АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/435/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини у сфері службової діяльності

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі :
Головуючого : ОСОБА_2
Суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретарях : ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участю прокурора : ОСОБА_7
обвинуваченої : ОСОБА_8
захисника : ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні з доповненнями першого заступника прокурора Харківської області на вирок Київського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року у відношенні виправданої ОСОБА_8 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова ,освіта вища, працювала викладачем ХНПУ ім. Г.С. Сковороди, одружена,має двох неповнолітніх дітей,2003 і 2010 року народження,раніше не судима,мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,визнана не винною та по суду виправдана за обвинувачення , передбаченого ст.369-2 ч.2 КК України.
Міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_8 скасовано.
Приймаючи вказане рішення районний суд встановив, що органами досудового розслідування ОСОБА_8 ,обвинувачується в тому, що вона працюючи викладачем Харківського Національного Педагогічного Університету ім. Г.С. Сковороди , відповідно наказу ректора ХНПУ ім. Г.С.Сковороди №5 від 10.01.2014 року була включена в склад відбіркової комісії для прийому документів абітурієнтів на юридичний факультет ХНПУ ім. Г.С.Сковороди ,що дало їй можливість спілкуватися з абітурієнтами , які здають документи для складення іспитів до вузу, займатися прийомом документів абітурієнтів,оформленням особових справ вступників за освітньо кваліфікаційним рівням бакалавра і проведення консультацій з питань вибору професії на денну та заочну форму навчання, ОСОБА_8 вчинила зловживання впливом за наступних обставин.
07.08.2014 року ,скориставшись службовим становищем в процесі приймання документів , необхідних для вступу в вуз, ОСОБА_8 познайомилась з майбутнім абітурієнтом ОСОБА_10 і внесла останній пропозицію незаконно вплинути за неправомірну винагороду у сумі 500 доларів США на посадових осіб предметної екзаменаційної комісії,які перевіряють і оцінюють вступні письмові екзаменаційні роботи абітурієнтів та, відповідно, вирішують питання щодо зарахування до названого навчального закладу.
ОСОБА_8 достовірно знаючи, що головою фахової екзаменаційної комісії підготовки «Правознавство», який тимчасово, на період проведення вступних іспитів, обіймає посаду юридичної особи публічного права ,яка відповідно ч.2 ст.4 Закону України «Про запобігання і протидії корупції» прирівнюється до осіб ,уповноважених на виконання функцій держави, а також приймає вступні іспити у ОСОБА_10 є ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запропонувала ОСОБА_10 вплинути на голову фахової екзаменаційної комісії з напрямку підготовки «Правознавство» таким чином, щоб ОСОБА_10 склала вступні іспити і була зарахована , як абітурієнт на 2-й курс вказаного університету. За це ОСОБА_8 зажадала від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у розмірі 500 доларів США.
11.08.2014 року, реалізуючи свій злочинний умисел,направлений на отримання неправомірної вигоди,використовуючи свої робочі стосунки, перебуваючи в адміністративному приміщенні ХНПУ ім. Г.С. Сковороди, ОСОБА_8 звернулась до голови фахової екзаменаційної комісії з напрямку підготовки «Правознавство» ОСОБА_11 з проханням проведенню вступних іспитів ОСОБА_10
11.08.2014 року приблизно о 12.30 годин ОСОБА_8 знаходячись в холі приміщення приймальної комісії ХНПУ,розташованої в м. Харкові вул. Блюхера 2, діючи умисно , з корисливих мотивів,одержала від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в розмірі 6000 грн. за вплив на прийняття рішення посадовими особами екзаменаційної комісії про складення вступних іспитів ОСОБА_10 на юридичний факультет вказаного університету, які віднесла в приміщення приймальної комісії і поклала у свій робочий стіл, після чого була затримана працівниками міліції.
Районний суд, керуючись вимогами ст.94 ,373 КПК України,відповідно до яких обвинувачений вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише на умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, прийшов до висновку,що обставини обвинувачення ОСОБА_8 викладені у обвинувальному акті не знайшли свого об`єктивного підтвердження і не доведена вина обвинуваченої, а тому ОСОБА_8 підлягає виправданню.
Далі суд приводить свої доводи ,які підтверджують на його думку, не доведеність вини ОСОБА_8 у кримінальному правопорушенні,приводить допити свідків по справі,інші докази, які зібрані органом досудового слідства і досліджені в судовому засіданні.
На думку суду першої інстанції, сукупність наведених даних свідчить про недоведеність вини ОСОБА_8 і відсутність в її діях складу кримінального правопорушення,передбаченого саме ст.369 -2 ч.2 КК України.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні з доповненнями першого заступника прокурора Харківської області ставиться питання про скасування вказаного вироку районного суду і ухвалення апеляційним судом свого вироку, яким визнати ОСОБА_8 винною у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із спеціальною конфіскацією.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказав,що вирок районного суду є незаконним,так як висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Прокурор посилається на покази самої обвинуваченої в ході судового слідства,які на його думку підтверджують вину ОСОБА_8 ,що суд не звернув увагу на показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інших свідків,зібраних в ході досудового слідства інших доказах.
В доповненнях до апеляційної скарги перший заступник прокурора Харківської області також дає оцінку показам свідків,дає оцінку іншим доказам по справі,висновку експерта від 27.08.2014 року за №117,протоколу огляду місця події від 11.08.2014 року,висновку експертизи від 23.09.2015 року № 54.
Але ж в супереч вимогам ст.404 КПК України ніхто з прокурорів не заявляв клопотання до суду апеляційної інстанції повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження,за умови,що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням,або цім доказам дана неправильна оцінка.
Оскільки прокурор не просить повторно дослідити докази по справі,колегія суддів позбавлена процесуальної можливості дати цім доказам іншу оцінку ніж ту що дав суд 1-і інстанції.
Заслухав доповідача,прокурора якій підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні з доповненнями першого заступника прокурора Харківської області,виправдану ОСОБА_8 та її захисника,які вважали,що вирок районного суду повинен бути залишений без змін,перевіривши матеріали кримінального провадження та обсудивши доводи викладені в апеляційній скарзі з доповненнями,колегія суддів вважає,що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Так відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України,доведення вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим покладається на сторону обвинувачення. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Так,згідно з обвинувальним актом, дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст.369 -2 КК України,а саме в одержані неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особи уповноваженою на виконання функції держави.
На думку досудового слідства, ОСОБА_8 внесла пропозицію ОСОБА_10 незаконно вплинути за неправомірну винагороду у сумі 500 доларів США на посадових осіб предметної екзаменаційної комісії,які перевіряють вступні екзаменаційні роботи абітурієнтів, а саме на голову фахової екзаменаційної комісії ОСОБА_17 .
Допитаний в ході судового слідства ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_8 взагалі не прохала останнього, щодо сприяння ОСОБА_10 до вступу в ХНПУ та не зазначала її прізвища, при цьому сама ОСОБА_10 на тестування взагалі не з`явилася.
Крім того,вказаний свідок пояснив, що ОСОБА_10 не повинна була взагалі здавати будь які іспити, а тільки проходити тестування.
Виправдана ОСОБА_8 в суді першої інстанції також підтвердила,що ОСОБА_10 за умови вступу до ХНПУ, не треба було складати ніяких іспитів, а слід було пройти співбесіду.
Показання свідка ОСОБА_11 і виправданої ОСОБА_8 , що ОСОБА_10 взагалі не повинна була здавати будь які екзамени,підтверджуються програмою та критеріями оцінювання комплексного фахового вступного випробування для вступників на скорочений термін навчання за напрямком підготовки «Правознавство», Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди, де вказано «Оцінювання рівня знань вступника здійснюється на підставі перевірки бланків відповіді за тестами з психології,української мови і літератури та результатами співбесіди з правознавства.», а також Правилами Прийому до ХНПУ ім. Г.С.Сковороди у 2014 році,а саме п.6.6. вказаних правил.
Враховуючи, що дії ОСОБА_8 ,по одержанні неправомірної вигоди,нібито для здійснення впливу на прийняття рішення уповноваженою особою, фактично не могли впливати на уповноважену особу і це ОСОБА_8 знала як член відбіркової комісії,тому що ОСОБА_10 не повинна була взагалі здавати екзаменаційні роботи,то в даному випадку ОСОБА_8 не може відповідати за дії передбачені ч.2 ст.369-2 КК України. В даному випадку,при наявності підстав , такі дії могли б носити характер як злочин проти власності.(розділ 6 КК України).
Судовий розгляд, відповідно до ст.337 КК України, проводиться лише стосовно особи,якій висунуте обвинувачення,і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, то в даному випадку районний суд правомірно прийняв рішення про виправдання ОСОБА_8 .
За змістом ст.373 КПК України, виправдувальний вирок постановлюється за наявності однієї з таких підстав : не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення,вчинене обвинуваченим; не доведено,що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
В мотивувальній частині вироку районний суд дійшов до висновку,що ОСОБА_18 підлягає виправданню зв`язку з недоведеністю вини і відсутності в її діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України. В резолютивній частині взагалі не зазначив підстави виправдання.
Колегія суддів дійшла висновку,що рішення суду про недоведеність обвинуваченням наявності в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.369 -2 КК України є обґрунтованим, а тому вказівка в мотивувальній частині вироку про недоведеність ще і вини є зайвою, а тому виключає із вироку це посилання.
Посилання прокурора про начебто порушення його права на участь в судових засіданнях ,апеляційним судом прийняти бути не можуть,тому що спростовуються журналом судового розгляду від 18.11.2015 року, де прокурору були надані всі права згідно з кримінальним процесуальним кодексом України, а відсутність прокурора при оголошенні вироку суду,не може бути підставою для скасування судового рішення з вказаних прокурором обставин.
Крім того,прокурором не було подано ніяких заперечень на ведення журналів судових засідань.
Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419 КПК України,колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні з доповненнями першого заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення.
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року, щодо ОСОБА_8 змінити.
Вважати ОСОБА_8 виправданою на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України за недоведеністю, що в її діянні є склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.
В решті цей вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий : Судді :