Справа № 522/2755/16-к
Провадження 1-кс/522/3090/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.03.2015 р., -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 ,звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.03.2015 р.

В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_4 посилається на те, що в ході досудового розслідування ухвалою слідчого суді Приморського районного суду м. Одеси від 12.03.2015 р., накладено арешт на її майно, яке було вилучено в ході проведення 10.03.2015 р. обшуку співробітниками УСБ України в Одеській області за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , серед якого і на ноутбук «Asus» №55S FCC ID:PD911230BNH; мобільний телефон «DUO E71» IMEI НОМЕР_1 ; нетбук «Acer Aspire one» с/н 098.

При цьому, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не є підозрюваною чи обвинуваченою, та вона не була присутня під час розгляду клопотання про арешт майна, в зв`язку з чим вона звернулася до суду з клопотання про скасування арешту майна.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явилася та надала заяву про розгляд клопотання за її відсутністю.

Слідчий проти задоволення клопотання не заперечував та зазначив, що майно з якого заявниця просить скасувати арешт, було оглянуто в ході проведення досудового розслідування та встановлено, що відомості які можуть мати доказове значення для провадження воно не містять.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього матеріали, заслухав думку слідчого, суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, встановлено, що СВ Управління СБУ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеномудо ЄРДР за №0000292, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ч.1 ст. 263 КК України.

10.03.2015 р. в ході досудового розслідування співробітниками УСБ України в Одеській області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено майно серед якого і ноутбук «Asus» №55S FCC ID:PD911230BNH; мобільний телефон «DUO E71» IMEI НОМЕР_1 ; нетбук «Acer Aspire one» с/н 098, які належать ОСОБА_4 , на яке в подальшому ухвалою слідчого суді Приморського районного суду м. Одеси від 12.03.2015 р., накладено арешт.

Згідно положень ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Щодо осіб, які не є підозрюваними та обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Вивченням матеріалів наданих до клопотання та матеріалів кримінального провадження встановлено, що у кримінальному провадженні, в рамках якого накладено арешт на майно ОСОБА_4 , останній про підозру не повідомлено та ніяких відомостей про вчинення кримінального правопорушення відносно неї, до ЄРДР внесено не було.

Крім того, у даному кримінальному провадженні цивільний позов заявлений з боку будь-якої юридичної або фізичної особи не був.

Також слід зазначити, що майно з якого заявниця просить скасувати арешт, в якості речових доказів визнано не було, та згідно пояснень слідчого не містять відомостей які можуть мати доказове значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно ч.2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку що необхідність в застосуванні арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 12.03.2015 р., на ноутбук «Asus» №55S FCC ID:PD911230BNH; мобільний телефон «DUO E71» IMEI НОМЕР_1 ; нетбук «Acer Aspire one» с/н 098, як заходу забезпечення кримінального провадження, на теперішній час відпала, в зв`язку з чим арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.03.2015 р. задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 12.03.2015 р., на ноутбук «Asus» №55S FCC ID:PD911230BNH; мобільний телефон «DUO E71» IMEI НОМЕР_1 ; нетбук «Acer Aspire one» с/н 098.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: