печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України
16 грудня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС СВ управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки, людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 332-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в ОВС Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 332-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 369 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що Слідчим відділом управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 16.03.2015 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 368, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 332-1 КК України, ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 332-1 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 369 КК України та інших.

В ході досудового розслідування встановлено, що з 29 листопада 2010 року ОСОБА_5 зареєстрований як фізична особа підприємець, займається оптовою торгівлею меблями, килимами, освітлювальними приладами, а також роздрібною торгівлею з лотків на ринках.

У період з квітня 2014 року по теперішній час на території України діє терористична організація «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»), діяльність якої спрямована на порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, впливу на прийняття рішень, вчинення або не вчинення дій органами державної влади та органами місцевого самоврядування, службовими особами цих органів, об`єднаннями громадян.

Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення від 13.04.2014 Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України, яке введено в дію Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України № 405/2014 від 14.04.2014, відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію (надалі - АТО).

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України №33/6/9 від 07.10.2014 районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей. До проведення антитерористичної операції, відповідно до статті 4 Закону України Про боротьбу з тероризмом, залучені військові підрозділи Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.

17 березня 2015 року Верховна Рада України своєю постановою № 254-VІІІ визнала тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей.

Відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 №638-IV так звана "Донецька народна республіка" (далі - ДНР) є терористичною організацією, оскільки є стійким об`єднанням трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, а саме підготовки та реалізації терористичних актів, підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях, організації незаконних збройних формувань, вербування, озброєння, підготовку та використання терористів, та іншої діяльності що відноситься до ознак терористичної, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлені певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» від 27 січня 2015 року № 129-VIII Верховна Рада України визнала так звані "ДНР" і "ЛНР" терористичними організаціями.

Наказом начальника штабу першого заступника керівника антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 22.01.2015 за №27ог затверджено Тимчасовий порядок контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей (далі - Порядок). Згідно з п. 1.1 Порядку останній визначає окремі питання здійснення контролю за переміщенням в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а також вздовж лінії зіткнення у межах зазначених областей, осіб, транспортних засобів та вантажів, а також види блокпостів, контрольних пунктів в`їзду-виїзду, порядок їх функціонування, правила їх перетинання.

Відповідно до п. 1.2 Порядку: блокпост - це загороджувальний пункт у визначеному місці в районі проведення АТО, призначений для контролю за рухом людей, транспортних засобів, перевірки в осіб документів, що посвідчують особу, особистого догляду осіб і огляду речей, що при них знаходяться, огляду транспортних засобів та речей, що ними перевозяться, з метою запобігання несанкціонованому проникненню осіб на неконтрольовану територію, проникнення з неконтрольованої території терористів та їх пособників, а також ввезення (вивезення) до (з) району проведення АТО предметів і речовин, вилучених з цивільного обороту або обмежених в обороті; оборони сил та засобів, залучених до проведення АТО від протиправних посягань з боку терористів та незаконних озброєних формувань.

Згідно з п. 1.2 Порядку: контрольний пункт в`їзду-виїзду - це спеціально виділена територія блокпосту другого рубежу на автомобільних шляхах, залізничних станціях з комплексом будівель, спеціальних, інженерних, фортифікаційних споруд і технічних засобів, де здійснюється визначені види державного контролю контрольними органами (підрозділами Державної прикордонної служби України), службами України і пропуск на неконтрольовану територію та із неї осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Відповідно до п. 1.13 Порядку: переміщення до тимчасово неконтрольованих територій та з них товарів (вантажів) юридичними та фізичними особами здійснюється через контрольні пункти в`їзду-виїзду з урахуванням особливостей, визначених Порядком, за умови пред`явлення перевізником, або його власником такого вантажу спеціального дозволу виданого органами ДФСУ.

Згідно з п. 8.1 Порядку: громадяни (власник або уповноважена ним особа), яка має намір ввезти або вивезти вантаж (товар) до (з) тимчасово неконтрольованих територій повинен звернутись з відповідною заявою до ДФСУ за місцем реєстрації, як платник податків. Гуманітарні вантажі перевозяться до тимчасово неконтрольованих територій після визнання їх гуманітарною допомогою, в порядку що визначається Міністерством соціальної політики України.

Відповідно до п. 8.2 Порядку підставами для відмови у наданні дозволу на ввезення або вивезення вантажу є :

- транспортування вантажу (товар) забороненого для ввезення або вивезення до (з) неконтрольованої території;

- наявність інформації правоохоронних органів про можливість використання такого товару у злочинних цілях та (або) використання такого товару терористичними організаціями на неконтрольованій території;

- наявність інформації про порушення отримувачем та (або) постачальником вантажу (товару) вимог податкового та (або) митного законодавства;

- наявність інформації про використання коштів за поставлений товар з метою фінансування тероризму;

- наявність інформації про причетність власника або отримувача товару до терористичної організації;

- наявність інформації про відсутність постачальника та (або) отримувача за місцем знаходження та (або) інша інформація, яка не дозволяє здійснити заходи щодо встановлення фактичного постачальника та (або) отримувача вантажу (товару).

