АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
19 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайворон Кіровоградської області, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, на утриманні малолітня дитина, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 08.01.2008 Шевченківським районним судом міста Києва за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, 06.11.2009 звільнився з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 18 днів;
- 13.10.2015 Солом`янським районним судом міста Києва за ч.1 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,?
за участі:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5
Від ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить суд апеляційної інстанції переглянути винесений відносно нього вирок в частині призначеного покарання та скасувати ( змінити ) рішення суду першої інстанції, призначивши йому більш м`яке покарання.
Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 09.02.2016 ОСОБА_5 визнано винним за ч.2 ст.186 КК України і призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбуте покарання за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 13.10.2015 і остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, відраховуючи строк відбуття покарання з 22.10.2016. Запобіжний захід до набрання вироком чинності ОСОБА_5 залишено без змін ? утримання під вартою.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що призначене йому покарання є занадто суворим. Також ОСОБА_5 звертає увагу суду на наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин.
Інших апеляцій, доповнень заперечень від учасників кримінального провадження не надходило.

Згідно з рішенням суду першої інстанції, 18.10.2015, приблизно о 19 год. 35 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , побачив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , яка тримала у своїх руках мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A3», вартістю 7500 грн., у якому знаходилась сім карта оператора «МТС», вартістю 40 грн., на рахунку якої були грошові кошти в сумі 100 грн., і у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 наблизився до ОСОБА_7 та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, наніс їй кулаком своєї правої руки два удари в область голови, в наслідок чого остання, втративши орієнтацію, впала на землю, упустивши з рук мобільний телефон, який ОСОБА_5 підняв з землі та відкрито викрав. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, що направлені на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , зняв із пальців її рук золоту каблучку, вартістю 1146 грн., золоту каблучку, вартістю 409 грн. та золоту каблучку, вартістю 1315 грн., які відкрито викрав, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 8510 грн.З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд. Діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців-навколо лівого ока з переходом в підочну ділянку, на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 3010 від 20.10.2015 відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу та скасувати оскаржуваний вирок, думку прокурора, яка заперечила проти наявної апеляційної скарги та вважала за необхідне залишити без змін рішення суду першої інстанції, заслухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали судового провадження в межах поданої апеляції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинувачуваного, виходячи з наступного.

Першочергово суд апеляційної інстанції переконався в дотриманні права обвинуваченого на захист шляхом підтвердження ОСОБА_5 в судовому засіданні того, що і в суді першої інстанції і при розгляді його апеляційної скарги в апеляційному порядку, він не потребує участі захисника і здатний себе захищати самостійно , що не пов`язане з його матеріальним становищем . Враховуючи відсутність спеціальних підстав для обов`язкової участі захисника, передбачених ст.52 КПК України, пояснення обвинуваченого в цій частині колегія суддів вважає обґрунтованими , а його волевиявлення таким , що відповідає процесуальному закону .
Що стосується безпосередньо самої апеляційної скарги відносно оскарження рішення суду у відповідності до правил ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції межах апеляційної скарги.
Так, оскаржуваним в частині призначення покарання вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 09.02.2016, ОСОБА_5 визнано винним за ч.2 ст.186 КК України, тобто у повторному відкритому викраденні чужого майна, яке належить ОСОБА_7 , із застосовуючи насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої. Вказана кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 є вірною, поза як ніким не ставиться під сумнів.
Згідно змісту вироку, суд першої інстанції відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням думки сторін обмежив дослідженням фактичних обставин справи допитом обвинуваченого.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , судом першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення , яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким , його особу, а саме те, що він раніше судимий за аналогічні умисні злочини проти власності , має не зняті та не погашені судимості, задовільно характеризується , не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, має малолітню дитину відносно якої не позбавлений батьківських прав і цим даним , що характеризують особу винного , суд першої інстанції дослідивши їх надав відповідну оцінку і врахував їх при призначені покарання . Крім того, як обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 визнано щире каяття обвинуваченого у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

В той же час, доводи апелянта щодо неврахування судом першої інстанції при призначенні йому покарання обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з того, що, по-перше, ці обставини були предметом обговорення при ухваленні оскаржуваного рішення і враховані судом при визначенні міри покарання, по-друге, обвинувачений ані в апеляційній скарзі, ані в судовому засіданні не навів обґрунтованих доводів стосовно неврахування судом інших, окрім щирого каяття обвинувачуваного у вчиненому, обставин, які пом`якшують покарання.

Отже, правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, яке неможливе без його ізоляції від суспільства, та обрав ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, яке до того ж є ближчим до мінімальної межі розміру санкції вищезазначеної норми кримінального закону України, приєднавши до цього покарання невідбуту обвинуваченим частину покарання, призначеним йому за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 13.10.2015, та остаточно визначив ОСОБА_5 для відбування покарання у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років.

За таких обставин, враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засудженого, колегія суддів не вважає призначене ОСОБА_5 покарання суворим, оскільки воно призначене відповідно до санкції ч.2 ст.186 КК України та остаточне за правилами ст.71 КК України. Отже, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 09.02.2016, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.
Також колегія суддів звертає увагу, що в резолютивні частині оскаржуваного рішення допущено технічну помилку щодо початку відрахування строку відбуття обвинуваченим покарання, а саме зазначено, що ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, відраховуючи строк відбуття покарання з 22.10.2016, замість 22.10.2015. Між тим, враховуючи вимоги ст.ст. 408, 409 КПК України, вказана описка не є підставою для зміни вироку і підлягає виправленню судом першої інстанції згідно правил ст.379 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, ч.5 ст. 72 КК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 09.02.2016, яким ОСОБА_5 визнано винним за ч.2 ст.186 КК України і остаточно на підставі ст.71 КК України призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, ? залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 , строк попереднього ув`язнення в строк покарання з 22.10.2015 по 19.05.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на дану ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з часу отримання ним копії ухвали.

СУДДІ
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/947/2016
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1