Справа № 367/3378/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/972/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 03.08.2016

УХВАЛА
Іменем України
03 серпня 2016 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю: прокурора ОСОБА_6
представника БВК № 85 ОСОБА_7
в.о. начальника лікарні при БВК № 85 ОСОБА_8 ,
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про його звільнення від відбуття покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу, -

в с т а н о в и л а:
До Ірпінського міського суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_9 з клопотанням про його звільнення від відбуття покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає відбуванню призначеного покарання.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2016 року в задоволенні зазначеного клопотання відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_9 , раніше неодноразово судимий, звільнявся по відбуттю строку покарання та з іспитовим строком, засуджений Подільським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України та вироком Апеляційного суду м. Києва йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. Згідно висновку СЛК від 27.04.2016 року його стан здоров`я на теперішній час не перешкоджає подальшому відбуванню покарання. За час відбування покарання в БВК № 85 засуджений зарекомендував себе посередньо, не допускав порушення режиму відбування покарання. Стягнень та заохочень немає. Згідно наданої характеристики на шлях виправлення не став.

Тому, враховуючи тяжкість скоєних злочинів, особу засудженого, характер захворювання, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_9 не підлягає звільненню від покарання за хворобою.

Не погоджуючись з рішенням суду, засудженим ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, в якій він зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вирішуючи питання про його звільнення за станом здоров`я, судом фактично було надано перевагу характеризуючим його матеріалам та довідкам, а не відомостям про стан його здоров`я та наявність відповідного захворювання.

В зв`язку з цим засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою звільнити його від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку засудженого та лікаря БВК № 85, які апеляційну скаргу засудженого підтримали та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, представника БВК № 85, який залишив вирішення даного питання на розсуд суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення апеляційною інстанцією є зокрема невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно п.2 ч.1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Відповідно до положень ч.2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд повинен врахувати тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання та інші обставини справи.

Згідно вимог ст. ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків, за клопотанням прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом суд має право вирішувати питання про звільнення засудженого від покарання за хворобою.

Виявлення захворювань, які можуть бути підставою для звільнення засуджених покладається на спеціальні лікарські комісії, які створюються при лікарняних закладах Державної пенітенціарної служби України. У разі виникнення таких захворювань, що потребують спеціальних і складних засобів обстеження, діагнози встановлюються комісією з обов`язковим залученням фахівців відповідного профілю установ органів охорони здоров`я.

Захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадках, якщо ця хвороба не лише за своєю тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Крім того, вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбування покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має враховувати не тільки висновок лікарської комісії, а й тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, тривалість відбуття покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до Ірпінського міського суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_9 з клопотанням про його звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає відбуванню призначеного покарання, з посиланням на погіршення стану його здоров`я.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про його звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий, звільнявся по відбуттю строку покарання та з іспитовим строком, засуджений Подільським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України та вироком Апеляційного суду м. Києва йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. За час відбування покарання в БВК № 85 засуджений зарекомендував себе посередньо, не допускав порушення режиму відбування покарання. Стягнень та заохочень немає. Згідно наданої характеристики на шлях виправлення не став. На думку суду ОСОБА_9 не підлягає звільненню від покарання за хворобою, оскільки його стан здоров`я на теперішній час не перешкоджає подальшому відбуванню покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, відмовляючи у звільненні від покарання за хворобою засудженого ОСОБА_9 , не в повній мірі врахував дані про стан здоров`я засудженого, характер вчиненого ним злочину і дані, що характеризують його особу та прийшов до хибного висновку про те, що виявлені у засудженого ОСОБА_9 хвороби не перешкоджають його подальшому відбуванню покарання.

Згідно висновку СЛК про медичний огляд засудженого ОСОБА_9 , щодо наявності захворювання, визначеного переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбуття покарання від 27.04.2016 року засудженому ОСОБА_9 встановлено діагноз: інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) 4 клінічна стадія. Орофарінгеальний кандидоз. Кандидоз стравоходу та шлунку. Хронічний гепатит змішаного ґенезу (токсичний + HCV) в стадії нестійкої ремісії. Віддалені наслідки перенесеної ЧМТ (1993р.) з дефектом кісткової тканини в лівій скронево - тім`яній області. ВІЛ-енцефалопатія. Виражена імуносупресія. Діагноз підпадає під перелік захворювань п. 2.1, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, але стан хворого ОСОБА_9 на теперішній час не перешкоджає подальшому відбуванню покарання (а.с. 19).

В.о. начальника лікарні при Бучанській ВК № 85 в судовому засіданні пояснила, що засуджений ОСОБА_9 неодноразово знаходився на лікуванні в терапевтичному відділенні багатопрофільної лікарні при БВК-85, 18.04.2016 року госпіталізований по терміновим показникам в задовільному стані в терапевтичне відділення багатопрофільної лікарні при БВК-85 з медичної частини Бучанської ВК-85 з діагнозом ВІЛ-інфекція IV кінічної стадії, виражена імуносупресія, хронічний гепатит, хронічний гастродуоденіт з вираженим больовим синдромом. Стан здоров`я засудженого ОСОБА_9 на даний час задовільний та не перешкоджає його відбуванню покарання в установі, однак його загальний стан здоров`я є важким та кожне послідуюче обстеження показує на погіршення його здоров`я. Наявність 4 стадії ВІЛ-інфекції, на яку він хворіє, ослаблення імунітету та погіршення показників аналізів засудженого свідчить, що будь-яке захворювання може загрожувати його життю та призвести до летального наслідку.

Досліджені у суді апеляційної інстанції висновок спеціальної лікарської комісії від 25.04.2016 року про медичний огляд засудженого ОСОБА_9 , а також пояснення лікаря БВК -85 об`єктивно свідчать про те, що хвороба засудженого ОСОБА_9 загрожує його життю та може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків, що перешкоджає його подальшому відбуванню покарання в місцях позбавлення волі (а.с. 19).

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_9 засуджений 18.11.2014 року Подільським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України, а вироком Апеляційного суду м. Києва від 15.04.2015 року йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 08.09.2015 року. На даний час строк не відбутого засудженим покарання складає 1 рік 1 місяць 5 днів (а.с. 6).

Згідно характеристики БВК № 85, засуджений ОСОБА_9 за час відбування покарання в БВК № 85 зарекомендував себе посередньо, не допускав порушення режиму відбування покарання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, по прибуттю в установу не був працевлаштований, по відношенню до представників адміністрації установи поводить себе стримано, по відношенню до засуджених безконфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості, на заходи виховного та профілактичного характеру реагує, але висновки для себе не робить (а.с. 6).

Враховуючи тяжкість вчиненого засудженим злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу засудженого ОСОБА_9 , який раніше судимий за злочини середньої тяжкості, за час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, не допускав порушення режиму відбування покарання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, відбув майже ? частину призначеного йому покарання, висновок спеціальної лікарської комісії від 25.04.2016 року та думку лікаря Бучанської ВК №85 про те, що ОСОБА_9 має захворювання (ВІЛ-інфекція IV кілінічна стадія, орофарінгеальний кандидоз, кандидоз стравоходу та шлунку, ВІЛ-енцефалопатія, виражена імуносупресія), що підпадають під перелік захворювань п. 2.1, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, стан здоров`я ОСОБА_9 має тенденцію до погіршення, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_9 про його звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 537 КПК України, колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про його звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_9 про його звільнення від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу задовольнити.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Апеляційного суду м. Києва від 15.04.2015 року у виді 2 років позбавлення волі, у зв`язку із захворюванням на тяжку хворобу.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити з місць відбування покарання.

Повний текст ухвали буде оголошено о 12-й годині 15 хвилин 04 серпня 2016 року

СУДДІ ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4