вдома у знайомого на АДРЕСА_3 , де розпивав спиртні напої разом із ОСОБА_8 . Близько 17 годиини обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_8 з метою подальшого розпивання спиртних напоїв пішли на вул.. Знам`янська м. Первомайська.

Того ж дня близько 18 години обвинувачений ОСОБА_3 і ОСОБА_8 знаходились на березі ставка розташованого по вул. Знам`янська м. Первомайська Миколаївської області неподалік від будинку № 87, де продовжили розпивати спиртні напої.
01.07.2014 близько 21 години 00 хвилин між ОСОБА_3 і ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виникла сварка. В ході сварки ОСОБА_8 схопивши ножа почав погрожувати ОСОБА_3 вбивством. Після чого ОСОБА_8 намагався вдарити його ножем. В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 почалась бійка, під час якої ОСОБА_3 з метою захисту свого життя та здоров`я, намагаючись забрати ножа, схопив ОСОБА_8 за руку. Під час бійки ОСОБА_3 намагався відвести від себе ніж, який ОСОБА_8 продовжував утримувати на рівні своєї шиї. Під час однієї зі спроб забрати ножа з рук ОСОБА_8 , у ОСОБА_3 утворився поріз пальця лівої кисті.
Після чого, ОСОБА_3 забрав у ОСОБА_8 ніж. В свою чергу ОСОБА_8 не перестав здійснювати натиск на ОСОБА_3 та далі намагався спричинити тілесні ушкодження останньому. Після чого, ОСОБА_3 не скористався можливістю викинути ножа та уникнути бійки. Незважаючи на те, що в цей час реального суспільно небезпечного посягання з боку ОСОБА_8 не було, ОСОБА_3 неправильно оцінивши дії ОСОБА_8 та помилково припускаючи наявність такого посягання, а саме в обстановці, яка склалась ОСОБА_3 вважав, що мало місце реальне посягання на його життя і він не усвідомлював помилковість свого припущення, наніс один удар своєю правою рукою, в якій знаходився вищевказаний ніж в живіт ОСОБА_8 , чим вчинив навмисне вбивство при перевищенні межі необхідної оборони.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив вбивство ОСОБА_8 при захисті від суспільно небезпечного посягання, але з перевищенням меж необхідної оборони, тобто при явній невідповідності зазначеної шкоди небезпечності посягання або обстановці захисту.
Відповідно до висновку СМЕ №189 від 04.08.2014 причиною смерті ОСОБА_8 є колото-різана рана передньої черевної стінки, проникаюча в черевну порожнину з пошкодженням брижейки тонкої кишки і розвитком масивної внутрішньочеревної кровотечі і розвитком геморрагічного шоку. На трупі ОСОБА_8 виявлено 4 колото-різані рани шиї, колото-різана рана передньої черевної стінки, різана рана 2 пальця лівої кисті. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись від дії будь-якого колюче-ріжучого предмету типа ножа односторонньої заточки з шириною леза 2,5-3,0 см і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння.
Згідно з висновком СМЕ № 189 М від 18.11.2014 судово-медичні дані не заперечують можливості настання смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , точний час настання смерті ОСОБА_8 встановити не представляється можливим. Враховуючи характер і локалізацію тілесних ушкоджень, направлення ранових каналів, можливо зробити висновок, що виявлені тілесні ушкодження могли утворитись при обставинах, на які вказував ОСОБА_3 в ході слідчого експерименту.
Проникаюча рана передньої черевної стінки (умовно рана № 5), а також колото-різана рана передньої поверхні шиї розміщена на висоті 131 см від підошвеної поверхні стоп і в 2 см від серединної лінії (умовно рана № 4), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя в момент спричинення. Прямого причинного зв`язку між раною № 4 і настанням смерті ОСОБА_8 немає. Колото-різані рани шиї з № 1 по № 3 (нумерація умовна) і різана рана 2 пальця лівої кисті відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Згідно з висновком експерта № 345 від 08.07.2014 у ОСОБА_3 виявлена різана рана 5-го пальця лівої кисті, яка утворилась від дії будь-якого ріжучого предмету, в тому числі можливо і ножа в строк за 7-10 днів до моменту освідування, вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Нанесення ОСОБА_3 навмисного удару ножем у живіт ОСОБА_8 , перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з наступивши ми наслідками.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст.118 КК України - умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 від 06.02.2015 року згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 118 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 із застосуванням ст.. 69 КК України з урахуванням його щирого каяття та повного відшкодуванням матеріальної шкоди у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 3400 грн. Із зобов`язанням ОСОБА_3 виплатити моральну шкоду в розмірі 9 тис.грн. потерпілому ОСОБА_6 до 1 серпня 2015 року.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_6 просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, що будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Також, судом з`ясовано, що потерпілому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та постановлення обвинувального вироку з призначенням міри покарання, визначеної сторонами в угоді.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд -

Ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 06.02.2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди, із застосуванням ст.. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3 тис. 400 грн.

Зобов`язати ОСОБА_3 до 1 серпня 2015 року виплатити потерпілому ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 9 тис. грн..

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, залишити попередній - особисте зобов`язання.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

СУДДЯ: