Справа № 199/1485/16-к
ВИРОК
іменем України
2016 року квітня місяця 22 дня м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого, - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0002590 від 17.11.2015, відносно, -

ОСОБА_3 ,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, громадянина України, із повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх і непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 20.08.2008 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ст.ст. 75,76,104 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
2) 21.08.2015 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до зміненого обвинувачення прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та затвердженого 31.03.2016 Заступником керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, -

ОСОБА_5 ,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Дніпропетровську, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх і непрацездатних осіб, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 14.09.2010 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 186, ст.ст. 75,76,104 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
2) 13.05.2011 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнення: 24.10.2014 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 8 місяців 27 днів;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, відповідно до зміненого обвинувачення прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та затвердженого 31.03.2016 Заступником керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1,-

.

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 , неповнолітніх потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та їх законних представників: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_25 , обвинувачених: ОСОБА_3 та ОСОБА_26 та їх захисників: ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , педагогів ОСОБА_29 та ОСОБА_30 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , маючи непогашені судимості за злочини проти власності, знову вчинили ряд умисних корисливих злочинів проти власності на території Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпропетровська за наступних обставин.

1-й епізод:
16.11.2015 близько 14:55 години ОСОБА_3 , проходив повз будинок № 11 по вулиці Кожем`яки в місті Дніпропетровську, де попереду нього йшов неповнолітній ОСОБА_7 , який при цьому розмовляв по мобільному телефону марки «Nomi», моделі «i502», тримаючи його біля вуха. В цей момент у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме: мобільного телефону марки «Nomi», моделі «i502», який належить неповнолітньому ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_3 , в цей же день близько 15:00 години, продовжуючи знаходитись навпроти будинку № 11, розташованого за адресою: вулиця Кожем`яки в місті Дніпропетровську, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для неповнолітнього потерпілого та оточуючих, підбіг до неповнолітнього ОСОБА_7 ззаду, та своєю правою рукою вихопив із руки останнього мобільний телефон марки «Nomi», моделі «i502». Заволодівши викраденим майном, а саме: мобільний телефон марки «Nomi», моделі «i502», ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 70/34-351 від 10.02.2016, матеріальний збиток на загальну суму 1670.00 гривень.

2-й епізод:

16.11.2015 близько 12:30 години ОСОБА_5 , знаходився поблизу будівлі школи № 133, розташованої за адресою: провулок Л. Мокієвської 5а в місті Дніпропетровську, де повз нього проходив неповнолітній ОСОБА_15 . В цей момент у ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме: мобільного телефону марки «Nokia», моделі «Lumia 510», який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_15 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна (грабіж), у цей же день близько 12:35 години, продовжуючи знаходитись біля школи № 133, розташованої за адресою: провулок Л. Мокієвської 5а в місті Дніпропетровську, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілого та оточуючих, підійшов до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_15 з переду та схопив його за рукав куртки, при цьому, тримаючи останнього почав вимагати мобільний телефон, але неповнолітній потерпілий ОСОБА_15 чинив опір та намагався втекти. Після того, як ОСОБА_5 пригрозив неповнолітньому ОСОБА_15 силою, останній добровільно віддав мобільний телефон марки «Nokia», моделі «Lumia 510», після чого ОСОБА_5 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_15 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 70/34-359 від 10.02.2016, матеріальний збиток на загальну суму 758,33 гривень.

3-й епізод:

Далі, 20.11.2015 близько 22:00 години ОСОБА_5 разом з невстановленою слідством особою знаходився поблизу будинку АДРЕСА_3 , де побачив неповнолітнього ОСОБА_14 . Того ж дня близько 22:00 години ОСОБА_5 , разом з невстановленою слідством особою, знаходячись за вищевказаною адресою, підійшли до неповнолітнього ОСОБА_14 та невстановлена слідством особа, попросила у нього грошові кошти на проїзд, після того як ОСОБА_14 передав останньому грошові кошти, у ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме: мобільного телефону марки «Apple», моделі «Iphone 5s 32 Gb» та грошових коштів, які належать неповнолітньому ОСОБА_14 .
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна (грабіж), у цей же день близько 22:10 години, продовжуючи знаходитись біля будинку № 6, розташованого за адресою: вулиця Желваковського в місті Дніпропетровську, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для неповнолітнього потерпілого та оточуючих, попрохав неповнолітнього ОСОБА_14 показати свій мобільний телефон під приводом дізнатись номер спільної знайомої та, коли останній дістав свій мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone 5s 32 Gb» білого кольору, ОСОБА_5 почав вихоплювати його з рук неповнолітнього. В цей час неповнолітній ОСОБА_14 почав чинити опір, з метою подолання якого невстановлена слідством особа почала тримати ОСОБА_14 за плечі, в той час, як ОСОБА_5 своєю правою рукою стиснутою в кулак наніс неповнолітньому близько 3 ударів в обличчя, після чого ОСОБА_31 впав на землю. ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти злочинні дії, наніс потерпілого ще 2 удари в обличчя, тим самим застосував насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я. Подолавши опір неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_5 забрав у останнього мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone 5s 32 Gb» та грошові кошти в сумі 300 гривень, після чого разом з невстановленою слідством особою, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Згідно акту судово-медичного дослідження № 5332 від 23.11.2015, ОСОБА_5 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_32 тілесні ушкодження у вигляді: синців, крапкових внутрішньо-шкіряних крововиливів та саден на обличчі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_14 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 70/34-349від 10.02.2016, матеріальний збиток на загальну суму 7798,66 гривень.

4-й епізод:

Далі, 04.12.2015 близько 16:10 години ОСОБА_3 проходив повз будівлю школи № 133, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , де в цей момент повз нього проходив неповнолітній потерпілий ОСОБА_11 . Порівнявшись з останній, ОСОБА_3 поцікавився котра година, нащо неповнолітній ОСОБА_11 дістав з кишені мобільний телефон марки «Nokia», моделі «225» та сказав котра година. В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме: мобільного телефону марки «Nokia», моделі «225», який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_3 в цей же день близько 16:15 години, продовжуючи знаходитись неподалік будівлі школи № 133, розташованої за адресою: провулок Л. Мокієвської, 5а в місті Дніпропетровську, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для неповнолітнього потерпілого та оточуючих, вибив з рук неповнолітнього ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Nokia», моделі «225», який підібрав та, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_11 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6/34-629 від 10.03.2016, матеріальний збиток на загальну суму 503,33 гривень.
5-й епізод:

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 12.12.2015 близько 16:00 години знаходився на подвір`ї школи № 131, розташованої за адресою: провулок Л. Мокієвської, 10 в місті Дніпропетровську, де грав у футбол разом з неповнолітнім ОСОБА_13 та іншими невстановленими слідством особами. В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме: мобільного телефону, який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_13 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна (грабіж), у цей же день близько 16:15 години, продовжуючи знаходитись на подвір`ї школи № 131, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 запропонував неповнолітньому ОСОБА_13 піти з ним до магазину, на що неповнолітній ОСОБА_13 погодився.

Здійснивши покупки, неповнолітній потерпілий ОСОБА_13 направився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , а ОСОБА_5 сказав неповнолітньому ОСОБА_13 , що піде на зупинку громадського транспорту та поїде додому. Неповнолітній ОСОБА_13 , зайшовши до під`їзду будинку АДРЕСА_5 , почув, що за ним хтось йде, озирнувшись, він побачив ОСОБА_5 , який з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для неповнолітнього потерпілого та оточуючих, підбіг до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_13 , схопив його за обличчя, закривши останньому рот, повалив на підлогу та дістав з кишені неповнолітнього мобільний телефон марки «Sаmsung», моделі «S5230» та почав вимагати у останнього золото та гроші. Після того, як неповнолітній ОСОБА_13 , відповів, що при ньому нічого не має, ОСОБА_33 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_13 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 70/34-387 від 12.02.2016, матеріальний збиток на загальну суму 328,33 гривень.

6-й епізод:

Далі, 24.12.2015 близько 14:00 години ОСОБА_3 проходив повз будівлю школи № 133, яка розташована за адресою: провулок Л. Мокієвської, 5а в місті Дніпропетровську, де неподалік від школи, побачив компанію неповнолітніх, які спілкувались між собою. ОСОБА_3 , підійшовши до останніх, поцікавився котра година, нащо один із компанії неповнолітніх, а саме: неповнолітній ОСОБА_8 , дістав з кишені мобільний телефон марки «Nomi», моделі «i240» та сказав, котра година. В цей момент у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме: мобільного телефону марки «Nomi», моделі «i240», який належить неповнолітньому ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_3 , в цей же день близько 14:15 години, продовжуючи знаходитись неподалік будівлі школи № 133, розташованої за адресою: провулок Л. Мокієвської 5а в місті Дніпропетровську, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для неповнолітнього потерпілого та оточуючих, вихопив з рук неповнолітнього ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «Nomi», моделі «i240» та з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 70/34-350 від 10.02.2016, матеріальний збиток на загальну суму 325.00 гривень.
7-й епізод:

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , 27.12.2015 близько о 18:30 години знаходився поблизу школи № 131, розташованої за адресою: провулок Л. Мокієвської 10 в місті Дніпропетровську, де повз нього проходив неповнолітній ОСОБА_12 , який розмовляв по телефону, тримаючи мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «A859» біля вуха. В цей момент у ОСОБА_34 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме: мобільного телефону марки «Lenovo» моделі «A859», який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_5 , в цей же день близько 18:35 години, продовжуючи знаходитись навпроти школи № 131, розташованої за адресою: провулок Л. Мокієвської 10 в місті Дніпропетровську, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для неповнолітнього потерпілого та оточуючих, підбіг до неповнолітнього ОСОБА_12 , який в цей момент озирнувся, схопив останнього за обличчя та вихопив із його рук мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «A859». Після чого ОСОБА_5 , присвоївши викрадене майно, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «A859», з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_12 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 70/34-352 від 10.02.2016, матеріальний збиток на загальну суму 2000,00 гривень.

8-й епізод:

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_3 05.01.2016 року близько 23:00 години йшли по Донецькому шосе в місті Дніпропетровську, де проходячи повз будинок № 116, побачили раніше невідомих їм трьох осіб. В цей момент у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб. Діючи умисно, групою осіб, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вступили у попередню злочинну змову, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , діючи злагоджено між собою, за попередньою змовою групою осіб, з метою реалізації свого єдиного злочинного умислу, розробили план, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В цей же день приблизно о 23:10 годині, розподіливши ролі між собою, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи знаходитись навпроти будинку АДРЕСА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, відповідно до відведеної йому ролі у скоєнні кримінального правопорушення, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_10 , схопив його за рукав одягненої на ньому куртки та почав вимагати віддати мобільний телефон, на що ОСОБА_10 не погодився та ОСОБА_3 своєю правою рукою, стиснутою в кулак, наніс 3 удари в область губ ОСОБА_10 з лівої сторони, тим самим подолавши опір останнього, заволодів його мобільним телефоном марки «Sаmsung», моделі «Galaxy Core 2 SM- G355H». Після цього повернувся до ОСОБА_6 та своєю правою рукою, стиснутою в кулак, наніс останньому 1 удар в ніс, після чого заволодів його мобільним телефоном марки «Apple», моделі «Iphone 5».

Одночасно з цим, ОСОБА_5 , який в цей час підійшов до ОСОБА_9 , ухилився від точного втілення обумовлених раніше з ОСОБА_3 дій, почав вчиняти злочин, не узгоджений з останнім. Тримаючи в своїй правій руці невстановлений слідством ніж, направлений лезом в бік ОСОБА_9 та погрожуючи ним, ОСОБА_5 за власною волею, без попередньої домовленості з ОСОБА_3 , напав на неповнолітнього ОСОБА_9 з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу. Всупереч волі останнього ОСОБА_5 відвів його в бік та, стоячи біля нього, продовжуючи погрожувати невстановленим слідством ножем, ОСОБА_5 заволодів належним ОСОБА_9 майном. а саме: ноутбуком марки «Asus», моделі «N550JA», мобільним телефоном марки «Apple», моделі «Iphone 4» та грошовими коштами в сумі 200 гривень, тим самим здійснив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зникли з місця скоєння кримінальних правопорушень з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 70/34-133 від 09.02.2016матеріальний збиток на загальну суму 16286,25 гривень. Своїми умисними діями ОСОБА_3 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 70/34-133 від 09.02.2016спричинив потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 4990,00 гривень та неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 2011,80 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, заявив про щиросердне каяття у вчиненому та не оспорюючи фактичні обставини у справі, пояснив, що дійсно він при вищевикладених обставинах, 16.11.2015 близько 14:55 години, проходячи повз будинок АДРЕСА_7 , відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Nomi i502», який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 , який вихопив у неповнолітнього ОСОБА_7 з руки, який в той момент розмовляв по даному мобільному телефону.
Після чого, 04.12.2015 близько 16:10 години він, проходячи повз будівлю школи № 133, яка розташована за адресою: провулок Л. Мокієвської, 5а в місті Дніпропетровську, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Nokia 225», який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_11 , який вихопив у неповнолітнього ОСОБА_11 з руки, який в той момент дістав мобільний телефон з карману щоб сказати йому, котра година.
Далі, 24.12.2015 близько 14:00 години він, проходячи повз будівлю школи № 133, яка розташована за адресою: провулок Л. Мокієвської, 5а в місті Дніпропетровську, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Nomi i240», який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 , який вихопив у неповнолітнього ОСОБА_35 з руки, який в той момент дістав мобільний телефон з карману щоб сказати йому, котра година.
Потім, 05.01.2016 приблизно о 23:00 годині вони разом з ОСОБА_5 сиділи на лавочці повз якої проходили ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . В цей момент він підійшов до цих хлопців та спитав цигарку. Потім він сказав ОСОБА_10 віддати йому телефон, на що він відмовився, після чого він завдав 3 удари в обличчя ОСОБА_10 та останній передав йому свій телефон «Sаmsung», моделі «Galaxy Core 2 SM- G355H». Після цього він підійшов до ОСОБА_6 та завдав йому один удар в обличчя в область носу, після чого ОСОБА_6 дістав свій телефон марки «Apple», моделі «Iphone 5» та передав йому. В той момент коли він розмовляв з ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , ОСОБА_5 відвів ОСОБА_9 в сторону де вони розмовляли. Чим заволодів ОСОБА_5 йому не відомо, так як ОСОБА_5 разом з неповнолітнім потерпілим ОСОБА_9 знаходились ззаду нього.В той момент, коли ОСОБА_5 розмовляв з неповнолітнім ОСОБА_9 , в руці ОСОБА_5 був ніж. Викрадені мобільні телефони він здавав в ломбард «Любава», який розташований по вулиці Березинській в місті Дніпропетровську, а виручені кошти з реалізації майна неповнолітніх потерпілих витратив на власний розсуд.Скоїв вище перелічені злочини, оскільки він сирота та все життя провів в інтернаті, а після того, як закінчив навчання йому не було за що утримувати себе.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, визнав повністю, заявив про щиросердне каяття у вчиненому та не оспорюючи фактичні обставини у справі, пояснив, що дійсно він при вищевикладених обставинах, 16.11.2015 близько 12:30 години, знаходячись поблизу будівлі школи № 133, розташованої за адресою: провулок Л. Мокієвської, 5а в місті Дніпропетровську, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Nokia Lumia 510», який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_15 , шляхом вимагання у останнього.
Після чого, 20.11.2015 близько 22:00 години він, знаходячись поблизу будинку № 6 по вулиці Желваковського в місті Дніпропетровську, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Apple», моделі «Iphone 5s 32 Gb», який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_32 із поєднанням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, який вихопив у неповнолітнього ОСОБА_14 з рук.
Далі, 24.12.2015 близько 14:00 години він, знаходячись на подвір`ї школи № 131, яка розташована за адресою: провулок Л. Мокієвської, 10 в місті Дніпропетровську, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Samsung S5230», який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_13 , який вихопив у неповнолітнього ОСОБА_13 з карману.
Після чого, 27.12.2015 близько 18:30 години він, знаходячись поблизу будівлі школи № 131, яка розташована за адресою: провулок Л. Мокієвської, 10 в місті Дніпропетровську, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo A859», який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_12 , який вихопив у неповнолітнього ОСОБА_12 з рук, який в той момент розмовляв по даному мобільному телефону.
Потім, 05.01.2016 приблизно о 23:00 годині вони разом з ОСОБА_3 сиділи на лавочці повз якої проходили ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . В цей момент ОСОБА_3 підійшов до цих хлопців та спитав цигарку. Коли ОСОБА_3 розмовляв з ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , він підійшов до них та відвів ОСОБА_9 в сторону де вони розмовляли. В цей момент він вирішив заволодіти майном ОСОБА_9 та з цією метою взяв в руку ніж і, погрожуючи даним ножем, зажадав від неповнолітнього ОСОБА_9 його майна, яке знаходилось в рюкзаку. Заволодівши майном ОСОБА_9 , а саме: ноутбуком, мобільним телефоном та грошовими коштами в сумі 200 гривень, він зник з місця вчинення злочину. Викрадені речі він здавав в ломбард та продавав раніше незнайомим людям, а виручені кошти з реалізації майна неповнолітніх потерпілих витратив на власний розсуд.Скоїв вище перелічені злочини, оскільки він сирота та все життя провів в інтернаті, де і познайомився із ОСОБА_3 , а після того, як закінчив навчання йому не було за що утримувати себе.

З врахуванням часткового визнання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вини, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, за обставин, викладених у вироку, яка повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

1-й епізод:

- показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 у присутності педагога ОСОБА_29 в судовому засіданні про те, що 16.11.2015 приблизно о 14:50 годині він йшов зі школи додому біля будинку № 11 по вулиці Кожум`яки в Дніпропетровську і розмовляв по мобільному телефону, тримаючи телефон біля вуха. В цей момент до нього підбігли двоє незнайомих йому хлопців, серед яких був обвинувачений ОСОБА_3 , яких вихопив з його рук мобільний телефон марки «Nomi». Ніякого фізичного насильства ОСОБА_3 щодо нього не застосовував. Після того, як обвинувачений ОСОБА_3 вирвав у нього мобільний телефон, він йому вслід нічого не кричав, так як дуже злякався. Після цього вони разом з мамою звернулися в поліцію із заявою про скоєння злочину;

- показами законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_16 в судовому засіданні про те, що 16.11.2015 близько 15:05 години їй на роботу подзвонив її син ОСОБА_7 і повідомив, що у нього вкрали мобільний телефон. В цей момент він був у дуже схвильованому стані. Також син пояснив, що до нього підбігли двоє незнайомих йому хлопців, які були одягнені в чорні куртки і на голові яких був капюшон, один з яких вихопив з його рук мобільних телефон. Після чого ці хлопці побігли в бік вулиці Дарницької в місті Дніпропетровську. Після того, що сталося вони з сином пішли в поліцію і подали заяву про вчинення злочину, а десь через 45 хвилин після подачі заяви, їх викликали до відділу поліції для проведення впізнання по фотографіях, де серед 4-5 фотографій ОСОБА_7 вказав на фотографію обвинуваченого ОСОБА_3 . В момент впізнання її син був схвильований, дуже переживав та у нього було істеричний стан. Мобільний телефон марки «Nomi», належний її неповнолітньому сину ОСОБА_7 повернуто не було. З висновком судової товарознавчої експертизи вона згодна в повному обсязі;

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, згідно якого громадянка ОСОБА_16 просить застосувати заходи до двох раніше їй невідомих, які 16.11.2015 близько 14:55 години, знаходячись біля будинку № 11, розташованого по вул. Кожем`яки в м. Дніпропетровську вихватили у її сина ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Nomi», моделі «i502», imei: НОМЕР_1 , після чого убігли з місця скоєння злочину (том № 1 а.с. 115);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.01.2016, згідно якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 в присутності законного представника, педагога та двох понятих, серед пред`явлених йому осіб, за віком, кольором волосся, очей, формою обличчя та статурою, упізнав особу під № 3, як чоловіка, який 16.11.2015 близько 14:45 години вирвав з його рук належний йому мобільний телефон. Особою під № 3 є ОСОБА_3 (том № 1 а.с. 120);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 70/34-351 від 10.02.2016, відповідно до якого, ринкова вартість мобільного телефону марки «Nomi», моделі «і502», станом на 16.11.2015 могла становити 1670.00 гривень (том № 1 а.с. 125-127);

- довідкою директора ПО «Ломбард Оникс «Анохина, Яценко» ОСОБА_36 з роздруківкою до неї, відповідно до яких, 16.11.2015 ОСОБА_3 , згідно з договором № 000051722 надав в заставу мобільний телефон марки «Nomi», моделі «i502» (том № 1 а.с. 128-129).

