Справа № 349/1463/15-к
Провадження № 1-кп/349/12/16
В И Р О К
іменем України
25 жовтня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000199 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, який не працює, раніше несудимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням в приміщення.

Кримінальне правопорушення вчинено при таких обставинах.

31 липня 2015 року ОСОБА_3 та особа, щодо якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження домовились спільно вчинити крадіжку майна із приміщення гаража, яким користується ОСОБА_5 . З цією метою, цього ж дня приблизно о 21 год. 30 хв., ОСОБА_3 разом із особою, щодо якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження прийшли до гаража, який знаходиться в АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, через вікно, яке було без шибок, проник до середини приміщення гаражу . В той час інша особа залишилася на вулиці біля гаражу на сторожі. Із приміщення гаражу ОСОБА_3 таємно викрав автомобільний механічний рейково-вертикальний домкрат, вартість 80 грн, який належить ОСОБА_5 та автомобільний механічний ромбово-гвинтовий домкрат, вартістю 150 грн, який належить ОСОБА_6 .

В подальшому вказані домкрати вони продали ОСОБА_7 за кошти в сумі 50 грн, які витратили на придбання алкогольних напоїв. Всього ОСОБА_3 та особа, щодо якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження викрали майна , яке належить потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на загальну суму 230 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним та дав такі показання. 31 липня 2015 року він зустрівся із ОСОБА_8 , який запропонував йому спільно вчинити крадіжку майна із приміщення одного із гаражів, що розтащовані в АДРЕСА_2 . Цього ж дня приблизно о 21 год. 30 хв., вони прийшли до вказано гаража, де він через вікно, яке було без шибок, проник до середини приміщення. В той час ОСОБА_8 залишився на вулиці на сторожі. Із гаражу ним було викрадено два автомобільних домкрати, які вони в подальшому продали ОСОБА_7 за кошти в сумі 50 грн, які витратили на придбання спиртних напоїв. У вчиненому щиро розкаюється, матеріальні збитки потерпілим відшкодував, зобов`язується до листопада цього року відшкодувати заподіяну моральну шкоду на загальну суму 1 000 грн.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, які викладені у обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням в приміщення кваліфіковано правильно, а його вина у вчиненому кримінальному правопорушенні доведена .

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає: щире каяття, незначний розмір завданої шкоди, добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди .

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено .

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, його стан здоров`я - на обліку в нарколога та психіатра не перебуває , не є інвалідом першої чи другої групи, який не працює, а також вищевказані обставини, які пом`якшують покарання.

З врахуванням всіх вищевказаних судом обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, які суд визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного, який раніше несудимий, позитивно характеризується по місцю проживання, суд приходить до висновку, що при призначенні покарання ОСОБА_3 необхідно застосувати ч.3 ст.65 та ч.1 ст.69 КК України, тобто перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.185 КК України.

Покарання у виді громадських робіт буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів а також буде справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.

Під час судового провадження щодо обвинуваченого застосований запобіжний захід - домашній арешт.
Цивільний позов, заявлений потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди , яка полягає у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку із викраденням їхнього майна підлягає до задоволення , оскільки обвинувачений позов визнав та є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, що не суперечить змісту ч.4 ст.174 ЦПК України.

Речові докази та документи суду не надавались.

Під час судового провадження учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

Керуючись ст.ст. 368 -370, 373- 374, 376 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 - 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_4 - 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній - домашній арешт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілим за їх заявою.

Суддя: ОСОБА_1