Справа № 167/753/16-к
Провадження №1-кс/167/75/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Рожище 09.08.2016

Слідчий суддя Рожищенського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , представника скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанови старшого слідчого СВ Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 18.07.2016 року, 19.07.2016 року про відмову в задоволенні клопотання,
В С Т А Н О В И В:
18 липня 2016 року, скаржник ОСОБА_4 , ознайомлюючись з матеріалами кримінального провадження № 0000438 виявив, що за результатами досудового розслідування ОСОБА_7 було повідомлено про підозру за ч.1 ст. 122 КК України, а ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч.1 ст. 125 КК України. 26 грудня 2015 року близько 21 год. 00 хв. в с.Луків по вул.Радянській Рожищенського району на узбіччі дороги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, яке супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом заподіяли скаржнику тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та легкі тілесні ушкодження. Скаржник вважає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили саме хуліганські дії, оскільки останній з ними знайомий не був, конфліктних ситуацій та упередженого ставлення у нього до них не було. Тобто саме з хуліганських мотивів вищевказані особи завдали скаржнику побої та спричинили тілесні ушкодження. Безпричинне грубе порушення громадського порядку супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом. Особлива зухвалість полягала у нахабному поводженні, безпричинному нанесені йому побоїв та заподіянні тілесних ушкоджень. Винятковий цинізм полягав у нанесенні ОСОБА_7 удару правою ногою в область обличчя після того, як скаржник після нанесених побоїв перебував у безпорадному стані і коли не міг чинити опір та після отриманого удару вдруге втратив свідомість. Частина 1 ст. 122 КК України не передбачає таку кваліфікуючу ознаку, як грубе порушення громадського порядку. Тому хуліганство, яке супроводжується спричиненням легкого тілесного ушкодження додаткової кваліфікації не потребує. Але якщо в такій ситуації вчинено злочин, який за своїми ознаками і ступенем тяжкості суттєво відрізняється від хуліганства, має місце сукупність злочинів, що потребує кваліфікації за ст. 296 КК України та відповідною статтею КК України. Тому в даному кримінальному провадженні винні дії осіб повинні кваліфікуватись за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 та ч.2 ст. 296 КК України. За результатами ознайомлення скаржник 18.07.2016 року просив слідчого ОСОБА_6 змінити юридичну кваліфікацію кримінальних правопорушень підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ч.1 ст. 122 та ч.2 ст. 296 КК України. Однак, слідчим, 18.07.2016 року винесено постанову, якою в задоволенні клопотання відмовлено. Відмова мотивована тим, що під час досудового розслідування суб`єктивних та об`єктивних ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановлено не було, а відповідно підстав для зміни кримінально-правової кваліфікації немає. Вважає, що постанова про відмову в задоволенні клопотання є незаконною, оскільки підстави для відмови є надуманими і не відповідають фактичним обставинам. На виконання ухвали суду від 07.06.2016 року слідчий 09.06.2016 року вніс відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 /витяг з кримінального провадження № 0000242/, в подальшому матеріали даного провадження об`єднали з кримінальним провадженням № 0000438. В подальшому, слідчий не залучив скаржника до провадження як потерпілого та не повідомив, не вручивши пам`ятку, про його права та обов`язки як потерпілого. Маючи висновок судово-медичної експертизи № 357 від 08.04.2016 року, в якому відображені тілесні ушкодження, слідчий провів допит 10.07.2016 року ОСОБА_7 та 12.07.2016 року ОСОБА_8 і із вигодою для підозрюваних розмежував їх дії, що не відповідає фактичним обставинам кримінальних правопорушень. Зі скаржником в якості потерпілого слідчий не провів жодної слідчої дії, не провів, для з`ясування причин розбіжностей в показаннях, одночасний допит між ним та підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .. В подальшому, будучи упередженим, не провівши всі необхідні дії та не встановивши обставини кримінальних правопорушень, слідчий постановою від 16.07.2016 року закрив кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України у зв`язку з відсутністю і їх діях складу кримінального правопорушення на підставі ч. 1 п.2 ст. 284 КК України. Таким чином, під час проведення досудового розслідування, слідчий, будучи упередженим, всупереч вимогам ст. 91 КПК України не з`ясував обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме події кримінальних правопорушень: час, місце, спосіб та обставини кримінальних правопорушень. Слідчим проігноровано обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, згідно якого обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та в установлених Кримінальним процесуальним кодексом випадках, - на потерпілого (ст. 92 КПК України). Просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000438 щодо зміни кримінально-правової кваліфікації на ч.1 ст. 122 та ч.2 ст. 296 КК України та зобов`язати орган досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження.
21.07.2016 року скаржник ОСОБА_4 подав до суду доповнення до скарги на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання. Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження скаржник заявив клопотання про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні саме по хуліганству, ознайомити його з правами як потерпілого по хуліганству, провести як з потерпілим допит, і з метою усунення розбіжностей між показаннями його, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 провести одночасний допит. 19 липня 2016 року старшим слідчим ОСОБА_6 знову було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання, відмову слідчий мотивував тим, що всі обставини у кримінальному провадженні встановлено, проведено всі слідчі дії, вірно кваліфіковано дії обвинувачених і що вже немає доцільності в проведені слідчих дій. Постанови про відмову в задоволенні клопотання є незаконними, оскільки підстави для відмови, зазначені у постановах є надуманими і не відповідають фактичним обставинам. Вважає, що для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні та для вірної правової кваліфікації кримінальних правопорушень слідчий зобов`язаний був на виконання вимог КПК України залучити його до провадження як потерпілого і по хуліганству, повідомити про його права та обов`язки як потерпілого та провести для усунення протиріч необхідні слідчі дії . Даних обов`язків слідчий не виконав. Просить зобов`язати орган досудового розслідування залучити його до кримінального провадження № 0000242 як потерпілого, скасувати, як незаконні, постанови старшого слідчого СВ Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_6 від 18 та 19 липня 2016 року про відмову в задоволенні клопотань у кримінальному провадженні № 0000438 та зобов`язати орган досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження.
В судове засідання старший слідчий СВ Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_6 не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що згідно ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, представника скаржника, які, кожен зокрема, підтримали скаргу, прокурора, який просив відмовити в задоволенні поданої скарги, оскільки така є безпідставною, дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження № 0000438, суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 07 червня 2016 року скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, зобов`язання внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення та провести розслідування задоволено, зобов`язано старшого слідчого СВ Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_6 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відносно ОСОБА_4 , як потерпілого, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні № 0000438 та провести розслідування.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В силу п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником, чи захисником.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З оскаржуваної постанови слідчого Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 18.07.2016 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 про зміну кримінально-правової кваліфікації на ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні №0000438 від 27.12.2015 року вбачається, що слідчим не викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, на мотиви прийняття процесуального рішення слідчий обмежився лише посиланням на відсутність в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суб`єктивних та об`єктивних ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.
Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною 3 ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

З оскаржуваної постанови слідчого Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 19.07.2016 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 про залучення його як потерпілого, вручення пам`ятки про його процесуальні права та обов`язки як потерпілого, проведення одночасного допиту між потерпілим та підозрюваними з метою усунення неточностей в показах, вбачається, що останній просив слідчого визнати його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000242 від 09.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.
У даному випадку старшим слідчим СВ Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 при досудовому розслідуванні кримінального провадження №0000242 від 09.06.2016 не розглянуте клопотання ОСОБА_4 від 19.07.2016 року про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні, ознайомлення його з правами як потерпілого, проведення як з потерпілим допиту, і з метою усунення розбіжностей між показаннями його, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 проведення одночасного допиту, що є порушенням прав потерпілого та суттєво впливає на реалізацію його права щодо надання доказів.
З огляду на вищенаведене приходжу до висновку, що скаргу ОСОБА_4 слід задовольнити, а саме: постанови старшого слідчого СВ Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 18.07.2016 року та 19.07.2016 року про відмову в задоволенні клопотань ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000438 слід скасувати, зобов`язати орган досудового розслідування залучити ОСОБА_4 до кримінального провадження № 0000242 як потерпілого, зобов`язати орган досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 220, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 на постанови старшого слідчого СВ Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 18.07.2016 року, 19.07.2016 року про відмову в задоволенні клопотань - задовольнити.
Постанови старшого слідчого СВ Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 18.07.2016 року та 19.07.2016 року про відмову в задоволенні клопотань ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000438 - скасувати.
Зобов`язати орган досудового розслідування залучити ОСОБА_4 до кримінального провадження № 0000242 як потерпілого.
Зобов`язати орган досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Рожищенського районного суду ОСОБА_9 Сіліч