Оцінюючи докази в їх сукупності відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 за епізодом № 1 в рамках пред`явленого обвинувачення знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені повторно.

2-й епізод:

- показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_15 у присутності педагога ОСОБА_29 в судовому засіданні про те, що 16.11.2015 йому в школі стало погано і його відпустили додому. Він подзвонив своїй мамі і повідомив про це. Приблизно о 12:30 годині він проходив повз СШ № 133, де його за плече схопив раніше незнайомий йому хлопець і почав вимагати мобільний телефон, при цьому погрожуючи фізичною розправою, на що він почав вириватися, але у нього нічого не вийшло. Потім він віддав цьому хлопцю свій мобільний телефон «Nokia» Lumia 510». Після чого цей хлопець втік з його телефоном в сторону Донецького шосе в Дніпропетровську. Він побіг додому, де розповів про те, що трапилося своєї матері, яка подзвонила в поліцію і заявила про вчинення злочину. Через деякий час його викликали до відділку поліції для проведення впізнання, де він в присутності батька і педагога за формою особи, короткій стрижці, по одязі упізнавав обвинуваченого ОСОБА_5 , як хлопця, який заволодів його телефоном, перебуваючи біля СШ № 133 в м.Дніпропетровську;

- показами законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_24 в судовому засіданні про те, що 16.11.2015 йому подзвонила дружина і повідомила про те, що сталося, після чого він відразу приїхав додому. По приїзду додому він разом з сином ОСОБА_15 проїхалися по району в пошуках хлопця, який заволодів телефоном його сина, в цей момент дружина викликала наряд поліції, які склали акт про вчинення злочину. Потім його син ОСОБА_15 йому розповів про обставини скоєння злочину. Через деякий час його сина викликали до відділку поліції для проведення впізнання, в ході якого ОСОБА_15 за пред`явленими фотографіями і в живу впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 , як особу, яка заволоділа його телефоном. Мобільний телефон марки «Nokia» Lumia 510» належний його неповнолітньому сину ОСОБА_15 повернуто не було;

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, згідно якого громадянин ОСОБА_24 просить застосувати заходи до раніше йому невідомої особи, яка 16.11.2015 близько 12:30 години, знаходячись поблизу будівлі СШ № 133, розташованої по пров. Л. Мокієвської, 5а в м. Дніпропетровську відкрито викрала належне його сину ОСОБА_15 майно, а саме: мобільний телефон марки «Nokia», моделі «Lumia 510» (том № 1 а.с. 131);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.02.2016, згідно якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_15 в присутності законного представника, педагога та двох понятих, серед пред`явлених йому осіб, за рисами і формою обличчя та зачіскою, упізнав особу під № 2, як чоловіка, який 16.11.2015, знаходячись неподалік будівлі СШ № 131, розташованої по пров. Л. Мокієвської в м. Дніпропетровську відкрито викрав належний йому мобільний телефон марки «Нокіа». Особою під № 2 є ОСОБА_5 (том № 1 а.с. 138-139);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 70/34-359 від 10.02.2016, відповідно до якого, ринкова вартість мобільного телефону марки «Nokia», моделі «Lumia 510», станом на 16.11.2015 могла становити 758.33 гривень (том № 1 а.с. 144-146);

- довідкою директора ПО «Ломбард Оникс «Анохина, Яценко» ОСОБА_36 з роздруківкою до неї, відповідно до яких, 17.11.2015 ОСОБА_5 , згідно з договором № 000052114 надав в заставу мобільний телефон марки «Nokia», моделі «Lumia 510» (том № 1 а.с. 147-148).

Оцінюючи докази в їх сукупності відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом № 2 в рамках пред`явленого обвинувачення знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

3-й епізод:

- показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 у присутності педагога ОСОБА_29 в судовому засіданні про те, що 20.11.2015 приблизно о 21:00 годині він повертався додому по АДРЕСА_3 . По шляху слідування його зупинили двоє незнайомих йому хлопців, серед яких знаходився обвинувачений ОСОБА_5 . Ці хлопці попросили у нього гроші на проїзд, на що він дав їм 5 гривень. Після цього ОСОБА_5 попрохав показати їм мобільний телефон, щоб подивитись номер телефону їх спільної знайомої, на що він дістав з кишені свій мобільний телефон марки «Iphone 5s», після чого ОСОБА_5 намагався вихоплювати з його рук мобільний телефон, на що він чинив опір. Потім ОСОБА_5 завдав йому близько 3-х ударів в обличчя, від яких він впав, другий хлопець спочатку тримав його за плечі, а коли він знаходився на землі, то останній почав погрожувати йому газовим балончиком. Коли він перебував на землі, йому ОСОБА_5 ще наніс близько 2 удари в обличчя і щоб його перестали бити, він віддав цим хлопцям спочатку мобільний телефон «Apple», а потім і гаманець, в якому було 300 гривень, після чого хтось з хлопців сказав бризнути йому в очі газовим балончиком, на що він натягнув шапку на очі і лежав на землі. В цей час ОСОБА_5 разом з іншим хлопцем втекли в невідомому напрямку, заволодівши його мобільним телефоном та гаманцем. Кому саме з нападників віддав мобільний телефон та гаманець, він не пам`ятає, так як був в подиві. Після цього він пішов додому, де розповів про все батькам, які викликали співробітників поліції. Через деякий час його викликали до відділку поліції для проведення впізнання, в ході якого за формою особи, зачісці і статурі він упізнав обвинуваченого ОСОБА_5 , як хлопця, який відкрито заволодів його мобільним телефоном та гаманцем із застосуванням фізичного насильства;

- показами законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_23 в судовому засіданні про те, що 20.11.2015 приблизно о 21:55 годині йому подзвонила дружина і повідомила про те, що трапилося, після чого він відразу поїхав додому. Коли приїхав додому, там уже стояла патрульна машина поліції. Потім разом з співробітниками поліції протягом години вони їздили по району і намагалися знайти хлопців, які заволоділи мобільним телефоном його сина. В той день ОСОБА_14 розповів йому про обставини вчиненого щодо нього злочину. Через деякий час його сина запросили до відділення поліції для проведення впізнання, в ході якого він упізнав ОСОБА_5 , як хлопця, який заволодів його мобільним телефоном. Мобільний телефон, належний його неповнолітньому сину ОСОБА_14 повернуто не було;

- показами свідка ОСОБА_37 в судовому засіданні про те, що зі слів матері їй стало відомо, що в кінці листопада 2015 року, коли її брат - ОСОБА_14 повертався із занять, на нього напало двоє хлопців, які побили його і забрали мобільний телефон марки «Iphone 5s», який вона йому подарувала. Згодом ОСОБА_14 їй пояснював, що йому завдали кілька ударів в обличчя, від яких він впав на землю, після цього йому продовжили наносити удари, а також в руках одного з хлопців він побачив газовий балончик, після чого він прикрив обличчя шапкою і лежав на землі. В цей момент він був у шоковому стані. Мобільний телефон марки «Iphone 5s», що належить її братові ОСОБА_14 , після вчинення злочину повернуто не було;

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, згідно якого громадянин ОСОБА_23 просить застосувати заходи до раніше йому невідомих осіб, які 20.11.2015 близько 22:00 години, знаходячись поблизу будинку № 6, розташованого по вул. Желваковського в м. Дніпропетровську, відкрито, шляхом ривка, із застосуванням насилля заволоділи належним його неповнолітньому сину ОСОБА_14 майном, а саме: мобільним телефоном марки «Apple», моделі «Iphone 5s» та гаманцем, в якому знаходились грошові кошти в сумі 300 гривень(том № 1 а.с. 149);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.02.2016, згідно якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_14 в присутності законного представника, педагога та двох понятих, серед пред`явлених йому осіб, за рисами і формою обличчя та зачіскою, упізнав особу під № 2, як особу, яка 20.11.2015 знаходячись по вул. Желваковського, 6 в м. Дніпропетровську відкрито викрала належний йому мобільний телефон марки «Iphone 5s». Особою під № 2 є ОСОБА_5 (том № 1 а.с. 156-157);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.02.2016, згідно якого свідок ОСОБА_38 серед пред`явлених йому фото за формою обличчя, кольором та довжиною волосся та за загальними рисами, упізнала на фото № 3 ОСОБА_5 , як особу, яка 21.11.2015 продала йому мобільний телефон марки «Iphone 5s» за 1500.00 гривень (том № 1 а.с. 160-161);

- актом судово-медичного обстеження № 5332 від 23.11.2015, відповідно до якого, у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців, крапкових внутрішньо-шкіряних крововиливів та садна на обличчі, що спричиненні від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо і в термін, на який вказує обстежений. Виявлені тілесні ушкодження, на підставі п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень № 6 від 17.01.1995, затверджених МОЗ України, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (том № 1 а.с. 155);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 70/34-349 від 10.02.2016, відповідно до якого, ринкова вартість мобільного телефону марки «Apple», моделі «Iphone 5s 32 Gb», станом на 20.11.2015 могла становити 7498.66 гривень (том № 1 а.с. 164-167).

