Справа № 517/22/16-к
Провадження № 1-кп/517/12/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 року смт. Фрунзівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Фрунзівка кримінальне провадження, внесене 03 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000373 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леніне Фрунзівського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 02.12.2015 року приблизно о 03:00 год., маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом з метою особистого збагачення, переконавшись у відсутності господаря та сторонніх осіб, таємно, умисно, проник на огороджену територію домогосподарства ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де заволодів мопедом моделі «BYW-100QT», синього кольору, шасі (рама) № НОМЕР_1 , з об`ємом двигуна 49,9 куб. см, який там зберігався, після чого з мопедом з місця скоєння злочину зник, завдавши потерпілому шкоди на суму 6000 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав та суду пояснив, що він, 02.12.2015 року разом з своїм братом ОСОБА_7 йшов через смт. Фрунзівка Одеської області до своєї матері ОСОБА_8 , яка проживає в АДРЕСА_3 в одному з дворів він побачив мопед. В той момент у нього виник умисел на заволодіння транспортним засобом. При цьому, він нічого не повідомив про свій намір брата, сказав йому, щоб той йшов далі сам, а він його пізніше наздожене. З метою заволодіння мопедом він, упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, через зачинену хвіртку зайшов на огороджену територію домогосподарства та тихенько підійшов до мопеда, взяв його та викотив на вулицю. Через деякий час він завів його та поїхав. Мопед повернуто потерпілому. Обвинувачений суду повідомив, що він у вчиненні вказаного злочину розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що в ніч з 01.12.2015 року на 02.12.2015 року невідома особа незаконно заволоділа його транспортним засобом, а саме мопедом, який він залишив на території домогосподарства по АДРЕСА_2 . Як йому стало відомо, мопед викрав ОСОБА_5 . Мопед йому повернуто, просить призначити ОСОБА_5 не суворе покарання.

З документів, що надані прокурором на обґрунтування обвинувачення вбачається, що 02.12.2015 року з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою про прийняття і реєстрацію заяви.
Згідно вказаної заяви він просить прийняти міри до невстановленої особи, яка в ніч з 01.12.2015 року на 02.12.2015 незаконно заволоділа його транспортним засобом, а саме мопедом, який він залишив на подвір`ї свого домогосподарства по АДРЕСА_2 .
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 02.12.2015 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
З довідки про вартість від 08.12.2015 року вбачається, що ціна мопеда марки «BYW-100QT» складає 6000 грн.
Відповідно до постанов від 03.02.2015 року мопед марки «BYW-100QT» синього кольору, шасі (рама) № НОМЕР_1 , з об`ємом двигуна 49,9 куб. см визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання потерпілому, що також підтверджується розпискою потерпілого від 03.02.2015 року.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження іншихдоказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз показань обвинуваченого, досліджених доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортним засобом є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний, допустимий та достатній доказ вини обвинуваченого його показання, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, умисні дії ОСОБА_5 , мотив та мету злочину, розмір завданих збитків.
Так, ОСОБА_5 добровільно повідомив суду всі обставини вчинення злочину, які узгоджуються з даними, що містяться в письмових документах досліджених судом та наведених вище. Вказані докази в сукупності доводять винуватість обвинуваченого, є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_5 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_5 кваліфікує його дії за ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням в інше сховище.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.При цьому суд також враховує думку потерпілого, який просить призначити обвинуваченому не суворе покарання.

Відповідно до довідки лікаря нарколога Фрунзівської ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_5 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки Фрунзівської ЦРЛ ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
З характеристики від 08.12.2015 року № 6316, наданої за місцем проживання обвинуваченого вбачається, що він характеризується з позитивної сторони, скарг та заяв в сільську раду не надходило. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З вимоги ІЦ ГУМВС України в Одеській області від 07.12.2015 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимість погашена у встановленому законом порядку.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин, вину у вчиненні злочину визнав, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час офіційно не працює.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений вину визнав, розкаявся та оцінює зазначене як обставину, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Разом з тим, наявність пом`якшуючої покарання обставини у виді щирого каяття, думки потерпілого, який просить призначити не суворе покарання, є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з застосуванням положень ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не пред`являвся.
Відповідно ст. 100 КПК України слід вирішити долю речових доказів.
Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 289 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речовий доказ у кримінальному проваджені - мопед марки «BYW-100QT», синього кольору, шасі (рама) № НОМЕР_1 , з об`ємом двигуна 49,9 куб. см, що переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: