Справа № 289/1670/16-к
Номер провадження 1-кп/289/147/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.12.2016 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000605 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Радомишль Житомирської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, зареєстрованого : АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Радомишль Житомирської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
08 жовтня 2016 року у нічний час, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після вживання алкогольних напоїв, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вирішили відкрито викрасти чуже майно, шляхом вчинення грабежу відносно когось із перехожих в м. Радомишль Житомирської області.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , проходячи біля кафе-бару «Фулл-Хаус» по вул. Міськради в м. Радомишль біля 01-00 годині цієї ж ночі, помітили ОСОБА_6 , в цей же час, ОСОБА_4 , знаючи, що ОСОБА_6 може мати при собі матеріальні та грошові цінності, а також місце її проживання, яке розташоване на околиці міста, повідомив дану інформацію ОСОБА_5 і у них виник спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 ..

Коли біля 01-30 години цієї ж ночі ОСОБА_6 вийшла на луг біля вулиці Пархоменка в м. Радомишль Житомирської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи спільно групою осіб, із корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність та відкритість вчиняємих дій, наздогнали ОСОБА_6 і ОСОБА_4 застосував до неї насильство, яке не було небезпечним для її життя чи здоров`я, поваливши руками ОСОБА_6 на землю, а ОСОБА_5 , закрив рукою рота та відібрав її мобільний телефон «Samsung Galaxy Ace S5830i», який вона тримала в руці, вартістю 593 гривні, і дві сім карти мобільних операторів «Київстар» та «Лайфселл» вартістю по 15 гривень кожна, флеш карту ємністю 8 Gb вартістю 92 гривні, таким чином заподіяли ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 715 гривень.

Обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм злочину винними себе визнали повністю і підтвердили факт вчинення злочину при викладених вище обставинах. Пояснили, що щиро каються у вчиненому злочині, та жалкують, що так вчинили, та попросили вибачення у потерпілої.

Крім визнання обвинуваченими своєї вини їх вина підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що коли вона поверталася додому близько 1-30 години ночі мобільний телефон у неї відкрито викрали ОСОБА_4 і ОСОБА_5 при обставинах викладених вище.

Переконавшись у тому, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю визнають свою вину в інкримінованому їм органом досудового розслідування злочині, обвинувачені та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за викладеним фактом за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене групою осіб.

Згідно до ст.337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом досліджувалися дані про осіб обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , при цьому встановлено, що обидва раніше не судимі; офіційно не працевлаштовані; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебувають; за місцем проживання характеризується посередньо, інших відомостей не добуто, обвинуваченими та іншими учасниками судового провадження не надано.

В суді ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними себе у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, щиро розкаялись, що на підставі ст.66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд враховує, що вчинений злочин є злочином середньої тяжкості, враховує наявність пом`якшуючої обставини щире каяття, те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , до кримінальної відповідальності притягується вперше, потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання, матеріальна шкода відшкодована, тому покарання можливо призначити у мінімальному розмірі санкції ч.2 ст.186 КК України.

Враховуючи особу обвинувачених, їх молодий вік, ставлення останніх до скоєного, зважаючи на позицію державного обвинувача та потерпілої, суд доходить висновку, що виправлення обвинувачених можливо без ізоляції від суспільства та призначити покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, з випробуванням та покладенням відповідно обов`язків, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.

Достатніх підстав для призначення більш суворих видів і розмірів покарання не убачається.

Цивільний позов у справі заявлено не було.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч.2 ст.186 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ мобільний телефон «Samsung Galaxy Ace S5830i» - залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений з передбачених ст.349 КПК України підстав до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1