Оцінюючи докази в їх сукупності відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом № 3 в рамках пред`явленого обвинувачення знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

4-й епізод:

- показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 у присутності педагога ОСОБА_29 в судовому засіданні про те, що 04.12.2015 приблизно о 16:00 годині він повертався з навчання і, проходячи біля СШ № 133, до нього підійшли двоє незнайомих хлопців, один з яких запитав у нього котра година, на що він дістав свій мобільний телефон «Nokia 225» і сказав йому котра зараз година. В цей момент цей хлопець його штовхнув, від чого його мобільний телефон впав на землю. В цей час другий хлопець стояв осторонь і спостерігав за тим, що відбувається. Після цього хлопець, який штовхнув його в плече, підібрав з землі належний йому мобільний телефон «Nokia 225» та втік з другим хлопцем в невідомому напрямку. Потім він пішов додому і розповів про те, що трапилося батькам, які звернулися в поліцію. Хлопця, який заволодів належним йому мобільним телефоном, він добре запам`ятав - це обвинувачений ОСОБА_3 . Більше ніякого фізичного впливу щодо нього з боку обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано не було. Через деякий час йому було повернуто належний йому мобільний телефон «Nokia 225», він був у справному стані;

- показами законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_20 в судовому засіданні про те, що 04.12.2015 приблизно о 17:00 годині подзвонив його син ОСОБА_11 і повідомив, що в районі СШ № 133 до нього підійшов раніше невідомий хлопець і запитав котра зараз година, а після того, як він дістав з кишені мобільний телефон, цей хлопець підштовхнув його і забрав належний йому мобільний телефон марки «Nokia 225», після чого зник з місця скоєння злочину. В той момент відносно його сина з боку обвинуваченого ОСОБА_3 ніякого фізичного насильства не застосовувалося. В цей же день вони звернулися до відділення поліції із заявою про скоєння злочину. Через деякий час, належний його синові ОСОБА_11 , мобільний телефон марки «Nokia 225» був повернутий, він був у справному стані. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має. Покарання обвинуваченому ОСОБА_3 призначити на розсуд суду;

- показами свідка ОСОБА_39 , в судовому засіданні про те, що в січні 2016 року у місце її роботи по АДРЕСА_8 приїхав слідчий і повідомив їй, що мобільний телефон марки «Nokia 225», який знаходився при ній - крадений, а також слідчий уточнив, де вона його взяла, на що вона повідомила, що даний мобільний телефон був куплений в ломбарді за кілька днів до Нового року і в той же день був їй вручений у якості подарунка;

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, згідно якого громадянин ОСОБА_20 просить застосувати заходи до раніше йому невідомих осіб, які 04.12.2015 близько 16:10 години, знаходячись на перехресті пров. Л. Мокієвської та вул. Лебедева-Кумача в м. Дніпропетровську, відкрито заволоділи належним його сину ОСОБА_11 майном, а саме: мобільним телефоном марки «Nokia», моделі «225», imei: НОМЕР_2 (том № 3 а.с. 113);

- протоколом огляду від 11.02.2016, згідно якого оглянутий добровільно наданий ОСОБА_40 мобільний телефон «Nokia», imei-1: НОМЕР_2 ,imei-2: НОМЕР_3 білого кольору, який був придбаний за 600 гривень в ломбарді, який розташований на вул. Березинській в м. Дніпропетровську, неподалік кафе «Любава» приблизно за 5 днів до початку 2016 року (том №.3 а.с. 115);

- протоколом огляду предмету від 27.02.2016, згідно якого оглянутий мобільний телефон «Nokia-225», imei-1: НОМЕР_2 ,imei-2: НОМЕР_3 білого кольору, який, як зазначив неповнолітній потерпілий ОСОБА_11 , у нього відкрито викрала невідома йому особа 04.12.2015 коли він знаходився біля будівлі СШ № 133, розташованої по пров. Л. Мокієвської, 5а в м. Дніпропетровську (том №.3 а.с. 117);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10.03.2016, згідно якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_11 в присутності законного представника, педагога та двох понятих, серед пред`явлених йому осіб, за рисами і формою обличчя та за кофтою з капюшоном, упізнав особу під № 1, як особу, яка 04.12.2015 знаходячись біля будівлі СШ № 133, розташованої по пров. Л. Мокієвської, 5а в м. Дніпропетровську, відкрито викрала належний йому мобільний телефон марки «Nokia». Особою під № 1 є ОСОБА_3 (том № 3 а.с. 121-122);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/34-629 від 10.03.2016, відповідно до якого, ринкова вартість мобільного телефону марки «Nokia», моделі «225», станом на 05.12.2015 могла становити 503.33 гривень (том № 1 а.с. 124-126);

- довідкою директора ПО «Ломбард Оникс «Анохина, Яценко» ОСОБА_36 , відповідно до якої, ОСОБА_41 04.12.2015 надав в заставу мобільний телефон марки «Nokia», моделі «225», imei-1: НОМЕР_2 (том № 3 а.с. 127);

- речовим доказом, яким визнано мобільний телефон марки «Nokia», моделі «225»(том № 3 а.с. 118, 119).

Оцінюючи докази в їх сукупності відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 за епізодом № 4 в рамках пред`явленого обвинувачення знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені повторно.

5-й епізод:

- показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_13 у присутності педагога ОСОБА_29 в судовому засіданні про те, що 12.12.2015 приблизно о 15:15 він разом зі своїм другом йшли на футбольне поле пограти в футбол. По приходу на поле, він побачив ще одного свого друга ОСОБА_42 , який був з раніше незнайомим йому дорослим хлопцем - обвинуваченим ОСОБА_5 . Через деякий час вони разом з ОСОБА_43 і ОСОБА_5 пішли в магазин, де купили цукерки. Після цього ОСОБА_5 сказав, що йому потрібно в супермаркет «АТБ», а після чого на зупинку громадського транспорту, він пішов разом з ОСОБА_5 . Потім він пішов додому, ОСОБА_5 пішов за ним. Підійшовши до вхідних дверей в під`їзд, він подзвонив в домофон, мама відкопала йому двері, він зайшов у під`їзд, а ОСОБА_5 зайшов в під`їзд слідом за ним. Зайшовши в під`їзд, ОСОБА_5 зупинив його, схопив його за обличчя і закрив рукою рот, завалив на сходову клітку і вимагав віддати йому мобільний телефон, після чого ОСОБА_5 сам забрав у нього його мобільний телефон «Sаmsung S5230». Фізичної сили ОСОБА_5 щодо нього не застосовував. Через деякий час його викликали до відділку поліції для проведення впізнання, в ході якого він упізнав ОСОБА_5 , як особу, яка заволоділа його мобільним телефоном «Sаmsung S5230». Йому було повернуто його мобільний телефон, але він був в неробочому стані;

- показами законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_22 в судовому засіданні про те, що в грудні 2015 року вона була вдома. В денний час в домофон подзвонив її син - ОСОБА_13 , вона відкрила йому вхідні двері в під`їзд. Син довго не заходив до квартири, після чого прибіг і сказав, що у нього вкрали телефон, після чого вона викликала співробітників поліції. Через деякий час прийшов співробітник поліції і показав синові фотографії, серед яких він упізнав хлопця - обвинуваченого ОСОБА_5 , як особу, яка заволоділа його мобільним телефоном. Після цього її сина викликали у відділення поліції для проведення впізнання наживо, в ході якого він також упізнавав обвинуваченого ОСОБА_5 . Раніше її син з обвинуваченим ОСОБА_5 знайомий не був. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 вона не має і при призначенні покарання ОСОБА_5 покладається на розсуд суду;

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, згідно якого громадянка ОСОБА_22 просить застосувати заходи до раніше їй невідомої особи, яка 12.12.2015 близько 16:30 години, знаходячись на 3-му поверсі під`їзду № 5 будинку АДРЕСА_4 , відкрито заволодів належним її неповнолітньому сину ОСОБА_13 майном, а саме: мобільним телефоном марки «Sаmsung», моделі «S5230», imei: НОМЕР_4 (том № 1 а.с. 168);

- протоколом огляду від 11.02.2016, згідно якого оглянутий наданий ОСОБА_5 мобільний телефон «Sаmsung», моделі «S5230», imei: НОМЕР_4 (том №.1 а.с. 172);

- протоколом огляду предмету від 12.02.2016, згідно якого оглянутий мобільний телефон «Sаmsung», моделі «S5230», imei: НОМЕР_4 чорного кольору, який, як зазначив неповнолітній потерпілий ОСОБА_13 , у нього відкрито викрав 12.12.2015 в під`їзді будинку АДРЕСА_4 невідомий чоловік, з яким він грав в футбол на стадіоні СШ № 131 (том №.1 а.с. 182);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.01.2016, згідно якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_13 в присутності законного представника, педагога та двох понятих, серед пред`явлених йому осіб, за загальною формою обличчя, зростом та статурою тіла, упізнав особу під № 1, як особу, яка 12.12.2015 відкрито заволоділа належний йому мобільним телефоном марки «Sаmsung S5230». Особою під № 1 є ОСОБА_5 (том № 1 а.с. 176-178);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.02.2016 з фото-таблицею до нього, згідно якого обвинувачений ОСОБА_5 в присутності понятих вказав на те, як він 12.12.2015, закінчивши гру в футбол на стадіоні СШ № 131, попрямував з двома неповнолітніми хлопцями, серед яких був ОСОБА_13 , в магазин "Карамелька", де він попросив у одного з неповнолітніх хлопців мобільний телефон, щоб подзвонити, на що неповнолітній ОСОБА_13 передав йому мобільний телефон марки «Самсунг». Після чого один їх хлопців пішов додому, а він разом з неповнолітнім хлопцем, який дав йому мобільний телефон, попрямував до будинку АДРЕСА_4 , де неповнолітній потерпілий пішов до під`їзду, а він попрямував за своїм місцем проживання. Неповнолітній потерпілий ОСОБА_13 не кричав йому в слід, а добровільно віддав йому мобільний телефон (том № 1 а.с. 185-187);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 70/34-387 від 12.02.2016, відповідно до якого, ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung», моделі «S5230», станом на 12.12.2015 могла становити 328.33 гривень (том № 1 а.с. 190-192);

- речовим доказом, яким визнано мобільний телефон марки «Sаmsung», моделі «S5230», imei: НОМЕР_4 (том № 1 а.с. 183, 184).

Оцінюючи докази в їх сукупності відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом № 5 в рамках пред`явленого обвинувачення знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені повторно.

