АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділу поліції №4 Шевченківського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 м. Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, а саме транспортний засіб автомобіль «MERCEDES-BENZ», моделі С230, 2001 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 .

В ухвалі слідчий суддя вказав, що вказаний транспортний засіб має ознаки знаряддя вчинення злочину, може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, а тому з метою недопущення його реалізації, втрати, пошкодження чи інших наслідків задовольнив клопотання слідчого та наклав на нього арешт.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту. Апелянт посилається на те, що вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_7 який не є підозрюваним у кримінальному провадженні чи особою, яка нестиме відповідальність за дії підозрюваного, а тому вважає, що у слідчого судді відсутні правові підстави для накладення арешту на його майно, також посилається і на те, що вказане майно не відповідає критеріям ст. 167 КПК України. Зазначає захисник і те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам закону та його доводи не підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому слідчий суддя необґрунтовано його задовольнив.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого без змін, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суддею встановлено, що слідчим відділу поліції №4 Шевченківського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001196 від 30.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 289 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, що внесене в межах зазначеного кримінального провадження, про накладення арешту на автомобіль марки автомобіль «MERCEDES-BENZ», моделі С230, 2001 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові підстави для його задоволення.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

В ст. 98 КПК України зазначено, що предмети, які були об`єктом протиправних дій, є речовими доказами у кримінальному провадженні.

В положеннях ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

Таким чином, накладення арешту на транспортний засіб, а саме автомобіль «MERCEDES-BENZ», моделі С230, 2001 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 167, 170, 171, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу поліції №4 Шевченківського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 м. Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, а саме транспортний засіб автомобіль «MERCEDES-BENZ», моделі С230, 2001 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/883/2016 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1