Справа № 527/1088/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2016 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Світанок Гребінківського району Полтавської області, зареєстрованого та мешкаючого в АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2016 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_5 перебував у гостях вдома у свого двоюрідного брата ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де вони разом вживали спиртні напої.

В ході розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла сварка, під час якої господар будинку ОСОБА_4 попросив ОСОБА_5 залишити його будинок.

ОСОБА_5 на вимогу господаря погодився і залишивши будинок, пішов до розташованого навпроти входу в будинок гаража, де взяв у праву руку викрутку з металевим стержнем, після чого вийшов з гаража та сів навприсядки біля входу.

В цей час ОСОБА_4 , знаючи про мстивий характер свого брата, вирішив вийти на подвір`я свого домогосподарства, щоб впевнитись у тому, що ОСОБА_5 не вчиняє неправомірних дій з його майном.

Вийшовши на подвір`я, ОСОБА_4 побачив ОСОБА_8 , який сидів навприсядки біля гаража і вирішив підійти до останнього. В цей час у ОСОБА_5 , який у правій руці тримав металеву викрутку, виник злочинний намір направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_5 умисно на ґрунті неприязних відносин, тримаючи у правій руці викрутку (жалом наперед), наніс ОСОБА_4 один удар загостреним кінцем вказаної викрутки в ділянку лівої половини грудної клітки.

Згідно висновку експерта №53 від 18 березня 2016 року у ОСОБА_4 виявлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колотої рани лівої половини грудної клітки без пошкодження органів грудної порожнини, що утворилося від дії колючого предмету і кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 статті 121 КК України визнав повністю та щодо обставин вчинення кримінального правопорушення пояснив так, як викладено вище в мотивувальній частині вироку та пояснив, що шкодує за свої протиправні дії, вчинені ним в стані алкогольного сп`яніння, вибачився перед потерпілим.

Фактичні обставини справи як обвинуваченим, так ніким з інших учасників судового розгляду не оспорюються, а тому докази за згодою учасників судового розгляду не досліджувалися судом відповідно до ч.3 статті 349 КПК України.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 статті 121 КК України, оскільки він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за класифікацією відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 раніше не був судимий, характеризується за місцем проживання позитивно, повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у скоєному, добровільно відшкодував завдані потерпілому майнову та моральну шкоду в сумі 30 000 гривень, потерпілий ОСОБА_4 вибачив обвинуваченого та просив суд суворо не карати його двоюрідного брата ОСОБА_5 за скоєне.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є повне визнання ним своєї вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданої потерпілому шкоди, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує його покарання є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Статттею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі Бакланов проти Росії (рішення від 09 червня 2005 року), як і у справі Фрізен проти Росії (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини вказав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У справі Ізмайлов проти Росії (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд зазначив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

За таких обставин ОСОБА_5 має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів у виді позбавлення волі у мінімальній межі санкції ч.1 статті 121 КК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягається вперше, повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану потерпілому шкоду, за місцем проживання характеризується позитивно, потерпілий ОСОБА_4 просив суворо не карати обвинуваченого, зі слів обвинуваченого він в даний час працевлаштувався, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування ним покарання та відповідно до статті 75 КК України можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

У вказаному кримінальному провадженні прокурором Кобеляцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління Глобинської районної державної адміністрації був пред`явлений цивільний позов до відповідача ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, в сумі 2 562,76 гривень.

Позов підтверджений належними та допустимими доказами, підтриманий прокурором, визнаний відповідачем ОСОБА_5 , а тому суд з підстав статті 1206 Цивільного кодексу України задовольняє його в повному обсязі.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 127,129, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 121 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та з покладенням відповідно до статті 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази: карниз із цвяхами, шампур та металеву викрутку залишити законному володільцю ОСОБА_4 за належністю, а належну ОСОБА_4 футболку знищити.

Цивільний позов прокурора Кобеляцької місцевої прокуратури задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь фінансового управління Глобинської районної державної адміністрації витрати на стаціонарне лікування в Глобинській центральній районній лікарні потерпілого від злочину ОСОБА_4 , в сумі 2 562 (дві тисячі п`ятсот шістдесят дві) гривні 76 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1