6-й епізод:

- показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 у присутності педагога ОСОБА_29 в судовому засіданні про те, що 24.12.2015 приблизно о 14:00 годині він разом зі своїми однокласниками ОСОБА_44 і ОСОБА_45 сиділи на гойдалках, розташованих недалеко від будівлі СШ № 133, де до нього підійшли двоє раніше незнайомих йому хлопців, один з яких був обвинувачений ОСОБА_3 , і запитали котра година. На їх прохання він дістав з кишені мобільний телефон марки «Nomi і 240», який ОСОБА_3 вихопив з його рук і вони почали тікати. В той момент, коли ОСОБА_3 виривав з його рук телефон, другий хлопець стояв осторонь і нічого не робив. Він відразу почав бігти за ними і, добігши до ломбарду на ж/м Лівобережний, до нього підійшов таксист, якому він розповів про те, що сталося, на що він запропонував йому поїхати та наздогнати цих хлопців. Після цього він зателефонував своїм батькам, на що вони сказали, що вкрадений у нього телефон повернули;

- показами законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_17 в судовому засіданні про те, що 24.12.2015 їй подзвонив чоловік і повідомив, що у сина ОСОБА_8 вкрали мобільний телефон марки «Nomi і 240». Через деякий час в домофон будівлі подзвонив батько однокласника її сина і повідомив, що привіз вкрадений телефон і рюкзак її сина, а також хлопця, який це зробив, для того, щоб вона вирішила, що з ним робити далі. В цей момент її син ОСОБА_8 був з таксистом. Коли вона вийшла на вулицю до машини, де був обвинувачений ОСОБА_3 , він був в неадекватному стані, у нього були червоні очі. Коли вона запитала у ОСОБА_3 , навіщо він це зробив, ОСОБА_3 їй пояснив, що несвідомо вчинив злочин і більше так не буде. Подавати заяву в поліцію про вчинення злочину вона не збиралася, але чоловік, який знаходився разом з її сином, викликав співробітників поліції, яким подали заяву про вчинення злочину. Через деякий час її викликали у відділення поліції для проведення впізнання, в ході якого, за наданими їй фотографіями, вона впізнала ОСОБА_3 . Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 вона не має та просить суд призначити ОСОБА_3 покарання наближене до мінімального. З висновками судово-товарознавчої експертизи вона згодна в повному обсязі;

- показами свідка ОСОБА_46 , який є таксистом, в судовому засіданні про те, що 24.12.2015 він перебував в своєму автомобілі, який знаходився біля магазину «Варус» по Донецькому шосе, 110 в місті Дніпропетровську. В цей момент він побачив людину, яка бігла в напрямку вулиці Березинської в м. Дніпропетровську, за яким біг хлопець і плакав. Після чого він вийшов з машини та спитав у хлопця, що трапилось, на що цей хлопець йому розповів, що у нього вкрали мобільний телефон марки «Nomi». Після цього він сказав підлітку сісти до нього в машину для того, щоб наздогнати хлопця, який вкрав у нього телефон. Хлопець, який викрав мобільний телефон, побіг в сторону пр. Миру в м. Дніпропетровську. Цей хлопець був зростом приблизно 160-170 см., одягнутий в спортивні штани, пуховик і кеди, а також на його обличчі була щетина. Обличчя його він не запам`ятав, оскільки у того хлопця був на голові капюшон. Проїхавши в сторону, куди побіг цей хлопець, вони його не знайшли, вийшовши з машини він пішов питати у людей чи не бачили цього хлопця, але ніхто його не бачив. Після чого він взяв потерпілого ОСОБА_8 та вони поїхали на місце скоєння злочину, звідки він викликав співробітників поліції та повідомив батькам потерпілого про те, що сталося. В той час, як приїхали співробітники поліції, йому подзвонила мати потерпілого та повідомила, що хлопця, який вкрав у ОСОБА_8 мобільний телефон привезли до них додому разом з викраденим телефоном

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, згідно якого громадянка ОСОБА_17 просить застосувати заходи до раніше їй невідомої особи, яка 24.12.2015 близько 14:00 години, знаходячись в районі СШ № 133 по пров. Л. Мокієвської в м. Дніпропетровську, відкрито, шляхом ривка, заволоділа мобільним телефоном марки «Nomi» та і втік в сторону Донецького шосе, 110 в м. Дніпропетровська (том № 1 а.с. 193);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.01.2016, згідно якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 в присутності законного представника, педагога та двох понятих, серед пред`явлених йому фото за формою обличчя, розміром очей, формою зачіски та наявною бородою, упізнав на фото № 1 ОСОБА_3 , як особу, яка 24.12.2015 відкрито викрала належне йому майно, а саме: мобільний телефон марки «Nomi» (том № 1 а.с. 199-200);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.02.2016, згідно якого свідок ОСОБА_17 в присутності двох понятих, серед пред`явлених їй осіб, за рисами та формою обличчя, зачіскою та наявною бородою, упізнала особу під № 2, як особу, яка 24.12.2015, знаходячись біля СШ № 133 по пров. Л. Мокієвської в м. Дніпропетровську, відкрито заволоділа належним її неповнолітньому сину ОСОБА_8 мобільним телефоном марки «Nomi». Особою під № 2 є ОСОБА_3 (том № 1 а.с. 201-202);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.02.2016, згідно якого свідок ОСОБА_44 в присутності двох понятих, серед пред`явлених йому фото за формою обличчя, розрізом очей, кольором волосся та наявною бородою, упізнав на фото № 3 ОСОБА_3 , як особу, яка 24.12.2015 близько 14:00 години, знаходячись неподалік СШ № 133, розташованої по пров. Л. Мокієвської в м. Дніпропетровську, відкрито викрала належне його знайомому ОСОБА_47 майно, а саме: мобільний телефон (том № 1 а.с. 205-206);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.02.2016, згідно якого свідок ОСОБА_45 в присутності двох понятих, серед пред`явлених йому фото за формою обличчя, розрізом очей, довжиною та кольором волосся, формою зачіски та наявною бородою, упізнав на фото № 2 ОСОБА_3 , як особу, яка 24.12.2015 близько 14:00 години, знаходячись неподалік СШ № 133, розташованої по пров. Л. Мокієвської в м. Дніпропетровську, відкрито викрала з рук ОСОБА_48 належне йому майно, а саме: мобільний телефон (том № 1 а.с. 207-208);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.02.2016, згідно якого обвинувачений ОСОБА_3 в присутності понятих вказав на те, як він 24.12.2015 близько 14:00 години, знаходячись неподалік СШ № 133, розташованої по пров. Л. Мокієвської в місті Дніпропетровську відкрито заволодів майном, належним малолітньому потерпілому ОСОБА_8 , а саме: мобільним телефоном марки «Nomi», моделі «і 240» та, в подальшому був затриманий невідомим йому чоловіком, який відвіз його в приватний сектор, де його чекали батьки неповнолітнього хлопця, у якого він відкрито забрав мобільний телефон, які забравши у нього мобільний телефон марки «Nomi», моделі «і 240», відпустили його (том № 3 а.с. 66-67);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 70/34-350 від 10.02.2016, відповідно до якого, ринкова вартість мобільного телефону марки «Nomi», моделі «і 240», станом на 24.12.2015 могла становити 325.00 гривень (том № 1 а.с. 215-218);

- речовим доказом, яким визнано мобільний телефон марки «Nomi», моделі «і 240» (том № 1 а.с. 209, 210).

Оцінюючи докази в їх сукупності відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 за епізодом № 6 в рамках пред`явленого обвинувачення знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені повторно.

7-й епізод:

- показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 у присутності педагога ОСОБА_29 в судовому засіданні про те, що приблизно 27.12.2015 десь о 18:30 годині він, повертаючись від бабусі додому, розмовляв по мобільному телефону і, проходячи повз СШ № 133, почув, як за ним хтось біжить. Коли він розвернувся, то хлопець, який біг за ним, схопив його за обличчя руками і почав вихоплювати з його рук належить йому мобільний телефон марки «Lenovo», на що він почав чинити опір, але у нього нічого не вийшло та цей хлопець вихопив з його рук мобільний телефон і втік. Це був обвинувачений ОСОБА_5 . Фізичного насильства до нього ОСОБА_5 не застосовував, а також погроз на його адресу не висловлював;

- показами законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_21 в судовому засіданні про те, що 27.12.2015 до неї зателефонував її чоловік і запитав, де знаходиться їхній син ОСОБА_12 , а також повідомив їй, що під час розмови з сином, він почав кричати. Після чого вона закрила свою роботу і побігла додому до бабусі. Після чого їй подзвонили з номера сина і запропонували обміняти його телефон на 1000 гривень і призначили зустріч. Після цього чоловік, який їй телефонував з номера сина пропав, а через 2 дні знову запропонував їй обміняти телефон на гроші, так як не міг його розблокувати, а в ломбарді телефон не прийняли. Через деякий час її сина ОСОБА_12 викликали у відділення поліції для проведення впізнання, в ході якого він в присутності педагога, серед наданих йому фотографій впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 , як особу, яка заволоділа його мобільним телефоном. Позовну заяву в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 підтримує в повному обсязі і просить суд задовольнити її в повному обсязі, так як викрадений у її сина мобільний телефон повернутий не був, а також після того, що сталося її син наляканий і не виходить ввечері на вулицю, в зв`язку з чим вони були змушені звернутися до психолога та приймати медичні препарати;

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, згідно якого громадянка ОСОБА_21 просить застосувати заходи до раніше їй невідомої особи, яка знаходячись по АДРЕСА_4 , відкрито, шляхом ривка, заволоділа належним її сину ОСОБА_12 мобільним телефоном марки «Lenovo» моделі «A859» білого кольору з сім-картою оператора «Київстар» та і втік в невідомому напрямку (том № 1 а.с. 219);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2016, згідно якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_12 в присутності законного представника, педагога та двох понятих, серед пред`явлених йому фото за формою обличчя, розміром очей, формою зачіски, кольором волосся та за загальними рисами, упізнав на фото № 1 ОСОБА_5 , як особу, яка 27.12.2015 відкрито викрала належне йому майно, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «A859» (том № 1 а.с. 224-225);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 70/34-352 від 10.02.2016, відповідно до якого, ринкова вартість мобільного телефону марки «Lenovo» моделі «A859», станом на 27.12.2015 могла становити 2000.00 гривень (том № 1 а.с. 234-236);

- роздруківкою з ПО «Ломбард Оникс «Анохина, Яценко» ОСОБА_36 , відповідно до якої, 27.12.2015, згідно з договором № 000054889, мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «A859» переданий в заставу в вищезазначений ломбард (том № 1 а.с. 231).

Оцінюючи докази в їх сукупності відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом № 7 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 повинні бути правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені повторно.

8-й епізод:

- показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 у присутності педагога ОСОБА_30 в судовому засіданні про те, що 05.01.2016 приблизно о 23:00 годині він разом зі своїми друзями ОСОБА_10 і ОСОБА_6 йшли вздовж Донецького шосе в Дніпропетровську і, проходячи поруч з будинком № 116, до них підбігли двоє хлопців, які зупинили їх і почали вимагати речі, які були у них в кишенях. Це були обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_5 . Після цього обвинувачений ОСОБА_3 спричинив один удар ОСОБА_10 в обличчя, а ОСОБА_5 в цей момент підійшов до нього і, погрожуючи ножем, який тримав у правій руці, наказав віддати йому все своє майно, на що він передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі близько 200 гривень, але цього виявилося мало, і він дістав з кишені куртки мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 5» і передав ОСОБА_49 , потім ОСОБА_5 поплескав його по кишенях і побачив, що у нього є рюкзак, в якому лежав ноутбук «Asus». Після цього ОСОБА_5 попросив його відкрити кишеню рюкзака. Після того, як він відкрив кишеню рюкзака, ОСОБА_5 наказав витягнути ноутбук і коли він трохи витягнув корпус ноутбука, ОСОБА_5 різко висмикнув ноутбук з його рук, потім покликав обвинуваченого ОСОБА_3 і вони втекли з місця скоєння злочину. В той момент, коли він відкривав рюкзак, боковим зором бачив, як ОСОБА_10 передав ОСОБА_3 свій телефон, потім ОСОБА_6 передав ОСОБА_3 телефон, щоб обвинувачений їх не бив. ОСОБА_10 і ОСОБА_6 знаходилися на відстані 2-3 метрів від нього.

Також неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що в руках у ОСОБА_3 ніякого ножа не було. В той момент, коли до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_49 він відчував загрозу своєму життю, оскільки в руці у останнього знаходився ніж лезом направлений на нього. Він ніж бачив і це був ніж, а не щось інше. На його думку ОСОБА_10 і ОСОБА_6 також відчували загрозу своєму життю, так як їм було завдано тілесних ушкоджень. Місцевість, де вони перебували, освітлена ліхтарем, який був біля під`їзду, а також поруч знаходилися ларьки, які також висвітлювали ту місцевість. В ході досудового слідства не проводили впізнання з його участю, так як він недавно повернувся з Польщі.

Крім того, в судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 , в присутності всіх учасників процесу заявив, що в обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 він впізнав хлопців, які заволоділи належним йому, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 речами;

- показами законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_18 в судовому засіданні про те, що 04.01.2016 вона поїхала у відпустку, а 05.01.2016 їй зателефонував син ОСОБА_9 і повідомив, що на нього напали і забрали його ж речі, а саме: ноутбук, телефон та гроші. В той момент ОСОБА_9 розмовляв не своїм голосом, у нього був крик душі. В той день її син ходив до свого товариша ОСОБА_6 , щоб роздрукувати квиток. Після цього вона зателефонувала своєму батькові і попросила забрати ОСОБА_9 . Після того, як її батько забрав ОСОБА_9 , вони пішли до поліції і подали заяву про вчинення злочину, а через деякий час її викликали до відділку поліції. Мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 5» та ноутбук марки «ASUS», що належить її синові ОСОБА_9 , після скоєння злочину, повернуто не було;

- показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 у присутності педагога ОСОБА_29 в судовому засіданні про те, що 05.01.2016 приблизно о 23:10 він разом зі своїми друзями ОСОБА_9 і ОСОБА_6 поверталися додому і, проходячи біля будинку № 116 по Донецькому шосе у місті Дніпропетровську, біля якого знаходився магазин «Варус», перейшовши дорогу, до них підійшов раніше незнайомий чоловік і покликав їх. Це був обвинувачений ОСОБА_3 , до якого трохи пізніше підійшов обвинувачений ОСОБА_5 . В цей момент ОСОБА_3 почав вимагати у нього телефон, але він відмовився віддавати ОСОБА_3 телефон, на що ОСОБА_3 завдав йому один удар в область губи, після чого продовжив вимагати у нього телефон і завдав другого удару в обличчя, але він так і не віддавав телефон і тільки після того, як ОСОБА_3 у черговий раз третій, наніс йому удар в обличчя, він віддав свій мобільний телефон марки «Samsung». Далі ОСОБА_3 попрямував до ОСОБА_6 у якого, також почав вимагати телефон і в цей момент завдав ОСОБА_6 один удар в обличчя, після якого ОСОБА_50 дістав з кишені мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 5» і віддав ОСОБА_3 . В цей момент обвинувачений ОСОБА_5 стояв з ОСОБА_9 , якому погрожуючи ножем, наказував показати що знаходиться в рюкзаку. ОСОБА_5 з ОСОБА_9 знаходилися від них на відстані приблизно 2-3 метрів. Він бачив ніж в руці ОСОБА_5 . Зі слів ОСОБА_9 йому стало відомо, що злякавшись за своє життя, він віддав обвинуваченому ОСОБА_5 свій ноутбук марки «ASUS» і мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 5», які перебували в рюкзаку. Після цього обвинувачений ОСОБА_3 і ОСОБА_5 побігли в бік магазину «Варус», а він разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_6 пішли в сторону ринку, де у охоронця попросили телефон, щоб подзвонити в поліцію, але їм було відмовлено, після чого вони розійшлися по домівках, а на наступний день звернулися в поліцію із заявами про вчинення злочину;

- показами законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_19 в судовому засіданні про те, що в січні 2016 року близько 23:00 години вона подзвонила своєму синові ОСОБА_10 , який їй сказав, що вони з друзями проводжали дівчат та він скоро буде вдома, а приблизно через 15 хвилин син прибіг додому, він був весь в крові і в істериці кричав, що на них напали двоє хлопців приблизно років тридцяти, які побили їх, один з них погрожував ножем ОСОБА_9 , забрали мобільні телефони. Після того, що сталося у її сина в двох місцях була розбита губа, напухло обличчя, піднялася температура, він знаходився в стані шоку. Медичний огляд вони не проходили, так як на вулиці була погана погода і ОСОБА_10 весь час знаходився вдома. Зі слів ОСОБА_10 їй стало відомо, що ніж був у одного хлопця, який підійшов до ОСОБА_9 . Через деякий час ОСОБА_10 викликали у відділення поліції для проведення впізнання, в ході якого її син упізнав хлопців, які заволоділи їхнім майном. У одного з нападників були збиті кістки на руках;

- показами потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні про те, що 05.01.2016 приблизно о 23:10 годині він разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 йшли з ж/м Лівобережний-3 на вулицю Березинську і, проходячи повз будинок АДРЕСА_6 , біля другого під`їзду їх підрізали двоє хлопців. Це були обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_5 . Обвинувачений ОСОБА_3 одразу підійшов до ОСОБА_10 , а ОСОБА_5 до ОСОБА_9 і відвів його в сторону, в цей момент він був ззаду ОСОБА_51 . Потім він побачив, як ОСОБА_3 завдав удар ОСОБА_10 в обличчя. Він підійшов до них і в цей момент ОСОБА_3 почав вимагати у ОСОБА_10 віддати телефон. В цей час він подивився в сторону ОСОБА_9 , який стояв від нього на відстані близько 2-3 метрів і побачив в руках обвинуваченого ОСОБА_5 ніж, який був направлений в сторону ОСОБА_51 . У ОСОБА_3 в руках нічого не було, він не погрожував ніякими предметами. Після цього ОСОБА_3 завдав йому один удар в область носа, від якого утворилася садно і заволодів його мобільним телефоном марки «Apple». У ОСОБА_10 від отриманих ударів, а їх було декілька, була сильно розбита губа. Потім він побачив, як ОСОБА_9 відкрив свій рюкзак, достав свої речі і передав їх ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_3 і ОСОБА_5 втекли з місця скоєння злочину, а вони розійшлись по домівках. По дорозі додому вони підійшли до охоронця ринку, у якого попросили телефон, щоб зателефонувати в поліцію, але їм було відмовлено. В той момент у нього була велика паніка. Через деякий час він звертався до лікаря для проходження огляду, але ніяких пошкоджень зафіксовано не було, так як пройшло занадто багато часу;

- показами свідка ОСОБА_52 в судовому засіданні про те, що взимку 2016 року в нічний час доби в ломбард «Онікс», де він працює, прийшов обвинувачений ОСОБА_3 , який заклав два телефони: марки «Samsung» за 500-600 гривень і марки «iPhone» за 700 гривень. Мобільні телефони ОСОБА_3 здавав на свій документ, що підтверджено фотографією з веб-камери, яка встановлена в ломбардах їх мережі. Без надання документа в ломбарді, де він працює, заложити телефон неможливо. Обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово користувався послугами ломбарду, де він працює;

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, згідно якого неповнолітній ОСОБА_9 зазначає, що 05.01.2016 близько 23:00 години, знаходячись біля будинку № 116 по Донецькому шосе в м. Дніпропетровську, дві невідомі йому особи, погрожуючи застосуванням ножа, відібрали у нього ноутбук «ASUS N550J», мобільний телефон «IPhone 4» та грошові кошти в сумі 200 гривень (том № 3 а.с. 1);

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, згідно якого громадянин ОСОБА_6 зазначає, що 05.01.2016 близько 23:00 години, знаходячись біля будинку № 116 по Донецькому шосе в м. Дніпропетровську, дві невідомі йому особи із застосуванням сили, відібрали у нього мобільний телефон «IPhone 5» (том № 3 а.с. 4);

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, згідно якого громадянка ОСОБА_19 зазначає, що 05.01.2016 в період часу з 23:00 до 23:15 години, знаходячись біля будинку № 116 по Донецькому шосе в м. Дніпропетровську, дві невідомі йому особи із застосуванням фізичної сили, відібрали у її неповнолітнього сина ОСОБА_10 мобільний телефон «Samsung Galaxy Core2 SM-G355H» (том № 3 а.с. 7);

