В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.11.2016 Справа №607/12537/16-к

Тернопільський міськрайонний суд

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003406 від 03 жовтня 2016 року, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кременець Тернопільської області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у кімнаті АДРЕСА_2 гуртожитку АДРЕСА_3 , з середньою освітою, не одруженого, не працює, студента 4-го курсу ТНПУ ім. В. Гнатюка «Фізико-математичного» факультету, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
встановив:

ОСОБА_3 28 вересня 2016 року приблизно о 23 год. 00 хв., перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_4 , вирішив таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи даний намір, ОСОБА_3 у вказаний час та у зазначеному місці, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав із ліжка мобільний телефон марки «Samsung Galaxi Ace GT-5830i» чорного кольору вартістю 504 грн. з СІМ-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 грн. та картою пам`яті «Місrо CD» на 2 Gb вартістю 100 грн., який знаходився у резиновому чохлі чорного кольору вартістю 75 грн. Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 699 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

07 листопада 2016 року у м. Тернополі між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, відповідно до якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин. Обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у зазначеному діянні, відшкодував потерпілому заподіяні збитки.

Також, вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу розміром 850 грн.

Прокурор, обвинувачений та потерпілий, кожен окремо, під час судового засідання просили угоду затвердити.

Розглядаючи питання затвердження угоди про примирення обвинуваченого з потерпілим, суд виходив з наступного:

відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124, абз. 2 ч. 3 ст. 475 КПК України.
Керуючись ст.ст. 124, 314, 371, 373, 374, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

засудив:

затвердити укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 07 листопада 2016 року угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1 057 /одна тисяча п`ятдесят сім/ грн. 20 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченій. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча суддяОСОБА_1