УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/6154/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинувачених: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 22 червня 2016 року, яким
ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стрижізка Любарського району Житомирської області, громадянина України
зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , одружений, на утриманні неповнолітня дитина-2005 р.н., раніше судимий:
-20.08.2008 Любарським районним судом Житомирської області за ст. 307 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком 2 роки,
-29.08.2008 Любарським районним судом Житомирської області заст. 307 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком 2 роки, постановою суду від 23.12.2008 р. визначено остаточне покарання з застосуванням ст. 71 КК України - 5 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком 3 роки
-04.08.2010 Любарським районним судом Житомирської області за ст. 307 ч. 2, 71 КК України на 7 років позбавлення волі, 21.02.2014 ухвалою Бердичівського міськрайсуду Житомирської області звільнений умовно- достроково на 1 рік 7 місяців 27 днів,
по обвинуваченню заст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 15 ч. З, 185 ч. 2 КК України,: АДРЕСА_3 , -
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі;
- за ст. 185 ч. 2 КК України - 5 років позбавлення волі;
- за ст.ст. 15 ч. З, 185 ч. 2 КК України - 3 роки позбавлення волі;
- за ст. і 86 ч. 2 КК України - 4 роки позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Любарського районного суду Житомирської області від 4.08.2010 визначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Любар Житомирської області, громадянина України, проживаючого
АДРЕСА_4 , непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:
-28.10.2013 Любарським районним судом Житомирської області за ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.,
16.7.2014Коростишівським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч. З КК України на 4 роки позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком 2 роки,
-22.07.2014 Чуднівським районним судом Житомирської області заст. 289 ч. 1 КК України на 4 роки позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком 2 роки,
-08.08.2014 Любарським районним судом Житомирської області за ст. 198 ч. З КК України на 1 рік обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком 1 рік,
-04.03.2015 Любарським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 2, 263 ч. 1, 70, 71 КК України на 5 років позбавлення волі,
-07.05.2015 Коростишівським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 1, 70 ч. 4 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі по обвинуваченню за ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання:
- за ст. 185 ч. 2 КК України - 5 років позбавлення волі
- за ст. 186 ч. 2 КК України - 4 роки позбавлення волі
Відповідно до вимог ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 7.05.2015 визначити остаточне покарання шляхом часткового складення покарань у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо обвинувачених до вступу вироку в законну силу ухвалено залишити попередній - тримання під вартою. Строк відбуття покарання рахувати з 22.06.2036.
Ухвалено зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України: ОСОБА_9 - з 24.02.2015 по день набрання вироком законної сили,
ОСОБА_7 - з 12.02.2015 по день набрання вироком законної сили.
Стягнути на користь держави процесуальні витрати в сумі 4219 грн. 20 коп. за залучення експертів в дольовому порядку з: ОСОБА_9 -1397 грн. 52 коп з ОСОБА_7 - 2821 грн, 68 коп..
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 ухвалено задовольнити, стягнути з обвинувачених у солідарному порядку на користь потерпілого на відшкодування матеріальної шкоди 920 грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 ухвалено задовольнити частково, стягнути з обвинувачених у солідарному порядку на користь потерпілого на відшкодування матеріальної шкоди 320 грн.. В задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити у зв`язку з недоведеністю.
Згідно вироку суду, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визнані винними та засуджені за те, що ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , де проживав за пропозицією ОСОБА_12 , вирішив повторно таємно, викрасти чуже майно, яке належить останньому, а саме телевізор марки «Toshiba», системний блок та пневматичний пістолет «Красмен».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою викрадення майна ОСОБА_12 , ОСОБА_9 .
