Справа № 559/606/15-к
№1-кп/559/7/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" жовтня 2016 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в особі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дубно клопотання захисника про закриття кримінального провадження № 0000513 від 20.06.2014 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу справ від 26.09.2016 дане кримінальне провадження передано судді ОСОБА_1 .
У підготовчому судовому засіданні захисник заявив клопотання, в якому просить закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. Клопотання обгрунтоване тим, що кримінальне провадження, відкрите 22.06.2014 відносно посадових осіб ДП «Мирогощанський державний іподром», а також кримінальне провадження, відкрите 02.02.2015 щодо ОСОБА_4 ,. порушено незаконно і безпідставно. Відповідно до Наказу Міністерства АПК № 33 від 01.02.2011 державне підприємство «Мирогощанський державний іподром» перебувало в стадії реорганізації. Було створено ліквідаційну комісію, яку очолювала ОСОБА_7 в обов`язки якої в період реорганізації підприємства входило виявлення вимог кредиторів, з письмовим повідомленням кожного з них по ліквідацію суб`єкта господарювання, ліквідаційна комісія повинна проводити розрахунки з кредиторами - в даному випадку з ОСОБА_6 ОСОБА_4 , виконуючи обов`язки директора, ДП «Мирогощанський державний іподром» не входив до складу ліквідаційної комісії і не мав доручення на вчинення дій, які покладені на ліквідаційну комісію, а саме: на розрахунки з кредиторами. Тому в період реорганізації підприємства ОСОБА_4 виконував обов`язки директора, керуючись посадовою інструкцією «заступника директора», так як з ним не було підписано Контракт, в якому передбачені обов`язки директора підприємства, а також не був виданий наказ про виконання ним обов`язків директора. Державна виконавча служба, під час примусового виконання рішення суду, зобов`язана була при накладенні арешту на банківські рахунки та на касу підприємства повідомити про це голову ліквідаційної комісії, яка відповідно до ГК України відповідала за розрахунки з кредиторами. Натомість таке повідомлення безпідставно було скеровано ОСОБА_4 . Посилання органу досудового слідства на те, що ОСОБА_4 був «повідомлений у встановленому законом порядку про його обов`язок виконання рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 26.02.2014 року» не може бути підставою для виконання ним цього рішення, так як ці повідомлення ( відповідно до вимог ГК України) скеровувалися ним до голови ліквідаційної комісії. В матеріалах кримінального провадження немає жодного підтвердження щодо надання нею ОСОБА_4 повноважень щодо виконання вказаного рішення. Таким чином у ОСОБА_4 не було умислу на невиконання рішення суду, щодо виплати коштів ОСОБА_6 , так як він не був наділений такими повноваженнями, та не мав можливостей для виконання цього рішення, що свідчить про відсутність складу злочину у його діях. Крім того, захисник посилається на порушення державним виконавцем порядку звернення до правоохоронних органів з поданням про притягнення до кримінальної відповідальності, що, на думку сторони захисту, потягнуло незаконне порушення кримінального провадження та притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника.
Прокурор просить відмовити у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки в ньому не зазначено підстав, передбачених п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України, відповідно до яких можна закрити справу на стадії підготовчого судового засідання, як визначено п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України. А з`ясування наявності події чи складу злочину можливе у межах судового розгляду.
Потерпілий заперечує проти задоволення клопотання як безпідставного.
Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.
Згідно п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 цього Кодексу, а саме:
кримінальне провадження закривається в разі, якщо:
- набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;
- помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;
- існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;
- потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;
- стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу;
Кримінальне провадження закривається судом:
- у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності;
- якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом;
- досягнуто податковий компроміс у справах про кримінальні правопорушення, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
Судом не встановлені підстави закриття кримінального провадження, передбачені пунктами 4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України, відповідно до яких суд має право прийняти рішення про закриття провадження відповідно до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України.
Таким чином, клопотання захисника про закриття кримінального провадження № 0000513 від 20.06.2014 відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.382 КК України задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 284, 314 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
у задоволенні клопотання захисника про закриття кримінального провадження № 0000513 від 20.06.2014 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, - відмовити за безпідставністю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: