05.02.15

У Х В А Л А Справа № 200/1604/15-к
Провадження № 1-кс/200/698/15
05 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю захисника ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження та постанову про зміну кваліфікації дій підозрюваного, -
Така процесуальна дія вчинена незаконно. Так як слід було закрити провадження за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, внести в ЄРДР дані про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України, у чому їй пред`явлено підозру згодом. На безпідставну зміну пред`явленої підозри у своїх письмових вказівках від 21 жовтня 2014 року, слідчому вказав заступник прокурора Дніпропетровської області. Ці вказівки не виконано. Без виконання вказівок прокурора слідство проведено не повно. З тих підстав, що вона не вчиняла самоправні дії, а викрала, шляхом привласнення, грошові кошти потерпілого ОСОБА_4 , у її діях є усі ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. З цих підстав винесенні прокурором та слідчим постанови підлягають скасуванню.
У судовому засіданні захисник свою заяву підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту. Додатково пояснив, що самоправства у діях ОСОБА_5 немає, так як так як самоправством є самовільне, всупереч встановленому порядку, вчинення дій, правомірність яких оспорюється, якщо такими діями завдано шкоди. У даному ж випадку мала місце просто крадіжка грошей, до який підозрювана мала тимчасовий, за дозволом їх власника, доступ.
Прокурор заперечував проти задоволення скарги, вважаючи, що слідчий мав право самостійно змінювати кваліфікацію дій підозрюваної з одного складу злочину, який їй інкримінувався, на інший. Також, відсутність у діях ОСОБА_5 ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України, полягає у тому, що вона працювала на ОСОБА_4 юристом, а кошти узяла самостійно тому, що він, у порушення їх усних домовленостей, її послуги не оплатив. Через те, що він регулярно не сплачував їй за її роботу, вона, збираючи гроші від підприємців, частину з них залишала собі. У ході досудового слідства перевірено версію ОСОБА_5 про те, що вона брала участь у судових засіданнях у різних судах Запорізької області, як представник ОСОБА_4 , яка свого підтвердження не знайшла. Однак, не дивлячись на це, у її діях відсутні ознаки суб`єктивної ознаки складу злочинів, передбачених ст.ст. 190, 356 КК України, тому що вона самостійно себе винагороджувала за надання інших послуг, за які ОСОБА_4 їй не платив.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, потерпілим чи його захисником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення захисника, з`ясувавши думку прокурора та дослідивши надані до скарги додатки, приходжу до висновку про те, що вона підлягає задоволенню.
Однак, виходячи з наданих у судовому засіданні доказів, вважаю такий висновок прокурора про відсутність у діях ОСОБА_5 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України, не вірним. Суду не надано жодних доказів того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходилися між собою у правостосунках, як роботодавець та робітник. Також, цей факт не встановлено судовим рішенням. Спір про стягнення заробітної плати слід було вирішувати у судовому порядку. Тому, привласнення нею чужих грошових коштів, до яких вона мала доступ, дозволяє зробити висновок про наявність у її діях ознак складу злочину. За наявності у діях ОСОБА_7 ознак складу злочину, постанові про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
У іншій частині - скасування постанови слідчого СВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 16 вересня 2014 року про часткове задоволення клопотання про зміну повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочину, з ч. 3 ст. 190 КК України на ч. 1 ст. 356 КК України, скарга задоволенню не підлягає. Нагляд за дотриманням вимог чинного законодавства на час досудового слідства, яке захисник вважає порушеним з боку слідчого винесенням незаконної постанови, здійснюється прокурором. У ході судового засідання не надано доказів, що захисник чи потерпілий зверталися до прокурора із відповідним клопотанням чи скаргою на винесення слідчим вказаної постанови про зміну кваліфікації, і що прокурором у задоволенні цього клопотання чи скарги відмовлено. Захисник чи потерпілий можуть звернутися до прокурора з відповідними клопотанням чи скаргою на законність дій слідчого, які можуть бути розглянуті слідчим суддею лише після відмови у їх задоволенні, з дотриманням ними встановленого ст. 304 КПК України строку на звернення до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 307, 309, 369, 371-372 КПК України, -
Скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження та постанову про зміну кваліфікації дій підозрюваного задовольнити частково.
У задоволенні скарги у іншій частині відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчій суддя ОСОБА_1