справа № 208/3860/15-к
№ провадження 1-кп/208/113/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000851 за № 0001711 по обвинуваченню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:
22.04.2015 року о 19.20 годин (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_10 знаходячись у ресторані «Беладжио» у торгівельному центрі «ЦУМ» по вул. Сировця 9 в м. Дніпродзержинську, де перебувала також і потерпіла ОСОБА_9 в котрої ОСОБА_10 попрохав мобільний телефон для здійснення дзвінка. Після чого потерпіла ОСОБА_9 вважаючи, що ОСОБА_10 добросовісно виконає домовленість дала свій мобільний телефон марки "SAMSUNG GT-19100" s/n НОМЕР_1 , чорного кольору для здійснення дзвінка. В цей час у ОСОБА_10 виник злочинний, корисливий, протиправний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме вищезазначеним мобільним телефоном.

Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шахрайським шляхом, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що за скоєння кримінального правопорушення, передбачена кримінальна відповідальність, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_9 відійшла заволодів мобільним телефоном "SAMSUNG GT-19100" s/n НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 та вийшов з вищезазначеного ресторану.

В подальшому, ОСОБА_10 реалізував вищевказаний мобільний телефон у ломбард «Онікс» по пр. Леніна 55 в м. Дніпродзержинську за 500 гривень, тобто розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_10 своїми умисними незаконними діями спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 4999 грн.

Потерпілою ОСОБА_9 по справі заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_10 винним себе визнав частково, заявлений позов про стягнення моральної шкоди не визнав повністю, суду вказав, що знаходячись 22.04.2015 року у ресторані «Беладжио» у торгівельному центрі «ЦУМ» дійсно попрохав у потерпілої мобільний телефон для здійснення дзвінка, вона віддала йому телефон а коли та відійшла, він заволодів цим телефоном і скрився, телефон заклав до ломбарду, згодом потерпіла дала йому 600 грн., щоб він викупив телефон, чехол від телефону він вибросив.

Потерпіла ОСОБА_9 суду показала, знаходячись у ресторані на роботі вона двічі давала свій телефон ОСОБА_10 щоб той подзвонив, перший раз він його віддав, коли дала телефон вдруге, відійшла у своїх справах і повернулася то ОСОБА_10 зник з телефоном. Згодом вона дала ОСОБА_10 600 грн.., щоб він викупив її телефон з ломбарду, телефон їй повернули цілим без чехла. Позовні вимоги підтримує повністю.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що бачила як ОСОБА_10 двічі просив телефон у ОСОБА_9 , перший раз він телефон віддав, а другий раз зник разом з телефоном.

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_10 підтверджується наступними документами :

протоколом огляду предмету від 04.05.2015 року, відповідно до якого у приміщенні Заводського РВ каб. 212 було оглянуто мобільний телефон «SAMSUNG GT 19100» (аркуш кримінального провадження 14);

розпискою ОСОБА_9 про отримання оглянутого телефону (аркуш кримінального провадження 15);

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.05.2015 року відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_10 як особу, що заволоділа її телефоном за обставини, вказані в кримінальному провадженні (аркуш кримінального провадження з фото таблицею 36-39) ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.05.2015 відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_10 , як особу, яка шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_9 (аркуш кримінального провадження з фото таблицею 40-43);

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.05.2015 року відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_10 як особу яка заволоділа грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 600 грн. (аркуш кримінального провадження з фото таблицею 44-47);

довідкою ФОП ОСОБА_13 від 14.05.2015 року (аркуш справи 55 кримінального провадження);

На підставі викладеного, вина ОСОБА_10 у вчинені злочину, а саме у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство) встановлена і доведена а його дії кваліфіковані правильно за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).

По справі потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення на її користь з обвинувачено ОСОБА_10 моральної шкоди в розмірі 5000 грн., у зв`язку з тим, що вона залишилася без зв`язку, було порушено її нормальний спосіб життя, витратила час при допиті в міліції та прокуратурі, перенесла стрес.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкоду полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є під ставовою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У роз`яснені, які містяться у п. 5,9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з наступними змінами та доповненнями «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього у її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступеня зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, суд приймає до уваги, що потерпілій ОСОБА_9 діями обвинуваченого спричинено моральну шкоду, яка полягала у моральних стражданнях, які потерпіла зазнала у зв`язку з протиправним вилученням майна, у зв`язку з істотною зміною звичного способу життя (необхідності звертатися до міліції, суду, витрачати свій час). При цьому суд враховує глибину фізичних та душевних страждань, ступеня доведеності завданої шкоди, матеріальне становище обвинуваченого, а також співмірність матеріальної шкоду та заявленої потерпілою вимоги про відшкодування моральної шкоди. Виходячи з наведеного суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн. дещо завеликий, сума моральної шкоди підлягає частковому стягненню в сумі 2000 грн.

Крім того, ОСОБА_10 повторно, в середні травня 2015 року, приблизно о 13.00 годин, (більш точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_14 , що за адресою: АДРЕСА_2 , помітив, що у приміщенні вказаної квартири перебувало майно, належне ОСОБА_14 , а саме мобільний телефон марки «SAMSUNG GalaxyA3», IMEI НОМЕР_2 , вартістю 4 836,60 гривень, який належить на праві власності потерпілому ОСОБА_14 .

В цей час у ОСОБА_10 , раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «SAMSUNG Galaxy A3» 16 Gb», IMEI НОМЕР_2 .

Реалізуючі свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , в середні травня місяця 2015 року, приблизно о 13.00 годин, (більш точний час та дата в ході розслідування не встановлено) перебуваючи у зазначеному вище місці, діючи умисно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне ОСОБА_14 майно, а саме мобільний телефон марки «SAMSUNG GalaxyA3», IMEI НОМЕР_2 , вартістю 4 836,60 гривень.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_10 , місце вчинення злочину залишив, а викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд. Вказаними протиправними діями ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_14 завдано майнової шкоди у розмірі 4 836,60 гривень.

Повторно, 13.08. 2015 року, в проміжок часу з 07 год.00 хв. до 09 год. 00 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем мешкання свого знайомого, неповнолітнього ОСОБА_15 , що за адресою: АДРЕСА_3 помітив, що у приміщенні вказаної квартири перебувало майно, належне ОСОБА_16 , а саме мобільний телефон марки «LenovoA316i», вартістю 1311,18 гривень, який належить на праві власності потерпілій ОСОБА_16 .. В цей час у ОСОБА_10 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного телефону.

Реалізуючі свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , 13.08.2015 року в проміжок часу з 07 годин 00 хв. до 09 годин 00 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у зазначеному вище місці, діючи умисно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне ОСОБА_16 майно, а саме мобільний телефон марки «LenovoA316і», вартістю 1 311,18 гривень.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_10 місце вчинення злочину залишив, а викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд. Вказаними протиправними діями ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_16 , завдано майнової шкоди у розмірі 1311,18 гривні.

Повторно, в кінці серпня 2015 року, приблизно о 12 год. 00 хв. (більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем мешкання свого знайомого, ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 помітив, що у приміщенні вказаної квартири перебувало майно, належне ОСОБА_14 , а саме планшет марки «Samsung» Galaxy TAB 3»SM-T110, вартістю 3083,22 гривні, який належить на праві власності потерпілому ОСОБА_14 . В цей час у ОСОБА_10 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного планшету.

Реалізуючі свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , в кінці серпня 2015 року, приблизно о 12 год. 00 хв. (більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у зазначеному вище місці, діючи умисно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне ОСОБА_14 майно, а саме планшет марки «Samsung» Galaxy ТАВ З SM-T110», вартістю 3083,22 гривні.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_10 місце вчинення злочину залишив, а викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд. Вказаними протиправними діями ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_14 завдано майнової шкоди у розмірі 3083,22 гривні.

Повторно, 17 вересня 2015 року, приблизно о 08 год. 30 хв. (більш точний час в ході розслідування не встановлено), ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , що за адресою: АДРЕСА_4 , помітив, що у приміщенні вказаної квартири перебувало майно, належне ОСОБА_17 , а саме грошові кошти в розмірі 1060 гривень та жіночий перстень, вироблений із золота, з рубіном, загальною вагою 3,2 г, вартістю 2 888 гривень.

В цей час у ОСОБА_10 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошей в розмірі 1060 гривень та персня, виробленого із золота, з рубіном, загальною вагою 3.2 г., вартістю 2 888 гривень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , перебуваючи у вказаний час у зазначеному вище місці, діючи умисно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне ОСОБА_17 майно, а саме грошові кошти в розмірі 1060 гривень та жіночий перстень, вироблений із золота, з рубіном, загальною вагою 3.2 г., вартістю 2888 гривень.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_10 місце вчинення злочину залишив, а викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд. Вказаними протиправними діями ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_17 завдано майнової шкоди у розмірі 3 948 гривень.

Повторно, 03.10.2015 приблизно о 09.00 год. ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем мешкання своєї знайомої ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , помітив, що на шафі у одній із кімнат квартири розташована каблучка із металу жовтого кольору із рожевим камінням.