Близько 02 години 00 хвилин 0 грудня 2014 року ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на автомобілі «ВАЗ 2106», який перебував у користуванні останнього, проїжджали біля будинку АДРЕСА_6 , де поруч із вказаним будинком помітили припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_13 . У ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна з вказаного автомобіля. Під час розмови ОСОБА_9 , запропонував ОСОБА_7 таємно викрасти будь-яке майно з вказаного автомобіля, на що останній погодився та тим самим, вступив з ОСОБА_9 в попередню злочинну змову.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групи осіб, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , пересвідчившись в тому, що поблизу немає сторонніх осіб та їх дії залишаються ніким не поміченими, ОСОБА_9 підійшов до автомобіля з лівої сторони до водійських дверцят, за допомогою інструменту, який мав при собі, відчинив капот моторного відсіку, а ОСОБА_7 залишився неподалік вказаного автомобіля спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб повідомити про це ОСОБА_9 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 з моторного відсіку викрав автомобільний акумулятор «ENERGY BOX», вартістю 266 грн. 00 коп., та в подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групи осіб, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи в межах спільної злочинної змови, пересвідчившись в тому, що поблизу немає сторонніх осіб та їх дії залишаються ніким не поміченими, ОСОБА_9 підійшов до вказаного автомобіля з лівої сторони, в цей час ОСОБА_7 залишився неподалік вказаного автомобіля, спостерігаючи за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб повідомити про це ОСОБА_9 .. ОСОБА_9 за допомогою домкрата підважив автомобіль, в подальшому за допомогою гайкового ключа відкрутив гайки колеса, та таким чином таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_14 , а саме: автомобільне колесо у зборі, вартістю 600 грн. та два автомобільні дзеркала загальною вартістю 200 грн., чим заподіяли останньому матеріальної шкоди на суму 800 гривень 00 копійок, в подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
В середині січня 2015 у невстановлений слідством день, час та місці ОСОБА_7 перебував біля будинку № 28, що в м. Житомирі по вул. Крошенській, де побачив автомобіль марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_4 . В той же час, день, місці та при вказаних обставинах у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, з корисливих мотивів, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_15 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 підійшов до автомобіля «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_4 , та пересвідчившись, що за ним із сторонніх осіб ніхто не спостерігає, його дії залишаються непомітними, за допомогою підручних матеріалів викрав з вказаного автомобіля акумуляторну батарею марки «Іста» вартістю 1000 грн., після чого місце вчинення злочину з викраденим майном залишив, тим самим розпорядившись ним на ний розсуд.
Близько 00 години 30 хвилин 16 січня 2015 року ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на автомобілі ВАЗ 2106, який перебував у користуванні останнього проїжджали біля будинку № 110, що по вул. Черняховського в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітили припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_5 . У ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна з вказаного автомобіля. Під час розмови ОСОБА_9 , запропонував ОСОБА_7 таємно викрасти будь-яке майно з вказаного автомобіля, на що останній погодився та тим самим, вступив з ОСОБА_9 в попередню злочинну змову.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групи осіб, ОСОБА_9 та. ОСОБА_7 , діючи в межах спільної злочинної змови, пересвідчившись в тому, що поблизу немає сторонніх осіб та їх дії залишаються ніким непоміченими, ОСОБА_7 залишився неподалік вказаного автомобіля спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб повідомити про це ОСОБА_9 , а ОСОБА_16 підійшов до автомобіля з лівої сторони до водійських дверцят, за допомогою ножиць, які мав при собі, відчинив передні ліві дверцята автомобіля з водійської сторони, через які проник до салону вказаного автомобіля, відкрив моторний відсік, звідки викрав автомобільний акумулятор «Еогве», вартістю 478 грн. 50 коп., та з багажного відділу запасне колесо у зборі загальною вартістю 300 грн., чим заподіяли ОСОБА_17 матеріальної шкоди на загальну суму 778 гривень 50 копійок та в подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Близько 03 години 00 хвилин 26 січня 2015 року ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на автомобілі ВАЗ 2106, який перебував у користуванні останнього, проїжджали біля будинку № 4, що по вул. Бальзаківській в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітили припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_18 У ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з вказаного автомобіля. Під час розмови ОСОБА_9 , запропонував ОСОБА_7 таємно викрасти будь-яке майно з вказаного автомобіля, на що останній погодився та тим самим, вступив з ОСОБА_9 в попередню злочинну змову.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи в межах спільної злочинної змови, пересвідчившись в тому, що поблизу немає сторонніх осіб та їх дії залишаються ніким не поміченими, ОСОБА_9 підійшов до автомобіля, а ОСОБА_7 залишився неподалік вказаного автомобіля спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб повідомити про це ОСОБА_9 .. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_9 за допомогою домкрата підважив автомобіль та за допомогою гайкового ключа відкрутив гайки коліс, та таким чином таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_18 , а саме: два автомобільні колеси у зборі загальною вартістю 1714 грн. 74 коп. та в подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Близько 23 години 22 січня 2015 року ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання у м. Житомирі, запропонував ОСОБА_7 , який на той час перебував з ним разом у вказаному домоволодінні, таємне, повторне викрадення чужого майна громадян у м. Коростишеві, на що останній погодився.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , на автомобілі марки ВАЗ 2106, яким користувався останній, попрямували до м. Коростишева Житомирської області. У цей же день у нічний час ОСОБА_9 та ОСОБА_7 приїхали до внутрішнього двору багатоповерхового будинку АДРЕСА_7 , з метою пошуку автомобіля, з якого можна буде викрасти майно.
