Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
01 вересня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

представника ОСОБА_5 і ОСОБА_6

адвоката - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 серпня 2016 року про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчої Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000865 від 10 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України та накладено арешт на майно, а саме: транспортний засіб марки «МТЗ 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп марки «2 ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які слугували засобом вчинення кримінального правопорушення та використовувались для перевезення корисних копалин зовні схожих на пісок, які були об`єктом злочину, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що враховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що транспортний засіб марки «МТЗ 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп «2 ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_2 з насипом корисних копалин зовні схожих на пісок мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та що згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти особи, користуватися та розпоряджатися певним її майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, а також що згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення чи (або) зберегли на собі його сліди, - тому є необхідним застосування арешту щодо тимчасово вилученого транспортного засобу та причіпу, котрі слугували засобом вчинення кримінального правопорушення та використовувались для перевезення корисних копалин, які були об`єктом злочину.

Слідчим доведено те, що транспортний засіб та причіп до нього є знаряддями вчинення злочину, а корисні копалини предметом посягання, а тому є всі підстави для накладення арешту на вказане майно.

У поданій на ухвалу слідчого судді апеляційній скарзі, адвокат ОСОБА_7 діючий в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_5 зазначає, що ухвала є незаконною, оскільки слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчої про арешт майна без виклику у судове засідання власників майна, таким чином порушив право останніх на захист. Стверджує, що як в клопотанні слідчої про арешт майна так і у оскаржуваній ухвалі зазначено про те, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб марки «МТЗ 80» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить (перебуває у власності) ОСОБА_9 , і лише перебуває у користуванні ОСОБА_6 , а причіп марки «2 ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_2 перебуває у власності ОСОБА_5 , жителя с.Мокре, Дубенського району Рівненської області. Вважає, що слідчим суддею в порушення вимог ч.4 ст.173 КПК України, накладаючи арешт на майно не враховано негативні наслідки для інших осіб, оскільки транспортний засіб та причіп використовуються їх власниками для обслуговування земельних ділянок та особистого господарства. Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчої ОСОБА_8 погодженого з прокурором про накладення арешту на транспортний засіб «МТЗ 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп марки «2 ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Заслухавши доповідь судді, доводи представника володільця та користувача вилученого майна ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали про задоволення клопотання слідчої про накладення арешту на майно, обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктом десятим ч.1 ст.393 КПК України, передбачено, що апеляційну скаргу на судове рішення мають право подати особи у випадках, передбачених КПК України.

Згідно п.9 ч.1 ст.309 КПК України, коло суб`єктів оскарження ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому прямо не визначено. Проте, виходячи із положень ч.1 ст.174 КПК України, правом оскаржити рішення слідчого судді про накладення арешту на майно наділені підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до порядку, передбаченого ст.174 КПК України, перелічені особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково, а потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку згідно зі ст.309 КПК України.

Із матеріалів судового провадження та змісту ухвали слідчого судді не вбачається, чи має ОСОБА_6 відповідний процесуальний статус у кримінальному провадженні №0000865.

При апеляційному розгляді матеріалів судового провадження за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, щодо арешту майна (транспортного засобу марки «МТЗ 80» та причіпу марки «2 ПТС-4»), ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що не є власником майна, на котре слідчим суддею було накладено арешт, зокрема власниками вказаного майна є ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , котрі у судове засідання не викликались. Наведене ствердилось у ході апеляційного розгляду матеріалів про арешт майна.

До розгляду погодженого з прокурором клопотання старшої слідчої Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000865 ОСОБА_5 та ОСОБА_9 не залучалися, а обставини належності саме їм майна щодо якого вирішувалося питання про арешт, слідчим суддею не перевірялись, жодні документи ймовірної належності ОСОБА_5 та ОСОБА_9 транспортного засобу марки «МТЗ 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіпу марки «2 ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які слугували засобом вчинення кримінального правопорушення та використовувались для перевезення корисних копалин зовні схожих на пісок, що були об`єктом злочину, слідчим суддею не досліджувались.

А тому, обставини щодо ймовірної належності ОСОБА_5 та ОСОБА_9 тимчасово вилученого майна (транспортного засобу «МТЗ 80» та причіпу марки «2 ПТС-4») та необґрунтованості накладення арешту, насамперед мають бути досліджені слідчим суддею, що випливає із вимог ч.2 ст.174 КПК України.

З огляду на викладене, на даний час відсутні підстави вважати, що ОСОБА_6 є суб`єктом апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, передбаченої п.9 ч.1 ст.309 КПК України, а тому колегія суддів вважає, що адвокату ОСОБА_7 діючому в інтересах ОСОБА_6 слід відмовити в її прийнятті, що не позбавляє ОСОБА_7 права звернутись до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України.

Керуючись ст.ст.376, 399 КПК України,

у х в а л и л а :
У прийнятті апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 серпня 2016 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчоїДубенського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про накладення арешту на транспортний засіб марки «МТЗ 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп марки «2 ПТС-4», реєстраційний номер НОМЕР_2 відмовити.

Ухвала є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.
С у д д і :

____________ __________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .