ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1/753/19/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" лютого 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2
з участю адвоката ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Угорщини м. Секешфехервар, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, працюючого поваром в ресторані «Віллер», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за ч.3 ст. 187 КК України;-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 17.02.2012 року заклав до повного товариства «Ломбард «Фенткс» Прокопець, Двоянов», що розташований по пр-ту. Бажана, 3-В, в м. Києві, свiй мобiльний телефон марки «НТС РС32130», отримавши за нього грошовi кошти в сумі 700 гривень. В подальшому, в зв`язку з тим, що грошей на викуп з повного товариства «Ломбард «Фенiкс» Прокопець, Двоянов» мобiльного телефону марки «НТС РС32130» в ОСОБА_5 не було, він вирiшив незаконно заволодiти ним, повернувши вказаний мобiльний телефон у свою власнiсть, шляхом проникнення до примiщення ломбарду та вчинення розбiйного нападу на касира.

Реалiзуючи свiй злочинний умисел, направлений на заволодiння майном, ОСОБА_5 20.02.2012 року, приблизно о 18 годинi, прийшов до повного товариства «Ломбард «Фенгкс» Прокопець, Двоянов» по пр.-ту. Бажана, 3-В в м. Киеві та, зайшовши до примiщення кiмнати обслуговування клієнтів ломбарду, постукав у шибку касового вікна. Коли касове вікно вiдчинила касир-оцiнювач ломбарду «Фенгкс» ОСОБА_6 , яка знаходилась на своєму робочому мiсцi в службовiй кімнаті, ОСОБА_5 сказав їй, що нiбито він бажае викупити з ломбарду свiй мобiльний телефон марки «НТС РС32130» чорного кольору та надав останнiй необхiднi документи.

ОСОБА_6 щоб дiстати з сейфу зазначений мобiльний телефон присiла бiля столу та, перевiривши данi згiдно позиково-засгавного договору ломбарду, взяла мобiльний телефон марки «НТС РС32130» щоб повернути його ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_5 з метою заволодiння мобiльним телефоном марки «НТС РС32130», не сплативши позику за договором, вийняв з кишенi свого одягу пневматичний пiстолет моделi «МР-654К», калiбр 4,5 мм., який взяв з собою для вчинення даного злочину, та, просунувши праву руку, в якiй він тримав пiстолет у проємі касового вікна, направив ствол пiстолета в бiк ОСОБА_6 , таким чином вчинив напад з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я останньо, поеднаний iз проникненням у примiщення. Продовжуючи свої злочиннi дii ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_6 з вимогою вiддати йому мобiльний телефон марки «НТС РС32130» та документи, якi він пред`явив для викупу.

ОСОБА_6 спробувала зачинити з середини касове вікно, однак це їй не вдалось, оскiльки ОСОБА_5 в цей час тримав в руцi пiстолет у проємі вікна та не дав їй цього зробити. ОСОБА_5 , обурившись на дiї потерпiлої ОСОБА_6 , з метою подолання волi потершлої до опору та заволодiнням мобiльним телефоном марки «НТС РС32130» здiйснив приблизно 6-8 пострiлiв в бiк останньої, в результаті чого завдавши потерпiлiй ОСОБА_6 . тiлеснi ушкодження у виглядi: трьох поранень м`яких тканин скроневої дiлянки справа, правої завушної дiлянки, потиличної дiлянки справа, якi згiдно висновку експерта КМБ СМЕ № 384/Е вiд 28.03.2012 року, вiдносяться до легких тiлесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (по критерiю тривалості розладу здоров`я) застосувавши таким чином фiзичне насильство, яке е небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав частково та суду пояснив, що дійсно 20 лютого 2012 року приїхав до ломбарду для того, щоб викупити та забрати свiй мобільний телефон, зателефонував товаришу ОСОБА_7 , але він у телефонній розмові повідомив, що приїхати не зможе оскільки у нього вiдсутнi грошi для того, щоб він змiг повернути свій телефон. Пiсля цього він декiлька разiв заходив та виходив iз ломбарда, але потiм все-таки зайшов, постукав у віконце, де сиділа касир. Вона відчинила віконце та він сказав, що хоче викупити свій телефон. На що вона вiдповiла, що необхiдно пред`явити квитанцiю на заставу та паспорт, пiсля цього необхідно було внести 700 грн., яких у ньго не було i він дiстав пневматичний пістолет, який поклав на віконце, тримаючи його в руці, направивши в бік . Частина пiстолету знаходилась в серединi приміщення, де знаходилась касир. В той час як він діставав пістолет, касир перевіряла дані, а піднявши очі, злякалась та почала закривати віконце i стукнула ним по руцi з пістолетом. Пiсля того як віконце вдарило його по пальцям, намагався забрати пістолет, але випадково вистрілив кілька разів. В подальшому його затримали працiвники охорони іншого приміщення. ОСОБА_5 зазначив суду, що працює зараз, у вчиненому щиро каявся, просив вибачення у потерпілої. Таку ж позицію щодо розкаяння, вибачень перед потерпілою ОСОБА_5 займав i на досудовому слiдствi .

Підсудний вважав, що його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 187 КК України, визнав себе винним у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном; поєднаного iз погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, а також поєднаний iз насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбiй)

Крім часткового визнання вини підсудним, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України повністю доведена зібраними по справі доказами, а саме:
- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила в суді, що у 2012 році вона працювала експертом-оцінщиком в ломбарді «Фенікс», що по пр-ту Бажана, 3- В, в м. Києві.

Десь наприкінці лютого місяця 2012 року, у вечірній час, коли вона перебувала на своєму робочому місці прийшов хлопець, який повідомив, що має намір викупити свій мобільний телефон та надав квитанцію та документи.

Вона взяла паспорт та присіла, щоб знайти у сейфі необхідний мобільний телефон. Вона відчинила сейф де зберігався мобільний телефон закладений до ломбарду ОСОБА_5 в цей час останній знаходився біля віконця з зовнішньої сторони. З віконця хлопця бачила по груди, надавши документи, він зняв шапку та запитав схожий чи ні.

В той час коли вона шукала по квитанції телефон, підняла голову і побачила, що останній через відчинене віконце наставив на неї пістолет. Вона сильно перелякалась оскільки подумала що пістолет справжній.

Після чого хлопець сказав щоб вона повернула його мобільний телефон НТС PG32130» чорного кольору, та документи які ОСОБА_5 їй передав (паспорт та квитанцію).

Вона натиснула на кнопку виклику охорони фірми «Берег», які обслуговують ломбард «Фенікс». На протязі всього часу ОСОБА_5 тримав пістолет наставивши його на неї в віконній рамі. Вона спробувала зачинити вікно, однак їй це не вдалось оскільки права рука ОСОБА_5 в якій останній і тримав пістолет знаходилась частково в приміщенні ломбарду (у вікні) тому вікно не зачинилось.

В цей момент хлопець вистрелив в її сторону декілька разів. Вона вибігла в коридор через двері які виходять до приміщення інтерактивного клубу.

Скільки було пострілів потерпіла точно не пам`ятає, але не менше п`яти.

ОСОБА_5 затримали працівники інтерактивного клубу останнього забравши в нього вказаний пістолет. Після чого її було госпіталізовано до лікарні. Під час досудового слідства по кримінальній справі моральну шкоду та упущену вигоду їй було відшкодовано тому остання від заявлення цивільного позову відмовилась. Потерпіла просила суд покарати підсудного ОСОБА_5 , але не позбавляти волі. Оскільки, дійсно турбувався про її стан здоров`я, відвідував у лікарні, відшкодував завдані збитки на лікування, неодноразово просив вибачення та вона жодних претензій до підсудного не має.

- показами свідка ОСОБА_8 -даними ним на досудовому слідстві ,оголошеними в судовому засіданні, який вказав, що він інспектора патрульної служби Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві, отримали виклик про те, що затримано людину, яка вчинила напад на ломбард що по пр-ту Бажана, 3- В, в м. Києві. Коли він та його напарник ОСОБА_9 приїхали, підсудний ОСОБА_5 стояв біля стіни та його утримали, але він опору не чинив. У зв`язку з зазначеним вони викликали слідчо-оперативну групу і в подальшому підсудного було затримано і доставлено до Дарницького РУ ГУМВС України у м. Києві. (Т.1, а.с. 126-127);

- показами свідка ОСОБА_9 - інспектора патрульної служби Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві, який будучи допитаним в якості свідка показав, що на 102 надійшов виклик, що по АДРЕСА_3 скоєно розбійний напад на ломбард, який знаходиться у приміщенні гральних автоматів і вхід з іншого боку. Коли він та його напарник ОСОБА_8 зайшли до приміщення, ОСОБА_5 стояв, справа була жінка, яка трималася за голову, а на землі лежав пістолет, паспорт, телефон. Потерпіла їм пояснила, що підсудний прийшов і хотів викупити телефон, вона попросила надати квитанцію та грошові кошти в якій сумі точно не пам`ятаю. Коли вона нагнулася до сейфу, підняла голову та побачила перед собою пістолет, він сказав їй щоб вона віддала телефон, на що потерпіла почала чинити опір і намагалася закрити віконце, вдаряючи по руці в якій був пістолет, підсудний, злякавшись кілька разів вистрілив і вибіг в зал гральних автоматів. Такі ж покази свідок давав і на досудовому слідстві .