Після скоєння крадіжки, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 всі викрадені речі перенесли до автомобіля, на якому приїхали, у подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
27 січня 2015 року в нічний час ОСОБА_9 та ОСОБА_7 приїхали до внутрішнього двору багатоповерхового будинку АДРЕСА_8 з метою пошуку автомобіля, з якого можна буде викрасти майно. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 , впевнившись, що у подвір`ї нікого немає, користуючись тим, що його дії не можуть бути помічені сторонніми особами, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_20 , та за допомогою фізичної сили відчинив кришку бака для подачі бензину, після чого, за допомогою гумового шлангу перелив до каністри, яку привіз із собою, бензин А-95 у кількості десяти літрів, вартістю 17 грн. 99 коп. за один літр, на загальну суму 179 грн. 90 коп.. У цей час ОСОБА_7 із передньої частини автомобіля, а саме відсіку для двигуна, який відчинив із салону вказаного автомобіля, в який потрапив шляхом підбору ключа, викрав акумуляторну батарею марки «Исток» 6СТ-60, вартістю 800 грн., таким чином, потерпілому ОСОБА_21 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 979 грн. 90 коп..
Після скоєння крадіжки, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 всі викрадені речі перенесли до автомобіля, на якому приїхали, та у подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Близько 23 год. 28 січня 2015 року. ОСОБА_9 та ОСОБА_7 приїхали до внутрішнього двору багатоповерхового будинку АДРЕСА_9 , з метою пошуку автомобіля, з якого можна буде викрасти майно. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , впевнившись, що у подвір`ї нікого немає, користуючись тим, що їх дії не можуть бути помічені сторонніми особами, підійшли до автомобіля марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_22 , де ОСОБА_9 із передньої частини автомобіля, а саме відсіку для двигуна, який відчинив із салону вказаного автомобіля в який потрапив шляхом підбору ключа, викрав акумуляторну батарею марки «Nova» SMF 562176, вартістю 800 грн., а ОСОБА_7 із салону автомобіля викрав магнітолу марки «Pioneer», вартістю 500 грн. з флеш-носієм марки "Kingston ємністю 4 Гб., вартістю 120 грн.
Таким чином, внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .. ОСОБА_22 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1420 грн.
Після скоєння крадіжки, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 всі викрадені речі перенесли до автомобіля, на якому приїхали, у подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групи осіб, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи в межах спільної злочинної змови, пересвідчившись в тому, що поблизу немає сторонніх осіб та їх дії залишаються ніким не поміченими, ОСОБА_9 підійшов до автомобіля, а ОСОБА_23 залишився в салоні свого автомобіля спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб повідомити про це ОСОБА_9 та мати можливість швидко залишити місце вчиненого злочину.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 підійшов до лючка для заливу пального, відкрутивши кришку заливної горловини бензобаку та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою гумового шлангу злив у каністру 20 л. пального А-92, на суму 320 грн.
В цей час до автомобіля підходив власник ОСОБА_24 , який помітив злочинні дії ОСОБА_9 та намагався останнього затримати, однак ОСОБА_9 з викраденим майном сів у автомобіль ВАЗ «2106», за кермом якого знаходився ОСОБА_7 , та з місця вчиненого злочину втекли.
На початку лютого 2015 у невстановлений слідством день, час та місці ОСОБА_7 перебував біля будинку № 66, що в м. Житомирі по вул. Східній, де побачив автомобіль марки «ВАЗ 2104», д.н.з. НОМЕР_11 . В той же час, день, місці та при вказаних обставинах у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, з корисливих мотивів, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_25 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 підійшов до автомобіля «ВАЗ 2104»,
і д.н.з. НОМЕР_12 , та пересвідчившись, що за ним із сторонніх осіб ніхто його дії залишаються непомітними, за допомогою підручних матеріалів викрав з вказаного автомобіля акумуляторну батарею марки «Веста» вартістю 1100 грн., після чого місце вчинення злочину з викраденим майном залишив, тим самим розпорядившись ним на ний розсуд.
