Справа №-613/1800/15-к Провадження №-1-кп/613/34/16
В И Р О К

20 квітня 2016 року м. Богодухів
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гути Богодухівського району Харківської області українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.12.2015 року Богодухівським районним судом Харківської області за ст. 309 ч.1 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням,з іспитовим строком три роки та покладанням обов`язків ,передбачених п.п.2,3,4,5 ст.76 КК України, Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2016 року вирок змінено в частині призначеного покарання, зменшено строк призначеного покарання за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, в іншій частині вирок залишено без змін,-
за ч.1 ст.121 КК України,-
ОСОБА_4 21 листопада 2015 року близько 20 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні будинку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, навмисно наніс близько п`яти ударів рукою зігнутою у кулак в область обличчя та один удар правою ногою в область грудної клітини ОСОБА_5 , після чого, коли останній упав на підлогу, наніс йому два удари взутою ногою в область черевної порожнини, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми черевної порожнини з розривом тонкого кишечнику, що ускладнилась загальним каловим перитонітом, яке за ступенем тяжкості кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, за ознакою загрози для життя.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно перед сваркою з потерпілим вживав спиртні напої,та в ході сварки наніс ОСОБА_6 п`ять ударів в область обличчя, один удар ногою в область грудної клітини,та після того,як ОСОБА_6 впав,наніс йому два удари ногою в живіт. Заявлений прокурором позов визнав повністю.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.
Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності та істинності позиції підсудного та інших учасників процесу.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння і кваліфікує його дії за ст.121 ч.1 КК України.
При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику особистості підсудного, яка полягає в тому, що він раніше судимий, злочин скоїв до постановлення попереднього вироку, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в психіатричному кабінеті Богодухівської ЦРЛ не перебуває, перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті при Богодухівській ЦРЛ.
Обставинами, які пом`якшують покарання для підсудного, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання для підсудного, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обравши підсудному ОСОБА_4 покарання за ст.121 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання,призначеного вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 17.12.2015 року,більш суворим.
На підставі ст.75 КК України, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.2,3 та п.4 КК України. При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".
Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначення реальної міри покарання.
Прокурором Богодухівського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах Богодухівської районної державної адміністрації, на фінансуванні якої знаходиться КУОЗ Богодухівська ЦРЛ заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави витрат на лікування потерпілого від злочину у розмірі 4054 гривні 20 копійок. Приймаючи до уваги наявні матеріали кримінального провадження, довідку КУОЗ Богодухівської ЦРЛ, відповідно до якої вартість лікування за державні кошти ОСОБА_5 складає 4054 грн. 20 коп., суд вважає за необхідне позов задовольнити.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2015 року більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (П`ЯТЬ) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 ч.1 п.2,3,п.4 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя