Дата документу Справа № 314/2678/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1352/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/2678/16-к Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження щодо засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області № 55,

встановила:
До суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою /а.п. 20-21/ звернувся захисник ОСОБА_7 , в якій просить ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.07.2016 року /а.п. 19/ скасувати, задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 та перерахувати строк попереднього ув`язнення відповідно до положень ст. 72 КК України.

Апелянт зазначив, що суд, відмовляючи в задоволені клопотання ОСОБА_8 , послався на те, що правила, закріплені у ст. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, до якого довічне позбавлення волі не відноситься. Також не застосовується ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.

Проте, як вважає апелянт, ст. 72 КК України не містить тих заборон, на які посилається суд в своїй ухвалі, в якій, крім того, не вмотивовано підставу відмови в задоволенні клопотання засудженого.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги; захисника, який підтримав подану ним скаргу, уточнив та конкретизував вимоги і просить скасувати ухвалу суду та зарахувати засудженому за вироком Запорізького обласного суду від 10.10.1997 року до довічного позбавлення волі період з 30.12.1996 року по 15.01.1998 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; прокурора з позицією про часткове задоволення апеляційної скарги, по якій необхідно здійснити зарахування періоду попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України; вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Судом відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 з посиланням на норми ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, якими, як вважає суд, передбачене зарахування строку попереднього ув`язнення лише відносно покарання у виді позбавлення волі, яке обчислюється у календарних датах, або щодо менш тяжких покарань, які з цією метою перераховуються у різних співвідношеннях.

Аналізуючи норми кримінального закону, суд дійшов висновку, що можливості застосування положень цієї статті до такого покарання, як довічне позбавлення волі, закон не передбачає.

Як вбачається з матеріалів провадження і уточнень вимог апеляційної скарги, внесених захисником під час апеляційного розгляду за наслідками надання пояснень по суті апеляційної скарги, вироком Запорізького обласного суду від 10.10.1997 року (з урахуванням ухвали Верховного Суду України від 15.01.1998 року) ОСОБА_8 був засуджений за ст. ст. 208, 142 ч. 3, 93 п. «а», 93 п. «г» до покарання у виді смертної кари розстрілу /а.п. 26-33; 34-41/.

Ухвалою Запорізького обласного суду від 06.07.2000 року, призначене ОСОБА_8 за вироком Запорізького обласного суду від 10.10.1997 року покарання у виді смертної кари розстрілу, замінено на довічне позбавлення волі з відбуванням у тюрмі /а.п. 42/.

Відповідно до змісту вироку, засуджений з 30.12.1996 року до набрання вироком законної сили, тобто по 15.01.1998 року включно /а.п. 33/ тримався в місцях попереднього ув`язнення, що під час апеляційного розгляду знайшло підтвердження і не спростовано.

Законом України № 838-VIII від 26.11.2015 року з метою удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання були внесені зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, згідно з яким, зарахування проводиться у разі засудження до такого виду покарання, як позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Виходячи зі змісту назви закону та ч. 5 ст. 72 КК України, законодавець визначив застосування зазначеного порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання і до такого виду покарання, як позбавлення волі.

При цьому, строк покарання може бути як невідбутим, так і частково відбутим, а кримінальним законом передбачено два види покарання у виді позбавлення волі.

А саме: згідно зі ст. 63 КК України позбавлення волі на певний строк та ст. 64 КК України довічне позбавлення волі.

Отже, норми ч. 5 ст. 72 КК України не мають конкретного визначення або обмеження в їх застосуванні залежно від покарання строкового (ст. 63 КК України) або безстрокового (ст. 64 КК України) у виді позбавлення волі, і тому колегія суддів, у тому числі враховуючи думку прокурора, не може погодитись з висновками та рішенням суду першої інстанції і вважає, що при поданні особою, засудженою до покарання у виді довічного позбавлення волі, або іншою особою в інтересах останньої, заяви до суду про зарахування періоду попереднього ув`язнення, її належить розглядати, з`ясовувати мету такого зарахування і, залежно від встановлених обставин, приймати відповідне рішення, у тому числі можливо і рішення про задоволення заяви з відповідним роз`ясненням правових наслідків такого зарахування і визначенням в який строк покарання належить здійснювати зарахування.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви засудженого, свої висновки належним чином не обґрунтував, не врахував зміст змін до ч. 5 ст. 72 КК України, і, отже, рішення не вмотивував.

Як в заяві засудженого до суду першої інстанції, так і в апеляційній скарзі, не визначена і під час апеляційного розгляду захисником не доведена мета зарахування строку попереднього ув`язнення до безстрокового покарання довічного позбавлення волі, що колегія суддів сприймає, як бажання засудженого скористатись своїм правом, закріпленим законодавцем в Законі Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», незастосування норм якого, відповідно до змісту ч. 5 ст. 72 КК України, можливо розцінити як порушення прав засудженого порівняно з іншими засудженими до позбавлення волі на певний строк, підтвердженням чого є факт подання засудженим заяви до суду.

При цьому, колегія суддів не має підстав не враховувати, що апелянту та засудженому, який наділив свого захисника повноваженнями на подання узгодженої між ними апеляційної скарги по суті її вимог, відомо, виходячи з мети, закріпленої у ч. 5 ст. 72 КК України, що правові наслідки здійснення зарахування попереднього ув`язнення по кожному з двох видів покарань до позбавлення волі, не можуть бути однаковими.

Так, при відбуванні засудженим покарання у виді позбавлення волі на певний строк (ст. 63 КК України), зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України впливає на кінцевий строк відбування покарання, тобто зарахований строк попереднього ув`язнення враховується при визначенні невідбутого засудженим строку покарання.

В той час, як при відбуванні засудженим безстрокового покарання у виді довічного позбавлення волі (ст. 64 КК України), здійснення зарахування строку попереднього ув`язнення будь-яким чином не впливає і не дає підстав, виходячи з правової природи цього покарання, для визначення його кінцевого строку, у тому числі для його скорочення.

При цьому, виходячи з можливості застосування до засудженого до довічного позбавлення волі акту помилування згідно з нормами ч. 2 ст. 87 КК України, врахування зарахованого строку попереднього ув`язнення цього засудженого при визначенні фактично відбутого ним строку покарання, є цілком ймовірним.

Виходячи з наведених обставин, ухвала суду по провадженню підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким засудженому ОСОБА_8 підлягає зарахуванню строк його попереднього ув`язнення з 30.12.1996 року по 15.01.1998 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.07.2016 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про застосування щодо нього положень Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», скасувати.

Зарахувати засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 за вироком Судової колегії по кримінальним справам Запорізького обласного суду від 10 жовтня 1997 року строк попереднього ув`язнення з 30.12.1996 року по 15.01.1998 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї учасниками судового провадження може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4