- показами свідка ОСОБА_10 , який пояснив, в судовому засіданні ,що знаходився на роботі в приміщенні гральних автоматів, де працював адміністратором, бачили як зайшов підсудний у приміщення ломбарду, потім почули крики, хлопки, яких було три-чотири, відтягнули, разом з товаришем та у підсудного забрали пістолет, поклали його на землю. Підсудний вів себе спокійно, був переляканий, опору не чинив;

- показами свідка ОСОБА_11 , який будучи допитаним у суді показав, що ми з товаришем почули якісь крики та хлогіки. Побачили як з одного боку вибігає ОСОБА_5 , а з іншого боку потерпіла, я звалив його на підлогу та відкинув пістолет, через деякий час приїхали працівники міліції. Підсудний був нормальний і тверезий, його почало колотити і він був наляканий, ніякого опору він не чинив;

-показами ОСОБА_12 , даними нею на досудовому слідстві ,оголошеними в судовому засіданні ,яка пояснила, що вони з підсудним ОСОБА_5 працювали разом в одному ресторані та їй стало відомо, що йому не було, де жити. Оскільки у неї звільнилась кімната, вона запропонувала йому проживати разом в одній квартирі і працювали разом. Свідок охарактеризувала ОСОБА_5 як нормального, спокійного та адекватного хлопця. Також свідок вказувала, що коли у підсудного не було телефона, вона запропонувала йому свій, якій в подальшому він їй повернув. Про пістолет вона знала, оскільки підсудний пояснював їй, що йому подарував йому друг на день народження.

Показання свідків змістовні та логічні від самого початку досудового, а потім і судового слідства, підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину.

Крім того, такі показання потерпілої та свідків узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема:
- протоколом усної заяви (повідомлення) про злочин від 20 лютого 2012 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 заявила, що 20 лютого 2012 року близько 18 год. 00 хв. по проспекту Бажана, 3-В в м. Києві в приміщенні ломбарду «Фенікс», громадянин під погрозою предмета схожого на пістолет намагався заволодіти майном (т.1, а.с. 8);

- протоколом первинних пояснень ОСОБА_5 від 20 лютого 2012 року, в яких він зазначає, що дав працівниці ломбарду свій паспорт, при цьому дістав пістолет і наказав віддати його телефон, постріли здійснював чи попав не бачив. Свою вину визнаю повністю, просив суворо не карати (т. 1, а.с. 15-17);

- протоколом огляду місця події від 20 лютого 2012 року, відповідно до якого на підлозі на відстані 3 м. від дверей до службового приміщення ломбарду «Фенікс» знаходиться предмет зовні схожий на пістолет з маркувальними позначками « НОМЕР_1 Cal. 4.5 mm НОМЕР_2 ». Крім цього,біля нього знаходиться мобільний телефон темного кольору NOKIA 6267 ІМЕ1 НОМЕР_3 з сім-карткою мобільного оператора та батарея живлення. У ОСОБА_5 вилучено: предмет схожий на пістолет, мобільний телефон НТС із двома договорами, мобільний телефон NOKIA, пачка цигарок, запальничка, ксерокопія паспорта, ідентифікаційний код, два квитки в кіно (т. 1, а.с. 18-23);

- протоколом огляду вилучених предметів від 6 березня 2012 року (т.1, а.с. 32-34);

- протоколом визнанням та прилученням до матеріалів кримінальної справи як речових доказів, двох позико-заставних договорів №003758, від 17.02.2012 року (на білому та рожевому бланку) ломбарду повного товариства «Фенікс», вилучених 20.02.2012 року під час ОМП за адресою: м. Київ, гір.-т. Бажана, 3-В, в м. Києві (т.1, а.с. 35-37);

- протоколом визнанням та прилученням до матеріалів кримінальної справи як речових доказів, мобільного телефону марки «НТС PCіЗ2130» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_4 з батареєю живлення та шкіряним чохлом до нього, вилученого 20.02.2012 року під час ОМІ І за адресою: м. Київ, гір.-т. Бажана, 3-В, в м. Києві (т.1, а.с. 38-39);

- висновком експерта № 40 від 5 березня 2012 року, згідно з якими предмет схожий на пістолет, з маркуванням «МР-654К Cal. 4.5 mm НОМЕР_2 » до вогнепальної зброї не відноситься (т. 1, а.с. 63-66);

- протоколом визнанням та прилученням до матеріалів кримінальної справи як речового доказу, пневматичного пістолета моделі «МР-654К», калібр 4.5 мм., серійний номер НОМЕР_2 , та предмета схожого на газовий балон, вилучених 20.02.2012 року під час ОМИ за адресою: м. Київ, пр.-т. Бажана, 3-В, в м. Києві (т.1, а.с. 71-72);

- протоколом виїмки від 27 лютого 2012 року, відповідно до якого проведено виїмку трьох металевих кульок, які були вилучені 20 лютого 2012 року з тіла ОСОБА_6 (т.1, а.с. 74);

- копією товарного чеку №1040 від 27.12.2011 року про придбання в ТЦ «Аркадія» пневматичного пістолета моделі «МР-654К», калібр 4,5 мм. (т.1, а.с. 178);

- висновком експерта № 41 від 19 березня 2012 року, відповідно до якого вилучені 20 лютого 2012 року з тіла ОСОБА_6 три предмети призначені для стрільби з пневматичної зброї калібру 4,5 мм та до боєприпасів не відносяться є сферичними кулями виготовлені промисловим способом (т.1, а.с. 79-82);

-довідкою №42 від 27.02.2012 року наданою Міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги м. Києва, згідно якої 20.02.2012 року ОСОБА_6 було доставлено до приймального відділення лікарні з вогнепальним пораненням (пневматичними кулями) верхньоскроневої ділянки, завушної ділянки справа, та потиличної ділянки (т.1, а.с. 97);

- висновком експерта № 384/Е відповідно до якого на час звернення за медичною допомогою ОСОБА_6 у неї мали місце такі тілесні ушкодження, а саме: три поранення м`яких тканин скроневої ділянки справа, правої завушної ділянки, потиличної ділянки справа, кожне з яких відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (по критерію тривалості розладу здоров`я) (т.1, а.с. 104-106);

- протоколом відтворення обстановки і обставин події від 6 квітня 2012 року, відповідно до якого ОСОБА_5 жестом руки вказав на вхідні двері до приміщення ломбарду «Фенікс» та пояснив, що саме через вказані двері він зайшов до приміщення. Після чого, вказав жестом руки на віконце з металевою решіткою та протягнувши праву руку через отвір даного вікна, тримаючи в руці муляж пістолета показав та розповів як саме він погрожував пістолетом та здійснив декілька пострілів в бік потерпілої ОСОБА_6 , яка на той час знаходилась в цьому приміщенні та вказав, де саме його затримали (т.1, а.с. 180-182).

У судовому засіданні будь-яких даних, які могли б вказати на наявність у потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, підстав для обмови ОСОБА_5 , не встановлено, а тому суд, з врахуванням всього викладеного вище у своїй сукупності, беручи до уваги, що, покази потерпілої та свідків відповідають встановленим судом фактичним обставинам вчинення злочину, а відповідно вважає такі покази правдивими, тому їм вірить, та кладе в основу вироку.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 6 листопада 2009 року вказано, що небезпечне для життя чи здоров`я насильство це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності , середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але будучи небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення.

Зі змісту п. 6 вказаної Постанови випливає, що під нападом слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичної дії або психологічного насильства.

Розбій як злочин проти власності це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Вiдповiдно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 вiд 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом, який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки потрібно з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном.

У постанові Верховного Суду України вiд 15.11.2012 у справі № 5-15Kc12 за насідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних i тих самих норм кримінального закону щодо подібних суспільно небезпечних діянь зазначено, якщо суб`єкт злочину поставив собі за мету заволодіти майном, певного виду (якості, значення тощо), місце знаходження якого зумовлює вибір конкретного способу посягання, реалізація якого передбачає входження чи потрапляння в приміщення, незважаючи на режим доступу до нього (вільний/заборонений), то фізичне опинення в такому приміщенні з означеною ціллю є незаконним, а з вчиненням наступних дій iз застосуванням насильства чи погроз його застосування з метою заволодіння майном має квалiфiкуватися як розбій, поєднаний з проникненням у приміщення.

Дане рішення Верховного Суду України е обов`язковим для ycix суб`єктів владних повноважень, які застосовують зазначену норму закону.

Також, з суб`єктивної сторони склад злочину, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України характеризується прямим умислом, корисливим мотивом та метою заволодіння чужим майном.

Отже , судом встановлено, що ОСОБА_5 заздалегідь готувався до вчинення злочину саме з проникненням у приміщення ломбарду.

Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний iз погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, а також поєднаний iз насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбiй), поєднаний iз проникненням у приміщення, тобто вчини злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України.

Обставинами, якi пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усвідомлення неправомірності своєї поведінки. Оскільки завдана потерпілій ОСОБА_6 моральна та матеріальна шкода повністю відшкодована в процесі досудового слідства (т. 1 , а.с. 117), суд вважає за можливе визнати обставиною, що пом`якшує підсудному покарання, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які б обтяжували підсудному покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання із змінами і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, які пом`якшують підсудному покарання, вiдсутнiсть обставин, які його обтяжують, позицію потерпілої, а також дані, що характеризують особу підсудного.

Так, ОСОБА_5 , має молодий вік, до кримінальної відповідальності притягується вперше i ранiше нi в чому протиправному помічений не був, на обліках у лiкарiв нарколога та психiатра не перебував i не перебуває, працював до затримання i продовжує працювати, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та проживання (т 1, а.с. 213, 214 ), має постiйне мiсце проживання, його стан здоров`я (т.2. а.с. 24,26); його ставлення до вчиненого (т.1, а.с. 179); позицiю потерпілої, яка на досудовому слiдствi та в судi просила не позбавляти пiдсудного волi (т. 1, а.с. 117; т.2, а.с. 11), поведінку обвинуваченого та його позитивні характеристики після вчинення ним злочину .

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», де у п.8 зазначено, що призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин , або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання ( ст. 69 ) може мати місце лише за наявності декількох ( не менше двох ) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

З урахуванням вимог ст.ст. 65, 66-68 КК України при призначенні покарання підсудному ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає за необхідне призначити йому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання і попередженню нових кримінальних правопорушень та призначити покарання за вчинений кримінальний злочин в межах санкції ч. 3 ст. 187 КК України.

При цьому суд, враховуючи наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_5 , а саме: щире розкаяння, відшкодування збитку, яких суд вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відсутність обтяжливих його покарання обставин, з урахуванням його особи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України призначити м`якше основне покарання, ніж передбачено санкцією статті 187 ч.3 КК України і вважаючи за можливе його перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства, звільняє ОСОБА_5 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 УК України зі встановленням йому максимального випробувального строку і покладанням певних обов`язків, передбачених ст. 76 УК України.

І саме таке покарання підсудному, на думку суду та у відповідності до ст.ст. 50, 65 КК України буде належною карою за скоєне ,буде необхідним та достатнім і сприятимуть досягненню мети покарання виправленню та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Оскільки суд дійшов висновку про можливість звільнення підсудного ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, то відповідно до ст. 77 КК України додаткову міру покарання - конфіскація майна суд не застосовує.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Також, суд вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст. 93 КПК України, стягнути з ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ ГУМВС в м. Києві судові витрати, які складаються з вартості проведених експертиз.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 УК України у виді позбавлення волі строком на 5 ( п`ять) років без конфіскації майна.

Застосувати відносно ОСОБА_5 ст. 75 КК Украіни, звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки
Відповідно до п. 2-4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази: два позико-заставних договори № 003758 від 17.02.2012 року ломбарду «Фенікс» - залишити при матеріалах кримінальної справи; мобільний телефон марки «НТС PG32130» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_5 з батареєю живлення та шкіряним чохлом до нього - повернути ОСОБА_5 ; дві вологі серветки зі слідами крові - знищити; пневматичний пістолет моделі «МР-654К», калібр 4,5 мм., серійний номер НОМЕР_2 та предмет схожий на газовий балон - знаходяться для зберіганні в камеру схову управління поліції у Дарницькому районі ГУ Національної поліції в м. Києві передати до експертно-криміналістичного підрозділу ГУ Національної поліції в м. Києві .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 823 грн. 20 коп. за проведення хімічної експертизи від 19.03.2012 року № 41 на розрахунковий рахунок експертної установи, р/р НОМЕР_6 в ГУДКСУ у Київській області, МФО 821018, код 255875285 .

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу залишити без змін - заставу.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб з дня проголошення Дарницьким районним судом м. Києва.
Суддя