Справа № 751/154/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/377/2016
Категорія - ч.2 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04 лютого 2016 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, українця, не одруженого, раніше не судимого, студента Чернігівського національного технологічного університету, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04 лютого 2016 року ОСОБА_7 визнано винним за ч.2 ст.289 КК України і призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до вимог ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати в сумі 2583,00 грн. за проведення експертиз на користь держави.

Як встановлено судом першої інстанції, 22.08.2015 року, близько 03-00 год., ОСОБА_7 , діючи умисно, знаходячись поблизу будинку № 24, що розташований по вул. Щорса в м. Чернігові, за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 3731/15-24 від 27.11.2015 року складає 34494,70 грн., чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

13.09.2015 року, близько 02-00 год., ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, знаходячись біля першого під`їзду будинку № 35, що розташований по вул. Рокосовського в м. Чернігові, за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 3936/15-24 від 22.12.2015 року складає 27541,14 грн., чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

26.09.2015 року, близько 03-00 год., ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, знаходячись біля будинку № 8, що розташований по вул. Шевчука в м. Чернігові, за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 3937/15-24 від 22.12.2015 року складає 15696,62 грн., чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 вважає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу внаслідок м`якості призначеного покарання і є істотним порушенням принципів об`єктивності, справедливості та індивідуалізації покарання. Судом не враховано, що ОСОБА_7 після першого факту скоєння тяжкого злочину не припинив свою протиправну поведінку, а продовжив вчиняти нові злочини, таким чином скоївши три заволодіння транспортними засобами впродовж лише одного місяця. Також, спричинена шкода частково відшкодована обвинуваченим, а частково його батьком, що також не враховано судом. На думку прокурора, беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 слід призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України, пов`язане із ізоляцією від суспільства у виді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити з вказаних у ній обставин, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Під час судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_7 свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Вирішуючи питання стосовно призначення покарання ОСОБА_7 колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора в частині невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого не знаходять своє підтвердження.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував дані, які характеризують особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, розкаявся в скоєному та сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а також те, що він повністю відшкодував завдану шкоду потерпілим і призначив покарання в межах санкції ч.2 ст.289 КК України із наданням іспитового строку.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

В апеляційній скарзі прокурором не наведено інших пом`якшувальних обставин для застосування ст.69 КК України ніж ті, які вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання. Крім того, факт часткового відшкодування шкоди батьком обвинуваченого ОСОБА_7 не є підставою для призначення більш суворої міри покарання.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4