Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/3704/16-к
Провадження № 1-кп/523/365/16
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
11.05.2016 року м. Одеса
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Тарутине Одеської обл., громадянина України, не маючого освіти, не одруженого, з його слів, проживаючого у фактичних шлюбних відносинах, офіційно не працевлаштованого, засудженого
вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 12 березня 2002 року за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 17 травня 2005 року за ч.1 ст.115 КК України, із застосуванням ст.71 цього ж кодексу, до позбавлення волі на строк 10 років, умовно-достроково звільненого 19 серпня 2014 року, невідбутий строк складав 6 місяців та 13 днів,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживавшого до затримання 1 лютого 2016 року за адресою: Одеська обл., Красноокнянський р-н, с. Ставрове,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
в с т а н о в и в:
Близько 17 години 00 хвилин 1 серпня 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля розташованої в Суворовському районі м Одеси залізничної станції «Одеса Сортувальна», під час виниклого словесного конфлікту, з мотивів помсти:

- умисно наніс наявним при ньому ножем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чотири удари в область грудної клітини, правого передпліччя та живота, спричинивши останній особі тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного сліпого поранення живота, проникаючого у черевну порожнину, з пошкодженням волокон прямого м`яза живота, великого сальника, що супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею;

- після чого тим же ножем умисно наніс ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , два удари в область живота та грудної клітини, чим спричинив останній особі тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного, сліпого поранення живота, проникаючого у черевну порожнину, з пошкодженням тонкої кишки, що також супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею.
Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що у вищезазначений час та день він випадково зустрівся з раніше малознайомими братами, яких він вважав причетними до загибелі його рідної тітки. Між ним та потерпілими, які також перебували в стані алкогольного сп`яніння, виник словесний конфлікт, з приводу помсти за тітку обвинуваченого, що переріс у бійку. Під час цього конфлікту він вихопив із кишені одягу наявний в нього ніж та декілька разів вдарив кожного з потерпілих в область тулубу і живота, після чого потерпілі утекли з місця події. Про вчинене обвинувачений в даний час жалкує, щиро кається.
Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим та його захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Суд вважає, що отримані показання є достатніми для визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, який суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження.
Судом розглянуто цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах держави в особі комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня» до обвинуваченого про відшкодування понесених витрат на стаціонарне лікування обох потерпілих ОСОБА_8 на загальну суму 7654 грн., який ОСОБА_5 визнав у повному обсязі.

Вирішуючи зазначений позов суд виходить із того, що у відповідності з ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Крім того, відповідно до ч.2 та ч.7 ст.24 Закону України «Про прокуратуру» право подання цивільного позову у кримінальному провадженні надається прокурору, який бере в ньому участь. Повноваження прокурорів здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.
В силу положень ч.3 ст.128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави, а також у випадках, встановлених законом, пред`являється прокурором.

Розмір витрат, понесених на лікування ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтверджуються дослідженими в суді довідками-розрахунками КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» від 17 серпня 2015 року про вартість стаціонарного лікування потерпілих у відділеннях загальної хірургії та інтенсивної терапії протягом 9 календарних днів, що дорівнює 3827 грн. щодо кожної особи.

З врахуванням доведеності в суді вини ОСОБА_5 у заподіянні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень та проходження потерпілими стаціонарного лікування, при відсутності обставин, які б звільняли обвинуваченого від відшкодування витрат медичної установи на лікування останніх осіб, в тому числі документального підтвердження можливого добровільного здійснення ним такої оплати, суд вважає, що заявлені прокурором вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Заявлені органом досудового розслідування до відшкодування з обвинуваченого судові витрати на загальну суму 3147,6 грн., пов`язані з проведенням у справі судових експертиз, підлягають задоволенню в повному обсязі.
При призначенні ОСОБА_5 покарання суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину в якості обставин, що пом`якшують покарання, а вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння в якості обставини, що обтяжує покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_5 як про особу, яка є судимою за вчинення злочину аналогічної спрямованості, має посередні характеристики за місцем проживання, надала показання про фактичне створення власної сім`ї.

Вищевикладені обставини, а також тяжкість, підвищена суспільна небезпечність вчиненого обвинуваченим діяння не дозволяють суду при призначенні покарання застосувати положення ст.ст.69, 75 і 76 КК України та обумовлюють необхідність ізоляції ОСОБА_5 з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Визнані в якості речових доказів ніж, фрагмент пластику, скляну пляшку, зіскріб ґрунту, тапочок слід знищити, а предмети одягу потерпілих повернути володільцям.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 1 лютого 2016 року до моменту постановлення вироку, тобто 11 травня 2016 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 1 лютого 2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» (ідентифікаційний код №01998526) вартість стаціонарного лікування потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в сумі 7654 (сім тисяч шістсот п`ятдесят чотири) грн.
Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз, на суму 3147 (три тисячі сто сорок сім) грн. 60 коп.
Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:

- ніж, фрагмент пластику, скляну пляшку, зіскріб ґрунту, тапочок знищити;

- предмети одягу потерпілих (футболки, шорти, штани) повернути володільцям ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з дня отримання його копії.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1