Провадження 1-кс/127/4352/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України підполковника юстиції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
06.06.2016, прокурор військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України підполковник юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного відносно ОСОБА_4 до Вінницького міського суду Вінницької області, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження №0000092 від 20.04.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, в ході розслідування яких у слідства виникла необхідність у застосуванні затримання підозрюваного, з метою доставки в суд для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, ОСОБА_5 проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді старшини окремої радіолокаційної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший прапорщик».

Відповідно до Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» (далі - Директива №Д-1), яка 07 травня 2014 року була розміщена на офіційному сайті Міністерства оброни України, у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути до пунтку збору у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.

Проте старший прапорщик ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях і зрадивши військовій присязі на вірність народові України, надати іноземній державі - Російській Федерації і її Збройним Силам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, та перейти на бік ворога в період збройного конфлікту.

З цією метою старший прапорщик ОСОБА_4 в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст.ст. 11,16,58,59,76,77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п.п. 7, 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, бажаючи здійснити дії по передачі військової частини НОМЕР_1 разом з наявним в ній військовим майном Збройним Силам Російської Федерації, маючи умисел на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, у березні 2014 року звернувся до представників командування Збройних Сил Російської Федерації з клопотанням прийняти його на військову службу.

В перших числах березня 2014 року на території військової частини НОМЕР_1 старший прапорщик ОСОБА_4 прийняв участь у проведенні незаконного заходу, влаштованого Збройними Силами Російської Федерації та засобами масової інформації Російської Федерації - зняття з флагштоку на території військової частини прапора України та підняття прапора Російської Федерації. Вказана дія була широко висвітлена у засобах масової інформації і сприяла захопленню Збройними Силами Російської Федерації інших військових частин Збройних Сил України і всієї території АР Крим.

Крім того, старший прапорщик ОСОБА_4 , виконуючи вказівки представників Збройних Сил Російської Федерації, організував роботи з підготовки до транспортування військової техніки, яка на територію України не потрапила.

Надалі, в період з березня по травень 2014 року старший прапорщик ОСОБА_4 умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України надавав Російській Федерації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Таким чином, старший прапорщик ОСОБА_4 , будучи громадянином України та проходячи військову службу за контрактом на посаді старшини окремої радіолокаційної роти військової частини НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних Сил України, яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в період з березня по травень 2014 року, перебуваючи на службі у військовій частині НОМЕР_1 , надавав іноземній державі (Російській Федерації) допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, захопленні військового майна, що належить Збройним Силам України та перебувало на території вказаної військової частини, тобто вчиняв дії, направлені на зниження боєготовності української армії та підрив обороноздатності України, а саме спрямовані на передачу військової частини разом з наявним військовим майном і документами іноземній державі - Російській Федерації, надавав допомогу у формуванні зенітно - ракетного полку Чорноморського Флоту Російської Федерації, сприяв іноземній державі - Російській Федерації у спробі зміни території України, створив умови для діяльності на території України іноземних розвідок та інших спецслужб, вживав заходів, які затримували вивід військового майна на материкову частину України, а також перейшов на бік ворога в умовах окупації російськими військами території України та вступив особисто і схилив підлеглий йому особовий склад військової частини вступити до лав Збройних Сил Російської Федерації, чим вчинив державну зраду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України.

27 грудня 2014 року в порядку ст. 278 КПК України старшому прапорщику ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що старший прапорщик ОСОБА_4 був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

19 травня 2016 року у кримінальному провадженні №0000092 в порядку ст. 278 КПК України старшому прапорщику ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання останнього.

19 травня 2016 року прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 підозрюваного старшого прапорщика ОСОБА_4 оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам 7 Головного відділу Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України.

В разі успішного розшуку ОСОБА_4 , з метою запобігання подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваним з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється - об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України дане клопотання подається органом досудового розслідування одночасно з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_4 в умовах сьогодення, суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 187, 188 КПК України, прокурор просить суд клопотання задовольнити та надати дозвіл на затримання підозрюваного з метою його доставки в суд для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор в закритому судовому засіданні просив суд клопотання задовольнити, пояснив, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, та на теперішній час переховується від органів досудового розслідування.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 189 ч. 2, 3 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

З долучених до матеріалів клопотання доказів не вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся на виклики слідчого, а також те, що останній за місцем реєстрації не проживає.

Інших належних доказів, які б свідчили про переховування підозрюваного ОСОБА_4 в матеріалах клопотання відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що клопотання прокурора про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , є недоведеним та необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 189, 190, КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України підполковника юстиції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя