1Справа № 335/7979/16-к 1-кс/335/4798/2016
УХВАЛА
12 серпня 2016 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

У судовому засіданні представник заявника доводи скарги підтримав, просив її задовольнити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги був судом повідомлений. Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, вважаю, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
25 березня 2016 р. на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя було проведено обшук у будівлі учбово-консультативного пункту в м. Маріуполь Харківського національного університету внутрішніх справ під час якого у службовому кабінеті ОСОБА_6 були виявлені та вилучені грошові кошти у сумі 3000 грн., які є предметом неправомірної вигоди, документи щодо здачі екзаменів та заліків ОСОБА_7 .
Також під час проведення обшуку службового кабінеті ОСОБА_6 , у її робочому столі, в особистій сумці, одязі були виявлені та вилучені грошові кошти на загальну суму 40 450 грн. та 58 доларів США.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Частиною п`ятою статті 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Частиною 6 статті 173 КПК України передбачено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Судом встановлено, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2016 р. відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 про арешт майна, в тому числі і грошових коштів.
Ухвала набрала законної сили 19 квітня 2016 р.

Відповідно до частини 3 статті 173 КПК України, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Станом на час розгляду скарги, вилучене майно володільцю не повернуто.

За таких обставин, слідчий суддя констатує, що у старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 у період з 13 квітня 2016 р. дня прийняття ухвали про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, не було жодних правових підстав не повертати заявникові вилучене майно, отже, ним було допущено протиправну бездіяльність.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльності слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_5 невідкладно повернути вилучене майно, що належить ОСОБА_4 , а саме грошові кошти в сумі 42 900 (сорок дві тисячі) гривень та 58 (п`ятдесят вісім) доларів США, які вилучені 25.03.2016 під час проведення обшуку в рамках кримінального провадження №000385 від 22.10.2015.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 12 серпня 2016 р.

Повний текст ухвали виготовлений 16 серпня 2016 р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1