Справа № 346/2373/15-к
Провадження № 11-сс/779/107/2015
Категорія ст.181 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 20 травня 2015 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Коломийського міськрайонного суду від 13.05.2013 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців та 11.06.2014 року на підставі ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 30.05.2014 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на 9 місяців 2 дні, українця, громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.121 КК України.

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 20.05.2015 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_9 про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю на строк до 20 липня 2015 року, із забороною підозрюваному залишати житло за місцем постійного проживання в період часу з 21 год. по 07 год. кожної доби без дозволу слідчого, прокурора або суду, з покладенням на нього обов`язку прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ризики, передбачені п.п.1-4 ч.1 ст.177 КПК України не знайшли свого підтвердження, оскільки підозрюваний самостійно прибував на усі виклики слідчого до Коломийського МВ УИВС України в Івано-Франківській області, а відсутність такого ризику як можливість знищення, приховання або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження підтверджується тим, що підозрюваний самостійно представив слідчому знаряддя вчинення злочину, а саме ніж.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Просить суд врахувати ті обставини, що підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення зачинив двері своєї квартири та перешкоджав працівникам міліції потрапити до неї, знищив докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме помив ніж, який був знаряддям злочину, та підлогу кухні, де він заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, з,явився до слідчого лише через 2 дні після вчинення кримінального правопорушення. Також після вчинення злочину вигнав потерпілого, якому спричинив проникаюче ножове поранення, з квартири на сходову клітку під,їзду будинку, не віддавши йому мобільний телефон та ключі від помешкання, перешкоджаючи таким чином зверненню потерпілого за допомогою. Крім того, ОСОБА_8 є знайомим потерпілого ОСОБА_10 , а тому може незаконно впливати на останнього. Вважає також, що слідчий суддя при винесенні ухвали не врахував, що ОСОБА_8 вчинив нове умисне кримінальне правопорушення під час непогашеної судимості, на наступний день після завершення строку відбуття покарання, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_8 та небажання ставати на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, санкція якого законом передбачає покарання у виді позбавлення волі, а відповідно до положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається із матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п,яти до восьми років.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається із матеріалів, ОСОБА_8 під час досудового розслідування самостійно прибував на усі виклики слідчого до Коломийського МВ УМВС, що спростовує ризик ухилення від органів досудового розслідування і суду. Крім того, знаряддя злочину, а саме ніж, ОСОБА_8 самостійно представив слідчому для доручення до матеріалів справи. Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта чи спеціаліста, теж не знайшли свого підтвердження, оскільки ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Таким чином під час розгляду клопотання прокурором не було доведено наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених у п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, негативно впливати на хід розслідування, продовжувати займатися злочинною діяльністю, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам у разі відмови вимогам задоволення апеляційної скарги.

Крім того, як вбачається із супровідного листа Коломийської міжрайонної прокуратури, обвинувальний акт по кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.121 КК України направлено в Коломийський міськрайонний суд відповідно до вимог ст.ст.36, 283, 291, 293 КПК України, а тому підстав для зміни ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги прокурора немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 20 травня 2015 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4