Справа № 359/3972/16-к
Провадження №1-в/359/868/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«02» липня 2016 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника БВК 119 ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василькова Київської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, засудженого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 28.07.2014 за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2016 року застосовано Закон України від 26.11.2015 року № 838-VIII та зараховано в строк відбування покарання період з 04.02.2014 року по 26.11.2014 року, початок строку 04.02.2014 року, кінець строку 12.04.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :
Засуджений звернувся до суду на підставі ст. 539 КПК України із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, яке було підтримане ним в судовому засіданні.

Представник Бориспільської виправної колонії №119 в судовому засіданні відносно задоволення клопотання не заперечував.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, оскільки вважає, що засуджений не довів своє виправлення, зокрема, під час розгляду його питання комісією 10.02.2016р. засудженому було відмовлено у застосуванні більш м`якого покарання, оскільки він не став на шлях виправлення. Крім того, під час розгляду питання засудженого про можливість його переведення до дільниці соціальної реабілітації 12.06.2015р. йому було відмовлено, оскільки засуджений не стає на шлях виправлення. Крім того засуджений неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності.

Заслухавши сторони, ознайомившись із думкою прокурора, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно з ст. 154 КВК України стосовно засудженого, відповідно до ст. 81 КК України, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду в порядку встановленому кримінально-процесуальним законодавством.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як встановлено судом, засуджений не довів своє виправлення, зокрема, під час розгляду його питання комісією 10.02.2016р. засудженому було відмовлено у застосуванні більш м`якого покарання, оскільки він не став на шлях виправлення, про що зазначено в характеристиці. Крім того, під час розгляду питання засудженого про можливість його переведення до дільниці соціальної реабілітації 12.06.2015р. йому було відмовлено, оскільки, згідно даних характеристики, засуджений не стає на шлях виправлення.

Суд критично ставиться до даних викладених в характеристиці від 24.06.2016р. про те, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки вони, на думку суду, не можуть бути об`єктивними, з урахуванням даних попередніх характеристик.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що відносно засудженого не можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання, оскільки підтвердження виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання. Враховуючи, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 536-539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Бориспільського
міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1