Згідно з п. 9.1 Порядку: контроль за переміщенням товарів до (з) тимчасово неконтрольованих територій здійснюється підрозділами Державної фіскальної служби України із залученням інших органів відповідно до їх повноважень.

Відповідно до Переліку контрольних пунктів в`їзду виїзду на автомобільному транспорті (Додаток 1 Порядку) в секторі «В» визначено контрольні пункти в`їзду виїзду (далі - КПВВ), а саме: дорожній коридор «Донецьк-Курахове» - КПВВ «Курахове» та КПВВ «Георгіївка».

З 29 листопада 2010 року ОСОБА_5 зареєстрований як фізична особа підприємець, займається оптовою торгівлею меблями, килимами, освітлювальними приладами, а також роздрібною торгівлею з лотків на ринках.

В один із днів у середині травня 2015 року ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою спричинення шкоди інтересам держави та одержання прибутку шляхом подальшого продажу на території, яка контролюється терористичною організацією «ДНР», вирішив у порушення зазначених вище вимог Порядку на протязі травня-червня 2015 року приховано перемістити належним йому транспортним засобом марки Фольсваген «Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1 промислові товари до тимчасово окупованої території України поза визначеними Порядком контрольними пунктами в`їзду-виїзду

З метою реалізації свого протиправного умислу шляхом пошуку військовослужбовців, які можуть посприяти йому у незаконному перетину лінії розмежування до тимчасово окупованої території Донецької області України ОСОБА_5 перебуваючи поблизу магазину, що знаходиться у населеному пункті Курахове Маріїнського району Донецької області в середині травня 2015 року вступив у злочинну змову зі старшим водієм автомобільного відділення, підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 1 батальйону НОМЕР_2 окремої механізованої бригади Збройних Сил України ОСОБА_9 , який у свою чергу повідомив, що всі питання щодо незаконного та безперешкодного перетину блокпостів організовує командир НОМЕР_3 батальйону НОМЕР_2 окремої механізованої бригади Збройних Сил України ОСОБА_8 , який наданням відповідних вказівок підлеглим забезпечить проїзд транспортного засобу марки Фольсваген «Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1 з промисловими товарами без огляду та будь-яких перешкод. За організацію перетину лінії розмежування через опорний пункт без будь-яких оглядів та перешкод ОСОБА_9 висловив пропозицію надати через нього ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 20 000 гривень, за надання ним вказівок чи наказів своїм підлеглим щодо перетину опорних постів без перешкод та огляду. Також, ОСОБА_9 повідомив, що суму неправомірної вигоди в розмірі 20 000 гривень ОСОБА_5 має сплатити двома частинами, першу до перетину лінії розмежування в сумі 10 000 гривень, другу після перетину опорного поста в сумі 10 000 гривень. На пропозицію ОСОБА_9 щодо суми неправомірної вигоди за незаконний перетин опорних постів без перешкод та огляду ОСОБА_5 погодився.

Діючи на виконання по попередньо досягнутих з ОСОБА_9 домовленостей ОСОБА_5 близько 14 години 15.06.2015, перебуваючи на автомобільній заправці, що знаходиться поблизу кругового руху автомобілів у населеному пункті Курахово Маріїнського району Донецької області, діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою заподіяння шкоди інтересам держави шляхом продажу незаконно переміщених товарів на території, яка контролюється терористичною організацією "ДНР", освідомлючи те, що надає неправомірну вигоду службовій особі за вчинення такою особою в інтересах ОСОБА_5 дії з використанням наданої їй влади чи службового становища передав через ОСОБА_9 для ОСОБА_8 частину обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 10 000 гривень. У свою чергу ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_5 про те, що 19.06.2015 о 01 год. 00 хв., останній має прибути до населеного пункту Єлезаветівка Маріїнського району Донецької області на автомобілі марки Фольсваген «Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1 з вантажем (промисловими товарами) для подальшого перетину лінії розмежування до тимчасово окупованої території Донецької області України через опорні пости без перешкод та огляду.

У свою чергу, ОСОБА_5 19.06.2015 о 01 год. 00 хв. прибув у с. Єлизаветівка Маріїнського району Донецької області, звідки керуючись вказівками ОСОБА_9 вирушив на транспортному засобі марки Фольсваген «Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1 з вантажем (промисловими товарами) разом із 9 великогабаритними автомобілями з номерними знаками НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 із забороненим вантажем за маршрутом: Єлизаветівка Катеринівка Костянтинівка Новомихайлівка Солодке Степне Березове Докучаєвськ (тимчасово окупована територія на якій діє терористична організація «ДНР) через КП «Солодке» та ВОП №2802.

Під час прямування колони в районі с. Новомихайлівка Маріїнського району, Донецької області ОСОБА_9 , вказавши водіям колони вантажівок подальший напрямок руху від`їхав від супроводжуваної колони на значну відстань, з метою випередження колони та прибуття на КП «Солодке» до невстановленої слідством особи ДПСУ для того, щоб позначити їй належність до нього колони із 9 вантажівок та автомобіля ОСОБА_5 . На виконання домовленостей невстановлена особа ДПСУ не прийняла будь яких дій передбачених законодавством щодо перевірки вантажу мікроавтобусу д/н НОМЕР_13 , який без перевірки документів та огляду вантажу, безперешкодно проїхав через КП «Солодке», але в подальшому, за вказівкою вже на той час затриманого ОСОБА_9 , був розвернутий до місця знаходження колони вантажівок, які не доїхали до КП «Солодке» оскільки їх рух о 2 години 20 хвилині був припинений у зв`язку з їх затриманням на виїзді з с. Новомихайлівка Маріїнського району Донецької області у напрямку с.Солодке.

8 грудня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 369 КК України.

10 грудня 2015 року ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаних злочинів підтверджуються даними, зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України та розпочав їх вчинення.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований та проживає у м. Сніжне Донецької області на території, яка тимчасово не підконтрольна органам державної влади України. Свою підприємницьку діяльність здійснює на тимчасово окупованій території Донецької області України та подавши відповідну заяву до незаконних військових формувань терористичної організації «ДНР» отримав «патент плательщика упрощенного налога второй группы НОМЕР_14 ».

Крім того, з метою проведення слідчих та процесуальних дій підозрюваному ОСОБА_5 вручено повістки про виклик до органу розслідування 20.11.2015, 23.11.2015, 10.12.2015, також підозрюваний неодноразово повідомлявся за допомогою телефонного зв`язку про необхідність прибути для проведення слідчих дій, однак останній ухиляється від слідства та суду. На даний час місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 не відоме.

Поведінка підозрюваного ОСОБА_5 вказує на те, що останній має намір і надалі переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком протиправної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 здійснюючи підприємницьку діяльність на тимчасово окупованій частині території Донецької області України підтримуючи стосунки з військовими формуваннями терористичної організації «ДНР» та сприяючи вказаній організації шляхом незаконної сплати податків має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КК України є також ризиком протиправної поведінки підозрюваного.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується і той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 продовжує підтримувати стосунки з особами, які перебувають на тимчасово окупованій території Донецької області України та може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, а також вчиняти інші злочини, пов`язані зі сприянням діяльності терористичній організації, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком протиправної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Вік ОСОБА_5 , стан його здоров`я, зв`язки у зоні проведення антитерористичної операції, як з військовослужбовцями так і членами терористичної організації, наявність в розпорядженні підозрюваного матеріально-фінансових ресурсів дозволяють йому ефективно переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі як за межами України, так і на тимчасово окупованій території України, що унеможливить проведення з ним слідчих дій.

Враховуючи наведені обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, у тому числі особливо тяжкого злочину, їх характер та значну суспільну небезпеку, а також те, що є достатні підстави вважати що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинить інше кримінальне правопорушення, то з метою запобігання вказаним ризикам слідчий вважав об`єктивно необхідним застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник проти задоволення клопотання категорично заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та недоведеність існування щодо підозрюваного жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України. Зазначили, що в іншій частині ОСОБА_5 визнає свою винуватість у вчиненні злочину та співпрацює зі слідством, на виклик слідчого добровільно приїжджав до Генеральної прокуратури України та надавав пояснення щодо обставин кримінального провадження та не мав наміру переховуватись, проте на виклики до слідчого 20.11.2015, 23.11.2015 не міг з`явитися з об`єктивних причин, а повістку про виклик на 10.12.2015, як і підозру, не отримував. До того ж зазначили, що вручені ОСОБА_5 повістки не оформлені відповідно до вимог КПК України, тому у ОСОБА_5 не виникло обов`язку з`являтися до слідчого за такими повістками. Підозру ОСОБА_5 вручено тільки 15.12.2015, тому 10.12.2015 його оголошено в розшук як підозрюваного безпідставно. Крім того, в процесуальних документах, наявних в кримінальному провадженні, в тому числі повідомленні про підозру, зазначено прізвище підозрюваної особи « ОСОБА_10 », відтак зазначена підозра не стосується ОСОБА_5 . В задоволенні клопотання слідчого просили відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання про застосування запобіжного заходу, приходить до наступного висновку.

08.12.2015 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 369 КК України /а. м. 195-204/.

У зв`язку із неможливістю особистого вручення цього ж дня, 08.12.2015, повідомлення про підозру направлено за адресою реєстрації ОСОБА_5 як переселенця: АДРЕСА_2 /а. м. 192-193 /.

Постановою старшого слідчого в ОВС СВ Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 10.12.2015 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_11 /а. м. 205-207/.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.12.2015 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

15.12.2015 о 13 год. 15 хв. ОСОБА_5 було затримано.

Постановою Головного військового прокурора заступника Генерального прокурора України ОСОБА_12 від 13.11.2015 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 19.02.2016 /а. м. 36-37/.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (зокрема див рішення «Чеботарь проти Молдови»), яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалах клопотання даних, що містяться в їх сукупності в протоколах додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 26.09.2015, 23.10.2015, 28.10.2015, 09.12.2015 /а. м. 62-75, 76-83, 84-88/, протоколах допиту свідків ОСОБА_13 від 30.10.2015, ОСОБА_14 від 30.10.2015, ОСОБА_15 від 27.10.2015, ОСОБА_16 від 05.08.2015, ОСОБА_17 від 28.09.2015 /а. м. 89-92, 93-96, 97-104, 105-109, 110-116/, протоколах оглядів речей та документів від 15.10.2015, 08.11.2015, 05.12.2015, 10.12.2015 /а. м. 117-120, 121-122, 184-192, 209-243, 246-248/, протоколах про проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних комунікаційних мереж від 29.04.2015, 24.04.2015, 14.05.2015 /а. м. 133-135, 136-141, 142-150, 152-153, 154-156, 157-159, 160-161, 162-163/, поясненнях ОСОБА_5 /а. м. 164-166, 179182/, документами, що підтверджують реєстрацію ОСОБА_5 як підприємця на тимчасово окупованій території Донецької області та сплати відповідних податків /а. м. 172-173, 176-178/

При цьому, слідчий суддя зауважує щодо протоколів допиту свідків та потерпілих, які надані стороною обвинувачення як докази обґрунтованості підозри наступне.

Слідчий суддя насамперед виходить з положення ст. 95 КПК України, відповідно до якого суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Між тим, слідчий суддя з метою забезпечення повноти та об`єктивності дослідження всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення про застосування запобіжного заходу вважає можливим оцінити вказані протоколи та пояснення з точки зору п.3 ч.2 ст. 99 КПК України як документи та інформацію, яка в них зафіксована - як дані, надані стороною обвинувачення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Приймаючи вказані дані як докази (в частині доведеності обґрунтованості підозри) з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування. При цьому слідчий суддя не вдається до вирішення питання про доведеність чи недоведеність підозрюваного у вчиненні злочину, правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , оскільки вказані питання є предметом розгляду кримінального провадження по суті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Слідчий суддя, в тому числі при врахуванні даних про особу підозрюваного, який має одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, вважає доведеним в ході розгляду клопотання наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також наявність зв`язків, постійного місця проживання на тимчасово окупованій території, а також з урахуванням його неявки на виклики слідчого.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину разом із іншими особами, слідчий суддя вважає доведеними ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість незаконно впливати на інших осіб в цьому ж кримінальному провадженні, зокрема шляхом погодження показань між собою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, слідчий суддя у відповідності до ч.1 ст. 178, ст. 183 КПК України враховує обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри, тяжкість покарання за інкриміновані підозрюваному злочини, встановлені ризики, особу підозрюваного, та вважає, що наявні правові підстави задоволення клопотання прокурора, оскільки відсутня можливість запобігти встановленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При цьому слідчому судді не надано таких даних про стан здоров`я підозрюваного, які б виключали його досудове тримання під вартою.

Відтак, клопотання підлягає задоволенню.

Слідчий суддя при цьому вважає необґрунтованими посилання захисту на відсутність ризиків, оскільки ОСОБА_5 співпрацює добровільно зі слідством. Так, в ході розгляду клопотання слідчому судді не надано підтвердження поважності його неявки на виклик слідчого 20.11.2015, а посилання на необов`язковість явки до слідчого у зв`язку із невідповідністю викликів ст. 137 КПК України є безпідставними.

За матеріалами клопотання, дослідженими в судовому засіданні, не встановлено порушень вимог КПК України при врученні підозри.

Також слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи захисту, що повідомлення про підозру, як і інші матеріали кримінального провадження стосуються іншої особи, оскільки постановою старшого слідчого в ОВС Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 10.12.2015 уточнено анкетні дані підозрюваного, а саме зазначено правильно його прізвище « ОСОБА_18 ».

Іншими доводами сторони захисту не спростовуються вищенаведені висновки слідчого судді.

Згідно до ч.5 ст.176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів у тому числі передбачених статтями 258-258-5 КПК України.

На підставі та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки, людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 332-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 369 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обраховувати з 13 год. 15 хв. 15.12.2015, тобто до 13 год. 15 хв. 12 лютого 2016 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу тримання під вартою оголошена підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0000007.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1