Справа № 296/9143/16-к
УХВАЛА
Іменем України
28 жовтня 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №00001356 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красилівка, Новоград-Волинського р-ну, Житомирської області, громадянина України, освіта середня неповна, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого управління ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудове розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001356, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначив, що 12.08.2016 близько 11 години ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , на головах яких були одягнені шапки-маски (балаклави) з метою приховування своїх облич, через незачинені вхідні двері, проникли до приміщення ювелірного салону «Анна», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де із погрозами застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я продавців вказаного салону, які виразились у демонструванні металевої труби та предмету схожого на пістолет, вчинили напад, внаслідок чого заволоділи чужим майном, що належить ОСОБА_14 , а саме ювелірними виробами із золота, чим заподіяли матеріальної шкоди на загальну суму 1 175 892 грн., що на момент вчинення злочину становило особливо великий розмір.

26.10.2016 о 07 год. 45 хв. ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчинення злочину та цього ж дня о 21 год. 15 хв. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України, а саме вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном у особливо великому розмірі, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та наголосили, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі та вказували на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що підозрюваний є неповнолітньою особою, співпрацює зі слідством, має позитивні характеристики, захорювання серця та органів дихання, та вказував про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні свою причетність до інкримінованого злочину визнав, вказував на співпрацю зі слідством та розкаювався у вчиненому, проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, підозрюваного та його захисника та законного представника, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, що підтверджується зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_14 ; показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_19 ; протоколами проведення слідчих експериментів із ОСОБА_22 , ОСОБА_21 та ОСОБА_15 ; протоколом огляду місця події від 12.08.2016, відповідно до якого оглянуто місце вчинення злочину - приміщення ювелірного салону «Анна»; протоколом огляду місця події від 12.08.2016, відповідно до якого оглянуто ділянки прилеглої території до приміщення котельні, смітника та дитячого майданчика, що розміщені по вул. Пушкіна, 8-А в м. Новоград-Волинський, Житомирської області; протоколом огляду речей (оптичного диску) від 02.09.2016, відповідно до якого вилучено у ОСОБА_20 компакт-диск із записами з камер спостереження, які монтовані у приміщенні ювелірного салону «Анна»; протоколом огляду речей (оптичного диску) від 02.09.2016, в ході якого здійснено перегляд відеозапису з камер спостереження, які монтовані у приміщенні ювелірного салону «Анна»; висновками судово-молекулярно-генетичних експертиз № 10-465 від 11.10.2016, № 10-476 від 20.10.2016, № 10-469 від 18.10.2016, №10-467 від 17.10.2016; показаннями підозрюваного ОСОБА_11 про обставини вчинення ним та іншими співучасниками розбійного нападу 12.08.2016 та проведеним із ними слідчим експериментом.

Слідчим суддею також враховується, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, та під тяжкістю покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а тому вважає, що прокурором та слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

При цьому, у п.52 рішенні Європейського суду з прав людини у справі Ливада проти України від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 Суд вказує, що аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі Харченко проти України, заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, конкретні обставини вчинення злочину та ролі підозрюваного у його вчиненні, який безпосередньо не здійснював дії, пов"язані із погрозами застосування насильства небезпечного для життя та здоров"я, а також дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він є неповнолітньою особою, має позитивні характеристики за місцем проживання, проживає у м. Новогра-Волинську Житомирської області зі свою матір"ю та молодшим братом, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також те, що підозрюваний сприяє слідству та надає зізнавальні показання у вчиненому кримінальному правопорушенні, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено та у судовому засіданні не встановлено об"єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 можливе виключно в умовах тримання його під вартою, а тому вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, який, на думку слідчого судді, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_7 додаткові обов"язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №00001356 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком два місяці, тобто до 28.12.2016 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2) прибувати до слідчого та прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за першим викликом та до суду за кожною вимогою;

3) здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

4) заборонити спілкуватися зі свідками, потерпілими, іншими особами у кримінальному провадженні;

3) носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного (Житомирська область, м. Новоград- Волинський)

Згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначити строк дії обов"язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Роз"яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1