В цей час у ОСОБА_10 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме каблучки із металу жовтого кольору із рожевим камінням.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , перебуваючи у вказаний час у зазначеному вище місці, діючи умисно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , майно, а саме каблучку із металу жовтого кольору із рожевим камінням вагою 7,5 г. вартістю 6 412,50 гривень.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_10 місце вчинення злочину залишив, а викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд. Вказаними протиправними діями ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_20 завдано майнової шкоди на загальну суму 6 412, 50 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю щодо усіх потерпілих у провадженні, підтвердив обсяг викраденого ним майна час та місце скоєння ним кримінальних правопорушень. Вчинив крадіжки через скрутний матеріальний стан, крадіжки вчиняв перебуваючи в квартирах своїх знайомих. Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 щодо стягнення матеріальної шкоди визнає повністю. Також вказав, що він погоджується з кваліфікацією його дій, не висловлює заперечень щодо встановлених обставин. Просить справу розглядати в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюють ся. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_10 у вчинені злочину, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, встановлена та доведена а дії обвинуваченого ОСОБА_10 слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Під час досудового розслідування потерпілим ОСОБА_14 заявлено цивільний позов на суму 7 919,82 (сім тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять гривень 82 копійки). Потерпілою ОСОБА_17 заявлено цивільний позов на суму 2 347 (дві тисячі триста сорок сім гривень 00 копійок). Потерпілою ОСОБА_16 заявлено цивільний позов на суму 1 311,18 (одна тисяча триста одинадцять гривень 18 копійок). Потерпілою ОСОБА_20 заявлено цивільний позов на суму 6412,50 грн. В обґрунтування яких потерпілі вказували на те, що в зв`язку з викраденням їх майна їм було завдано майнової шкоди у відшкодування якої просили стягнути з ОСОБА_10 суми, зазначені в позовах. Позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Оскільки своїми умисними діями ОСОБА_10 спричинив потерпілим ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 майнову шкоду, вказані суми підлягають стягненню з обвинуваченого в повному обсязі, оскільки заявлені в межах суми викраденого та частково повернутого майна.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.. 65 КК України, що стосуються степеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_10 в силу ст.. 67 УК України, судом не встановлені.

Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_10 у відповідності до ст.. 66 КК України, суд враховує часткове визнання вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, повне визнання вини у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України.

При призначені покарання ОСОБА_10 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочини, які відповідно до ч.2, ч.3 ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Враховуючи викладене, і визнання вини, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

У ході проведення досудового розслідування було проведено 5 судово-товарознавчих експертиз, а саме:

- Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5358-15 від 15.10.2015 року, вартість проведення експертизи склала 92,40 грн.

- Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5305-15 від 16.10.2015 року, вартість проведення експертизи склала 123 грн.

- Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5099-15 від 19.10.2015 року, вартість проведення експертизи склала 123 грн.

- Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5306-15 від 23.10.2015 року, вартість проведення експертизи склала 92,40 грн.

- Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5360-15 від 04.11.2015 року, вартість проведення експертизи склала 123 грн.

Загальна сума затрат на проведення вищевказаних експертиз складає -553,80 грн.

Відповідно до ст.. 124 КПК України суми витрат, пов`язаних з проведенням експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_10 .

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 368,370,371,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_10 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України; ч.2 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_10 покарання:

за ч.1 ст.190 КК України у виді двох років обмеження волі ;

за ч.2 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, ч.1 ст.72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

У відповідності зі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання призначеного йому вироком суду з випробуванням, встановивши ОСОБА_10 іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 в період звільнення від відбування покарання з випробуванням не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду в розмірі 7919,82 грн., на користь ОСОБА_17 матеріальну шкоду в розмірі 2347 грн., на користь ОСОБА_16 матеріальну шкоду в розмірі 1311,18 грн., на користь ОСОБА_20 матеріальну шкоду в розмірі 6412,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №5358-15 від 15.10.2015 року в сумі 92,40 грн., судово-товарознавчої експертизи №5305-15 від 16.10.2015 року в сумі 123 грн., судово-товарознавчої експертизи №5099-15 від 19.10.2015 року в сумі 123 грн., судово-товарознавчої експертизи №5306-15 від 23.10.2015 року в сумі 92,40 грн., судово-товарознавчої експертизи №5360-15 від 04.11.2015 року в сумі 123 грн.

Речовий доказ мобільний телефон «SAMSUNG GT 19100» НОМЕР_3 переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_9 залишити у потерпілій; ком пакт диск з № СРR47 G - C S MW P 0- 12393 С 204, договір про надання фінансового кредиту під заставу № 3.7467/0 від 13.08.2015 року, договір про надання фінансового кредиту під заставу № 1.10103/0 від 03.10.2015 року, договіри про надання фінансового кредиту під заставу № 1.9567/0 від 17.09.2015 року, №3.5595/2 від 18.06.2015 року, № 3.8055/0 від 30.08.2015 року на ім`я ОСОБА_10 приєднані до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження. Жіночий перстень з жовтого металу з рубіном переданий потерпілій ОСОБА_17 залишити у неї.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1