Справа № 308/7832/16-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2016 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з витягом з кримінального провадження № 0001065, сформованим станом на 31.07.2016 року, органом досудового розслідування Ужгородським районним відділенням поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області розпочато досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2016 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України.

Підозру про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України повідомлено ОСОБА_5 , копію повідомлення про підозру від 31 липня 2016 року останнім та його захисником отримано 01.08.2016 року.
02.08.2016 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання, згідно з яким ініційовано питання щодо накладення арешту на предмети, добровільно видані підозрюваним ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування установлено, 30 липня 2016 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у власному дворовому господарстві, що розташоване в АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, попередньо взявши з сейфу, розмішеного в підвалі будинку, свою гладко ствольну рушницю марки «HUGLU 601GB», № НОМЕР_1 , заряджену набоями 12 калібру, вийшов з будинку та підійшовши до малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , який правомірно перебував там, безпричинно почав погрожувати малолітньому ОСОБА_7 , націливши на нього рушницю, і в той момент, коли останній почав втікати з подвір`я, ОСОБА_5 побіг за ним та умисно з метою заподіяння смерті іншій людині та усвідомлюючи її настання цілеспрямовано здійснив постріл з рушниці у спину малолітнього ОСОБА_7 , однак останній зміг вибігти з подвір`я, а ОСОБА_5 продовжив переслідувати ОСОБА_7 з метою позбавлення його життя, але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки малолітній ОСОБА_7 , пробігши по вулиці, підбіг до огорожі будинку АДРЕСА_3 та покликав на допомогу громадянина ОСОБА_8 , який в той час знаходився на подвір`ї та, побачивши пораненого малолітнього ОСОБА_7 , одразу завів його у свій двір, надав йому допомогу, а в подальшому відвіз до лікарні, де у нього виявлені тілесні ушкодження життєво важливих органів та встановлений попередній діагноз: «Множинні проникаючі вогнепальні поранення грудної клітини, голови та шиї».
30.07.2016 року в ході проведення огляду місця події на підставі добровільної згоди в присутності осіб, яким належить житло, в присутності понятих, а саме, підвального приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , при відкритті сейфу було виявлено гладкоствольну зброю марки чотиризарядний з ременем; чотири коробки з гладко ствольними патронами в кількості 93 штуки та одну пусту капсулу відстріляну. В ході огляду було вилучено дану гладкоствольну зброю та 93 набої та одну відстріляну гільзу. Добровільність видачі зброї підтверджується також розпискою ОСОБА_5 .

Також, як вбачається з розписок ОСОБА_5 від 30.07.2016 року, остання добровільно видала мобільний телефон марки Нокія чорного кольору, знайдений біля будинку, ресивер, на який здійснювався відеозапис з камери зовнішнього спостереження та системний блок від комп`ютера.

Відповідно до постанови про визнання предметів в якості речових доказів від 31 липня 2016 року системний блок персонального комп`ютера марки «ASUS», серійний номер 050216451, гладкоцівкову рушницю марки «HUGLU 601GB», № НОМЕР_1 , 93 набої до рушниці калібру 12 мм, 1 відстріляна гільза та ресивер марки «Ajhua Teghnology DHI NVR 4108 H» визнано речовими доказами.

З метою забезпечення кримінального провадження слідчий просить накласти арешт на предмети.

Прокурор та слідчий у ході судового розгляду заявлене клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Захисник та підозрюваний залишили вирішення клопотання на розсуд слідчого судді.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, думки захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Одним із процесуальних джерел доказів є речові докази, за ч. 2 ст. 84 КПК України, якими відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є: 1) забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України, випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно з ч. 5 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.

Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Крім того, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ст. 167 КК України).

Підставою для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є існування сукупності розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочину.

Метою накладення арешту згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Оцінивши вищенаведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно є речовими доказами вчинення кримінального правопорушення, відповідають критеріям, визначеним ст. ст. 98, 167 КПК України, беручи до уваги те, що слідчим у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав д ля накладення арешту на таке, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість внесеного клопотання.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на системний блок персонального комп`ютера марки «ASUS», серійний номер 050216451, гладкоцівкову рушницю марки «HUGLU 601GB», № НОМЕР_1 ; 93 набої до рушниці калібру 12 мм, 1 відстріляну гільзу та ресивер марки «Ajhua Teghnology DHI NVR 4108 H», що були тимчасово вилучені в ході проведення необхідних слідчих та процесуальних дій..
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1