- протоколом огляду предмету від 15.01.2016, згідно якого оглянутий мобільний телефон марки «Iphone 5», imei: НОМЕР_5 /С НОМЕР_6 , чорного кольору; мобільний телефон «Samsung Galaxy Core2 SM-G355H», imei-1: НОМЕР_7 , imei-2: НОМЕР_8 , який має механічні пошкодження корпусу, а також надані свідком ОСОБА_52 два договори фінансового кредиту під заставу, видані ломбардом «Онікс»: № BRZ 000055214 від 06.01.2016 на ім`я ОСОБА_3 предмет застави мобільний телефон марки «Samsung g 355» на суму 900 гривень та № BRZ 000055215 від 06.01.2016 на ім`я ОСОБА_3 предмет застави мобільний телефон марки «IPhone 5» на суму 800 гривень; СД-диск з відеозаписом з камер відео спостереження ломбарду «ПО Онікс» (том №.3 а.с. 13);

- протоколом огляду від 22.01.2016, згідно якого оглянутий мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Core2 SM-G355H», imei-1: НОМЕР_7 , imei-2: НОМЕР_8 , яким, як зазначив неповнолітній потерпілий ОСОБА_10 , 05.01.2016 невідомий хлопець відкрито заволодів, знаходячись по Донецькому шосе, 116 в м. Дніпропетровську (том №.3 а.с. 56);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.01.2016 з фото-таблицею до нього, згідно якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_10 в присутності законного представника, педагога та двох понятих, серед пред`явлених йому осіб, за формою обличчя та очей, упізнав особу під № 3, як особу, яка 05.01.2016 скоїла відносно нього злочин. Особою під № 3 є ОСОБА_3 (том № 3 а.с. 20-23);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.01.2016 з фото-таблицею до нього, згідно якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_10 в присутності законного представника, педагога та двох понятих, серед пред`явлених йому осіб, за гострими рисами обличчя та за волоссям, упізнав особу під № 4, як особу, яка 05.01.2016 скоїла відносно ОСОБА_9 злочин. Особою під № 4 є ОСОБА_5 (том № 3 а.с. 28-31);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.01.2016 з фото-таблицею до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 в присутності двох понятих, серед пред`явлених йому осіб, за зростом, кольором волосся та за одежею, упізнав особу під № 3, як особу, яка 05.01.2016 скоїла відносно нього злочин. Особою під № 3 є ОСОБА_3 (том № 3 а.с. 24-27);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.01.2016 з фото-таблицею до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 в присутності двох понятих, серед пред`явлених йому осіб, за рисами обличчя та за зачіскою, упізнав особу під № 3, як особу, яка 05.01.2016 скоїла відносно ОСОБА_9 злочин. Особою під № 3 є ОСОБА_5 (том № 3 а.с. 32-35);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.01.2016, згідно якого свідок ОСОБА_52 в присутності двох понятих, серед пред`явлених йому фото за формою обличчя та зачіски, розрізом очей та загальними рисами, упізнав на фото № 3 ОСОБА_3 , як особу, яка 06.01.2016 заклала до ломбарду «Онікс» два мобільних телефони марки «Samsung» та марки «IPhone 5» на загальну суму 1700 гривень (том № 3 а.с. 18-19);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.02.2016, згідно якого свідок ОСОБА_52 в присутності двох понятих, серед пред`явлених йому фото за формою обличчя та зачіски, розрізом очей, кольором волосся та наявною бородою, упізнав на фото № 1 ОСОБА_3 , як особу, яка є клієнтом ломбарду «Онікс», куди постійно закладає мобільні телефони (том № 1 а.с. 228-229);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.02.2016 з фото-таблицею до нього, згідно якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_10 в присутності законного представника, педагога та понятих вказав на обставини події, в ході якої 05.01.2016 приблизно о 23:00 годині він разом зі своїми друзями ОСОБА_9 і ОСОБА_6 знаходилися навпроти 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_6 , де до них підійшли двоє хлопців - обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_3 підійшов до нього і схопив його за рукав куртки, ОСОБА_6 знаходився поруч з ним. У цей час ОСОБА_5 відвів ОСОБА_9 в сторону, а ОСОБА_3 почав вимагати у нього мобільний телефон, на що він почав чинити опір. Після цього ОСОБА_3 завдав йому близько 3-х ударів в обличчя, злякавшись за своє життя він віддав свій мобільний телефон "Samsung Core". Потім ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та без розмов завдав йому один удар в область носа, в результаті чого ОСОБА_6 віддав йому свій мобільний телефон "Iphone 5". В цей час він звернув увагу, як ОСОБА_5 в своїй руці тримав предмет, який схожий на ніж, погрожував ОСОБА_9 фізичною розправою. Він відчув загрозу свому життю. Після того, як ОСОБА_3 і ОСОБА_53 забрали їх мобільні телефони, вони зникли в напрямку магазину "Варус", розташованого по Донецькому шосе, 116 у Дніпропетровську (том № 3 а.с. 59-61);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.02.2016 з фото-таблицею до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 в присутності понятих вказав на обставини події, в ході якої 05.01.2016 приблизно о 23:00 годині він разом зі своїми друзями ОСОБА_9 і ОСОБА_10 знаходилися проходили повз будинок АДРЕСА_6 , де до них підійшли двоє незнайомих хлопців - обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_10 та схопив його за рукав куртки та почали вимагати мобільний телефон, але останній чинив опір, на що ОСОБА_3 завдав ОСОБА_10 близько 3-х ударів в обличчя. В цей час він звернув увагу, як ОСОБА_5 відвів ОСОБА_9 в сторону та, тримаючи в своїй руці предмет, який схожий на ніж, погрожував ОСОБА_9 фізичною розправою. Він відчув загрозу свому життю. В цей момент він побачив, як ОСОБА_10 віддав ОСОБА_3 свій мобільний телефон, після чого ОСОБА_3 підійшов до нього та без будь-яких пояснень наніс йому один удар в область обличчя, після якого він віддав ОСОБА_3 свій мобільний телефон "Iphone 5". Після того, як ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , який забрав майно у ОСОБА_9 , зникли в напрямку магазину "Варус", розташованого по Донецькому шосе, 116 у Дніпропетровську (том № 3 а.с. 62-65);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.02.2016, згідно якого обвинувачений ОСОБА_5 в присутності понятих вказав на обставини події, в ході якої 05.01.2016 приблизно о 23:00 годині він знаходилися біля будинку № 116 по Донецькому шосе у Дніпропетровську та розмовляв із своїм знайомим ОСОБА_54 . В цей момент ОСОБА_3 стояв на дорозі біля вищезазначеного будинку. Закінчивши свою розмову, він побачив, як ОСОБА_3 розмовляв з трьома хлопцями. У цей момент він вирішив підійти до них і дізнатися. що відбувається. Підійшовши до останніх, ОСОБА_5 відвів в сторону одного з хлопців і почав питати, що знаходиться в його рюкзаку, на що хлопець йому відповів, що в рюкзаку нічого немає. Після цього він сказав цьому хлопцю, щоб він знімав рюкзак і діставав його вміст, на що хлопець відкрив рюкзак, в якому він побачив ноутбук, який одночасно з хлопцем почав діставати. Після чого він вирвав з рук цього хлопця ноутбук і втік в сторону магазину "Варус" по Донецькому шосе, 110 у Дніпропетровську. Ноутбук продав раніше незнайомого чоловіка на грошові кошти. Ножем цьому хлопцю він не погрожував і фізичної сили не застосовував. З рук хлопця він вирвав тільки ноутбук, мобільний телефон він не брав (том № 3 а.с. 68-69);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.02.2016, згідно якого обвинувачений ОСОБА_3 в присутності понятих вказав на обставини події, в ході якої 05.01.2016 приблизно о 23:00 годині він знаходилися на дорозі, яка розташована по Донецькому шосе, 116 у Дніпропетровську, а ОСОБА_5 в цей час сидів на лавочці біля вищезазначеного будинку. В цей момент йому на зустріч направлялись три раніше невідомих йому хлопців. Підійшовши до одного з хлопців, він поцікавився чи є у них сигарети, на що один з хлопців дістав сигарети і передав йому. Після чого, підійшовши до одного з хлопців, він попросив мобільний телефон, щоб подзвонити, на що цей хлопець передав йому мобільний телефон. Потім він підійшов до іншого хлопця з проханням дати йому мобільний телефон. на що цей хлопець відповів йому відмовою і тоді він сам дістав з кишені у даного хлопця мобільний телефон і поклав собі в кишеню. В цей момент ОСОБА_5 відвів 3-го хлопця в бік, а що ОСОБА_5 з ним робив, він не бачив. так як стояв до нього спиною. Ніякого фізичного насильства по відношенню до цих хлопців він не застосовував. Мобільні телефони, які забрав у хлопців, він заклав в ломбард "Онікс" за 2000 гривень (том № 1 а.с. 211-212);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 70/34-133 від 09.02.2016, відповідно до якого, ринкова вартість ноутбуку марки «ASUS», моделі «N550JA», станом на 05.01.2016 могла становити 16086,25 гривень. Ринкова вартість мобільного телефону марки «Apple», моделі «iPhone 5», станом на 05.01.2016 могла становити 4990,00 гривень. Ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung», моделі «Galaxy Core 2 G355», станом на 05.01.2016 могла становити 2011,80 гривень (том № 3 а.с. 49-53);

- речовими доказами, якими визнано: мобільний телефон «Apple», моделі «iPhone 5»; мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy Core 2 G355» (том № 3 а.с. 54, 55, 57, 58).

Оцінюючи докази в їх сукупності відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за епізодом № 8 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 повинні бути правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, вчинені повторно.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 повинні бути правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України як такі, що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаних у суді неповнолітніх потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_6 тасвідків: ОСОБА_37 , ОСОБА_55 , ОСОБА_46 , ОСОБА_52 у суду немає.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні, в яких ОСОБА_5 зазначив, що 05.01.2016 ніякого ножа у нього не було, у нього в руках була кулькова ручка, яку неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 сприйняв, як ніж.
Ці покази обвинуваченого спростовані показами очевидців вчинення даного злочину неповнолітніх потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_6 , які в судовому засіданні послідовно і впевнено дали свої покази, відповівши на всі питання сторони захисту і без будь-яких сумнівів вказали в суді на ОСОБА_5 , як на особу, яка вчинила розбійний напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, що вони добре бачили і ніщо не заважало і не перешкоджало їм усвідомити саме протиправний характер дій ОСОБА_5 . При цьому кулькову ручку, яка начебто була зі слів ОСОБА_5 у нього в руках замість ножа, ніхто не бачив та її існування взагалі не підтверджено. Більш того, неповнолітні потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 і потерпілий ОСОБА_6 раніше особисто ОСОБА_5 не знали і відносин з ним не мали, про що останній підтвердив в суді. Тому суд не має жодних підстав ставити під сумнів їх покази в суді.