На початку лютого 2015 у невстановлений слідством день, час та місці ОСОБА_7 перебував біля будинку № 29, що в м. Житомирі по вул. Гоголівській, де побачив автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_13 . В той же час, день, місці та при вказаних обставинах у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, з корисливих мотивів, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_26 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 підійшов до автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_13 , та пересвідчившись, що за ним із сторонніх осіб ніхто не спостерігає, його дії залишаються непомітними, за допомогою підручних матеріалів викрав з вказаного автомобіля акумуляторну батарею вартістю 1000 грн., за допомогою підручних матеріашв злив з автомобіля пальне в кількості 12 л. на загальну суму 200 грн., після чого місце вчинення злочину з викраденим майном залишив, тим самим розпорядившись ним на ний розсуд.
7лютого 2015 року ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_10 , яку винаймав щодобово у ОСОБА_27 , вирішив повторно таємно, викрасти чуже майно, яке належить останньому, а саме телевізор марки «Daewoo», телевізор марки «LG», пилосос марки «LG» та модем «Київстар».
Близько 02 години 00 хвилин 08 лютого 2015 року ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на автомобілі ВАЗ 2106, який перебував у користуванні останнього, проїжджали біля будинку № 1/1, що по майдану Польовому в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітили припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_14 . У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_9 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, яким він поділився з ОСОБА_7 , на що останній погодився та тим самим, вступив з ОСОБА_9 в попередню злочинну змову.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групи осіб, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи в межах спільної злочинної змови, пересвідчившись в тому, що поблизу немає сторонніх осіб та їх дії залишаються ніким не поміченими, ОСОБА_9 підійшов з лівої сторони до водійських дверцят вказаного автомобіля, а ОСОБА_7 залишився неподалік вказаного автомобіля спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб повідомити про це ОСОБА_9 .. ОСОБА_9 за допомогою ножниць, які мав при собі, відчинив передні ліві дверцята автомобіля з водійської сторони, через які проник до салону вказаного автомобіля, звідки таємно повторно викрав панель під звукові колонки вартістю 150 грн., а з моторного відсіку автомобільний акумулятор «Vista», вартістю 600 грн., та за допомогою бензонасосу злив з баку 10 л. бензину А-95, за ціною 17 грн. за 1 л., на суму 170 грн., та в подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 920 гривень 00 копійок.
Близько 23 год. 00 хв. 11 лютого 2015 року у ОСОБА_7 , який знаходився у м. Житомирі, виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна з автомобілів жителів м. Коростишева, у зв`язку з чим він пішов до будинку АДРЕСА_11 , де, у свого знайомого ОСОБА_28 попросі а якому планував поїхати до м. Коростишева з метою вчинення крадіжок. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , на автомобілі марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував яким він сам, разом зі своїм знайомим ОСОБА_28 , попрямував до м. Коростишева Житомирської області.
У цей же день, у нічний час ОСОБА_7 приїхав до внутрішнього двору багатоповерхового будинку АДРЕСА_4 , з метою пошуку автомобіля, з якого можна буде викрасти майно. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , впевнившись, що у подвір`ї нікого немає, користуючись тим, що його дії не можуть бути помічені сторонніми особами, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_15 , що належить ОСОБА_29 , та шляхом підбору ключа, відчинив дверцята автомобіля, після чого, із задньої панелі в салоні викрав колонки марки «JVC», вартістю 350 грн., із салону автомобіля викрав бензопилу марки «STIHL», вартістю 2866 грн. 50 коп., з відсіку для двигуна викрав акумуляторну батарею марки «Исток», 12В 60Ач480А, вартістю 126 грн. 40 коп.. Таким чином, внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_29 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 3342 грн. 90 коп.
Після скоєння крадіжки, ОСОБА_7 всі викрадені речі переніс до автомобіля, на якому приїхав, та у подальшому поїхав далі по м. Коростишів.
Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 був затриманий працівниками міліції, і, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, тобто не мав фактичної змоги розпорядитися викраденим майном, оскільки був затриманий одразу біля автомобіля.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 скоїли злочин, передбачений ч. 2 ст.185 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) (по епізоду заволодіння майном ОСОБА_11 ), вчиненому повторно за попередньою
змовою групою осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду зміни та призначити більш м`яке покарання. Посилається на те, що покарання, визначене судом першої інстанції є таким, що не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, яке хоч і не виходить за межі, встановленого санкцією ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, але за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості. Вказує, що судом першої інстанції при призначенні покарання не було належним чином враховано пом`якшуючих обставин, а також судом не було належним чином встановлено особу обвинуваченого, оскільки ОСОБА_7 як на досудовому так і на судовому слідстві під час допиту його в якості підозрюваного, обвинуваченого визнавав вину у скоєному ним злочинах в повному обсязі підтвердив усі ті обставини, які були встановлені досудовим розслідуванням, пов`язані із скоєним ним злочином, щиро розкаявся у скоєних ним злочинах. При цьому активно сприяв розкриттю злочину на досудовому розслідуванні, а саме: завдяки його співпраці слідством потерпілим було повернуто викрадене майно (близько 10 акумуляторі Вказані вище обставини з підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 66 КК України є обставин що пом`якшують покарання засудженого при призначенні покарання передбаченого ст. 185 КК України. Стверджує, що судом першої інстанції в постановленому ним вироку було зазначено, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, однак судом дійсності не було враховано вказану обставину під час призначення покарання, оскільки вказана обставина не характеризує особу обвинуваченого з негативної сторони, більше того з характеристики випливає, що жодних компрометуючих дій з боку обвинувачено не відомо та не було встановлено, що свідчить лише на користь обвинуваченого позитивно характеризуючи особу обвинуваченого. Вказує також, що судом першої інстанції не було враховано, що на утриманні обвинуваченого знаходилась неповнолітня дитина. Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції потерпілі просили, обвинуваченого суворо не карати, а прокурор у своїй промові в судових дебатах просив суд остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.
Заслухавши доповідь судді, захисника та обвинуваченого, які підтримали свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах.
Вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_9 не оскаржується.
Судом вірно встановлено та підтверджено матеріалами провадження, що ОСОБА_7 вчинив злочини проти власності, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, будучи неодноразово судимим, що свідчить про те, що належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став. Суд під час розгляду справи встановив пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, сприяння у розкритті злочинів. Обтяжуючою обставиною судом першої інстанції встановлено - рецидив злочину.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом першої інстанції призначено в межах санкцій ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, із врахуванням вимог ст.65 КК України. При його визначенні, як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, сприяння у розкритті злочинів, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину. Судом враховано особу винного, який визнав вину та щиро розкаявся, посередньо характеризується за місцем проживання, його роль у вчиненні злочинів та кількість епізодів, те, що неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив дані злочини, будучи умовно-достроково звільненим, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки та не бажання до нормальної адаптації у суспільстві. Тому суд першої інстанції з урахуванням всіх обставин провадження, думки потерпілих, правильно прийшов до висновку про те, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі.
Твердження захисника про те, що при призначенні її підзахисному покарання судом першої інстанції не достатньо враховано пом`якшуючі обставини та особу обвинуваченого є безпідставними, та спростовуються матеріалами провадження..
Доводи захисника про те, що при викладенні характеризуючих даних обвинуваченого, суд невірно зазначив про посередню характеристику з місця проживання, адже в ній зазначено про те, що компрометуючих дій з боку обвинуваченого не відомо та не встановлено, що на думку захисника свідчить про позитивну характеристику, є надуманими, оскільки „характеризується посередньо це оціночне поняття, яке не є ні позитивною, ні негативною характеристикою.
Твердження захисника про те, що у обвинуваченого на утриманні перебуває неповнолітня дитина заслуговують на увагу колегії суддів, проте не можуть бути підставою для пом`якшення покарання з урахуванням всіх обставин даного провадження. Крім того на підтвердження вказаної обставини стороною захисту не гадано жодного доказу, в тому числі і щодо утримання своєї неповнолітньої дитини, тим більш, що відповідно до довідки з місця проживання (т.2 а.п. 57) ОСОБА_30 з дитиною не проживає, даних про участь в її утриманні матеріли провадження не містять.
Посилання захисника на те, що потерпілі просили обвинуваченого суворо не карати, а прокурор у судових дебатах просив призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі не свідчить про неправильність призначеного судом першої інстанції покарання із застосуванням ст.ст.70,71 КК України та визначенням остаточного покарання саме у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі враховуючи обставини даного провадження, кількість епізодів крадіжок та грабежу, наявності судимостей та вчинення обвинуваченим даних злочинів, будучи умовно-достроково звільненим.
З огляду на викладене, всі об`єктивні дані, які впливають на вид та розмір призначеного покарання, були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, тому підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі його захисника, немає.
Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування вироку суду, немає.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м.Житомира від 22 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України та ОСОБА_9 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, - без зміни.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а засудженим ОСОБА_31 - в той же строк з дня отримання копії ухвали.
Судді: