У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2016 року місто Одеса
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з витягу наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 № 60-ос від 23.02.2016 прапорщика ОСОБА_5 , призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " 3 категорії.
Основними завданнями інспектора прикордонної служби 1 категорії відділу Державної прикордонної служби "Олександрівка" згідно з посадовою інструкцією є не використовувати своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб; не допускати впливу членів сім`ї або інших осіб на виконання своїх службових обов`язків, якщо їх інтереси не збігаються з покладеними завданнями та/або суперечать їм, а також не вчиняти інших корупційних правопорушень, а також здійснювати прикордонний контроль і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.
09 липня 2016 приблизно о 13 год. 30 хв. на митний пункт пропуску "Лісне-Сіець" приїхав громадянин України ОСОБА_9 на своєму власному автомобілі марки "Seat" моделі "Alihambra" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який здійснював перевезення у багажному відсіку автомобіля 4 коробок (взуття) на загальну кількість 180 пар тапків.
При проходження митного контролю старший державний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці ДФС ОСОБА_8 за попередньою змовою з інспектором прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " 3 категорії ОСОБА_5 висунув вимогу сплатити неправомірну вигоду йому у сумі 2200 гривень за безперешкодне проходження митного контролю.
ОСОБА_9 розуміючи, що не зможе перетнути державний кордон Республіки Молдови та України без передачі неправомірної вигоди, погодився і сплатив ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 2200 гривень за безперешкодне проходження митного контролю. Після цього сплатив іншу частину неправомірної вигоди у сумі 300 гривень інспектору прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " 3 категорії ОСОБА_5 за безперешкодне перетинання державного кордону із товаром (взуття) у кількості 4 коробок на загальну кількість 180 пар тапків.
На підставі викладеного ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданного службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України 09.07.2016 ОСОБА_5 о 14 год. 40 хв. затримано на підставі ст. 208 КПК України.
10 липня 2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, обґрунтовується показами свідка ОСОБА_9 та протоколом огляду місця події.
10 липня 2016 року допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 підтвердив факт отримання грошових коштів від громадянина України ОСОБА_9 , який перетинав пункт пропуску "Лісне-Сіець" 09.07.2016, свою вину визнав частково.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 після повідомлення йому про підозру у вчинені тяжкого злочину, знаючи про ступінь тяжкості міри покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може впливати та здійснювати тиск на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати у розслідувані кримінального провадження іншим чином, слідчий подав клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав в судовому засіданні клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу, а також в разі обрання такого запобіжного заходу визначити розмір застави не менш 80 розмірів мінімальної заробітної плати, що зможе запобігти вказаним ризикам втручання в хід розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_5 під час розгляду клопотання провину свою в скоєнні зазначеного правопорушення визнав, вказавши що ОСОБА_9 передав йому 300 гривень, яких він у нього не вимагав та не вступав у зговір із ОСОБА_8 , просив не обирати йому такого суворого запобіжного заходу.
Вивчивши клопотання та матеріали справи, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного ОСОБА_5 , вислухавши вимоги адвоката ОСОБА_4 , який вказав, що кваліфікацію кримінального правопорушення ОСОБА_5 не доведена в частині вимагання неправомірної вигоди за попередньою змовою групи осіб, тобто в його діях при підтвердженні доказів можливо по ч.1 ст.368 КК України, що не відповідає вимогам ст.183 КПК України про можливість обрання такого запобіжного заходу, крім того ОСОБА_5 вину свою визнав повністю, раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, на утриманні родину і двох малолітніх дітей, одна із яких є інвалідом, тому у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити, з можливістю обрання такого захїоду у вигляді домашнього арешту, вислухавши вимоги прокурора ОСОБА_3 , який настоює на обрання такого запобіжного заходу із встановленням суми застави в розмірі не менш 80 розмірів мінімальної заробітної платні, прихожу до висновку, що подання слідчого та прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, що є тяжким злочином. Але суду не доведено матеріалами справи та в судовому засіданні не підтверджено, що ОСОБА_5 скоїв даний злочин за ознаками вимагання і отримання неправомірної вигоди групою осіб, лише доведено, що не оспорює ОСОБА_5 в отриманні ним 300 гривень, яких він не вимагав, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.
В зв`язку з цим слідчий суддя вважає притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ч.3 ст.368 КК України не доведеними і лише доведеність скоєння кримінального правопорушення є підставами для обрання такого суворого запобіжного заходу.
Також суд вважає не доведеними наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, як обов`язкові підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою. Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням Європейського Суду прав людини є необхідною умовою законності тримання під вартою. Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри , на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріплених в ст.5 Європейської Конвенції основних прав та свобод громадян. Крім того, обрання запобіжного заходу та тримання обвинуваченого під вартою на первинній стадії досудового розслідування можливе для запобігання можливості негативного впливу на свідків та хід розслідування. Але такого суду не доведено.
В зв`язку із викладеним суддя вважає, що обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання його під вартою із наданням права внести заставу в розмірі 80 мінімальних заробітних плат не відповідає зазначеним гарантіям Європейської Конвенції та Конституції України по недоторканості людини, обвинувачення якій на даній стадії фактично не доведено. Тому в задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.
Між тим, ОСОБА_10 було повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, яка по кримінальному провадженню до теперішнього часу не скасована. Тому суддя вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 запобіжним заходом домашній арешт, із встановленням обмежень, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183-184, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, звільнивши його із-під варти із залу суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 з 22.00 години до 06.00 глодин послідуючого дня без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
Ухвала припиняє свою дію 08.09.2016 року.
Копію ухвали надати слідчому, прокурору, підозрюваному ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Копію ухвали отримав:____________________________________
(прізвище, підпис, дата