За таких обставин суд вважає, що всі дії обвинуваченого ОСОБА_5 були добре сплановані, мали активний і послідовний, насильницький характер, спрямований на напади з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 .
Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_56 , суд знаходить їх такими, що продиктовані його бажанням зменшити обсяг персональної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.
Таким чином, за наведених вище обставин суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду, а їх дії носили умисний характер, були вчинені за умови досягнення єдиного злочинного результату, спрямовані на відкрите заволодіння чужого майна у неповнолітніх потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_6 , а також дії обвинуваченого ОСОБА_5 , по епізоду № 8, носили умисний характер та спрямовані на напад з метою заволодіння чужим майном поєднаним з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 .
Судом достатньо дослідженні всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, які підтверджують встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 даних кримінальних правопорушень. Порушень КПК під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинувачених та на кваліфікацію їх дій, судом не встановлено.
Досліджені судом і покладені в основу вироку докази у своїй сукупності і взаємозв`язку є допустимими, достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст. 187 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Оцінювати, наскільки виправданим є подальше тримання обвинуваченого під вартою, в кожній справі потрібно з огляду на конкретні обставини. У тій чи іншій справі безперервне тримання під вартою можна виправдати лише в разі, якщо існують конкретні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, попри презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, викладений у статті 5 Конвенції, яка гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві». Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.

Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила злочин, які мають кримінально-правове значення.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 злочинів, які скоєні умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю, про вчинене жалкував, раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання кількох наркотичних речовин та інших психоактивних речовин. Синдром залежності», у лікаря психіатра на обліку не перебуває, до затримання офіційно не працював та не мав офіційного джерела доходу, за місцем реєстрації та проживання скарг не надходило, скоїв злочини відносно малолітніх та неповнолітніх осіб.

Крім вказаного, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 умисно вчинив тяжкі злочини, які належать до небезпечних корисливо-насильницьких злочинів,що вказує на зухвалу поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 та визначає відсутність у нього моральних цінностей, що становлять систему загальних правил поведінки людини (соціальних норм), заснованих на співвідношенні критеріїв добра і зла, порядності й непорядності, людяності та жорстокості.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 67 КК України, визнає рецидив злочинів, вчинення злочинів відносно малолітніх осіб.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що особа обвинуваченого ОСОБА_3 , є вкрай небезпечною для суспільства, суд враховує наявність обставин, що обтяжують покарання та відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, дані про його особу, при призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочинів, які останній вчинив умисно. З огляду на вказане, суд, прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_57 , можливо виключно в умовах ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням вимог ст. 71 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочини в період іспитового строку за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21.08.2015.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 злочинів, які скоєні умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю, про вчинене жалкував, раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, перебуває на обліку у лікаря нарколога з метою профілактики з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання летких розчинників. Вживання зі шкідливими наслідками, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, до затримання офіційно не працював та не мав офіційного джерела доходу, за місцем проживання скарг не надходило, скоїв злочини відносно малолітніх та неповнолітніх осіб.

Крім вказаного, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 умисно вчинив тяжкі злочини, які належать до небезпечних корисливо-насильницьких злочинів,що вказує на зухвалу поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та визначає відсутність у нього моральних цінностей, що становлять систему загальних правил поведінки людини (соціальних норм), заснованих на співвідношенні критеріїв добра і зла, порядності й непорядності, людяності та жорстокості.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 67 КК України, визнає рецидив злочинів, вчинення злочинів відносно малолітніх осіб.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що особа обвинуваченого ОСОБА_5 , є вкрай небезпечною для суспільства, суд враховує наявність обставин, що обтяжують покарання та відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, дані про його особу, при призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочинів, які останній вчинив умисно. З огляду на вказане, суд, прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , можливо виключно в умовах ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини в період умовно-дострокового звільнення за вироком Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 13.05.2011.

Вищезазначене покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , на переконання суду ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та попередження вчинення ними інших злочинів.
Законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_21 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 2000 гривень та моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_21 та представник неповнолітнього потерпілого адвокат ОСОБА_25 позовні вимоги в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 підтримали в повному обсязі та в їх обґрунтування посилалися на обставини, викладені в позовній заяві.

Обвинувачений ОСОБА_5 позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд вважає, що позовні заяви законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_21 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та заподіяної моральної шкоди від злочину є обґрунтованими, підтвердженими дослідженими в судовому засіданні доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно своїми неправомірними діями обвинувачений ОСОБА_5 заволодів майном неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 , а саме: мобільним телефоном марки «Lenovo», моделі «А859», яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, не повернувши і не відшкодувавши спричинену матеріальну шкоду. Тому, на підставі ст.ст. 16, 1166 ЦК України, відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України підлягають задоволенню позовні вимоги законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_21 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди в сумі 2000.00 гривень вартість мобільного телефону марки «Lenovo», моделі «А859», відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 70/34-352 від 10.02.2016.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав. Така шкода, виходячи з п. 1 і п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному більш і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я і в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Фізична особа, дією чи бездіяльністю якого порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язана вчинити необхідні дії для його негайного відновлення (ч. 1 ст. 276 ЦК України). Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення про відновлення порушеного права, а також про відшкодування моральної шкоди, заподіяної його порушенням (ч. 2 ст. 276, ст. 280 ЦК України) .

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд приходить до висновку про наявність у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 протягом тривалого періоду часу моральних переживань, які позначили негативні зміни в його житті, а саме: щоденні думки та спогади про наслідки події, страх можливо повторення подій, насторога, негативні переживання та потреба в униканні аналогічних обставин. Після скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, ОСОБА_12 почав боятися сам залишатися вдома, в темний час доби виходити на вулицю, а знаходячись на вулиці почав боятися сторонніх людей.

У зв`язку із характером і глибиною моральних страждань, які переніс неповнолітній потерпілий ОСОБА_12 , їх тривалістю, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості суд вважає, що заявлена сума 5000 гривень, як компенсація моральної шкоди, є обґрунтованою , відповідає тяжкості спричинених моральних страждань та на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до ст. 127-129 КПК України, підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_21 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 .

По даному кримінальному провадженню проведені 8 (вісім) судових товарознавчих експертиз у Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі при ГУМВС України в Дніпропетровської області, загальна вартість яких складає 2070,48 гривень.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових товарознавчих експертиз (рахунок № 0004, УДКСУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, МФО 805012 , висновок експерта № 70/34-351 від 10.02.2016 в сумі 245,52 гривень, висновок експерта № 70/34-350 від 10.02.2016 в сумі 245,52 гривень та висновок експерта № 6/34-629 від 10.03.2016 в сумі 351,84 гривень), на загальну суму 842,88 гривень.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_5 належить стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових товарознавчих експертиз (рахунок № 0004, УДКСУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, МФО 805012 , висновок експерта № 70/34-359 від 10.02.2016 в сумі 245,52 гривень, висновок експерта № 70/34-349 від 10.02.2016 в сумі 245,52 гривень, висновок експерта № 70/34-387 від 12.02.2016 в сумі 245,52 гривень та висновок експерта № 70/34-352 від 10.02.2016 в сумі 245,52 гривень), на загальну суму 982,08 гривень.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 належить стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи (рахунок № 0004, УДКСУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, МФО 805012 , висновок експерта № 70/34-133 від 09.02.2016) в сумі 245,52 гривень.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до п. 9) ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21.08.2015 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з 16.01.2016, зарахувавши йому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015) у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 16.01.2016 по 22.04.2016 включно, з розрахунку один день тримання під вартою як запобіжний захід за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити колишній тримання під вартою.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого покарання, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 13.05.2011 та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 16.01.2016, зарахувавши йому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015) у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 16.01.2016 по 22.04.2016 включно, з розрахунку один день тримання під вартою як запобіжний захід за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити колишній тримання під вартою.

Позовну заяву законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_21 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_21 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2000 (дві тисячі) гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) гривень, а всього 7000 (сім тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових товарознавчих експертиз (рахунок № 0004, УДКСУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, МФО 805012 , висновок експерта № 70/34-351 від 10.02.2016 в сумі 245,52 гривень, висновок експерта № 70/34-350 від 10.02.2016 в сумі 245,52 гривень та висновок експерта № 6/34-629 від 10.03.2016 в сумі 351,84 гривень), на загальну суму 842,88 гривень.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових товарознавчих експертиз (рахунок № 0004, УДКСУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, МФО 805012 , висновок експерта № 70/34-359 від 10.02.2016 в сумі 245,52 гривень, висновок експерта № 70/34-349 від 10.02.2016 в сумі 245,52 гривень, висновок експерта № 70/34-387 від 12.02.2016 в сумі 245,52 гривень та висновок експерта № 70/34-352 від 10.02.2016 в сумі 245,52 гривень), на загальну суму 982,08 гривень.

Стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи (рахунок № 0004, УДКСУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, МФО 805012 , висновок експерта № 70/34-133 від 09.02.2016) в сумі 245,52 гривень.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Sаmsung», моделі «S5230», imei: НОМЕР_4 повернути за належністю ОСОБА_22 (том № 1 а.с. 183, 184);

мобільний телефон марки «Nomi», моделі «і 240» повернути за належністю ОСОБА_17 (том № 1 а.с. 209, 210);

мобільний телефон «Apple», моделі «iPhone 5» повернути за належністю ОСОБА_6 (том № 3 а.с. 54, 55);

мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy Core 2 G355» повернути за належністю ОСОБА_19 (том № 3 а.с. 57, 58);

мобільний телефон марки «Nokia», моделі «225» повернути за належністю ОСОБА_20 (том № 3 а.с. 118, 119).

дві квитанції з ломбарду «Онікс» № BRZ 000055214 і № BRZ 000055215 та СД-диск з відеозаписом з камер відео спостереження ломбарду «Онікс» зберігати в матеріалах кримінального провадження (том № 3 а.с. 14, 15-16, 17).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1

22.04.2016