В И Р О К
Іменем України
22 липня 2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, тимчасово не працюючого, одруженого, з середньою освітою, раніше судимого, востаннє: 22.12.2009 року Пустомитівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі та відповідно до ухвали Долинського районного суду Івано - Франківської області від 17 грудня 2015 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільненого від відбування покарання із невідбутим строком 1 (один) рік 7 (сім) місяців та 8 (вісім) днів, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.
Сторона обвинувачення - прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3
ОСОБА_4

Сторона захисту адвокат ОСОБА_5
Потерпіла сторона - гр. ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 22 грудня 2009 року Пустомитівським районним судом Львівської області був засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 (дев`яти) років позбавлення волі та відповідно до ухвали Долинського районного суду Івано - Франківської області від 17 грудня 2015 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання, не відбута частина строку становить 1 (один) рік 7 (сім) місяців та 8 (вісім) днів. Після звільнення з місць позбавлення волі, ОСОБА_3 прибув до постійного місця проживання та реєстрації у м. Львів.
22 червня 2016 року близько 12 год. 40 хв. , ОСОБА_3 , перебуваючи на вул. Володимира Великого, в районі будинку № 99 у м. Львові, отримав телефонний
Встановлена органами досудового слідства вартість викраденого ланцюжка становить 5979 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 75 коп. Вилучений у ОСОБА_3 ланцюжок повернуто потерпілій, що підтверджується розпискою останньої, наданою прокурором та в судовому засіданні самою потерпілою.
Дані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування та державним обвинуваченням кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні, як і на досудовому слідстві, підсудний свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив, фактичні обставини справи та пояснив, що 17 грудня 2015 року Долинським районним судом Івано Франківської області він був звільнений достроково від відбування покарання, яке йому було призначено вироком Пустомитівського районного суду Львівської області. Після звільнення приїхав додому у м. Львів та став проживати з дружиною. У подальшому дружина захворіла. 22 червня 2016 року, близько 12 год. 40 хв. він повертався додому із магазину та йому зателефонувала дружина, яка повідомила, що їй потрібні гроші на лікування, близько десяти тисяч. Коли він проходив біля будинку № 99 по вулиці Володимира Великого у м. Львові то проходив повз лавочку на якій сиділа потерпіла та на шиї у якої, він помітив золотий ланцюжок з підвіскою.
Знаючи, що у нього коштів на лікування дружини не має та бажаючи тій допомогти, у нього виник умисел на викрадення ланцюжка у потерпілої, який у подальшому запланував продати, а виручені кошти використати на лікування.
Підійшовши до потерпілої, він ривком руки зірвав ланцюжок і побіг від неї. Пробігши декілька метрів, пішов вільним ходом. Чи кричала йому в слід потерпіла, не пам`ятає.
Викрадений ланцюжок поклав собі до рота і продовжував рух, але через деякий час був затриманий працівниками поліції, яким спочатку заперечував свою причетність до крадіжки, а потім дістав ланцюжок із рота передав полісменам і зізнався у вчиненому.
Свої дії пояснює виключно метою допомогти хворій дружині, покликається на збіг тяжких обставин. У вчиненому щиро розкаюється, попросить пробачення у потерпілої, а при призначенні покарання врахувати те, що за попереднім кримінальним провадженням перебував під вартою, і при вирішенні питання про остаточне покарання за даним вироком просить спочатку зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день за два.
Крім повного визнання вини підсудним, суд визнає також доводи у вигляді процесуальних документів кримінального провадження, що надані прокурором в судовому засіданні, дійсність та достовірність яких, підсудним, його захисником та потерпілою не оспорюється, а тому суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, проти чого учасники судового процесу заперечень не мали.
На підставі повного визнання вини підсудним, наведених прокурором в суді доводів, а також досліджених судом матеріалів кримінального провадження в частині процесуальних рішень та характеризуючих особу підсудного документів, об`єктивність та повнота яких, учасниками судового процесу не оспорюється, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 22 червня 2016 року близько 12 год. 40 хв., перебував на вул. Володимира Великого в районі будинку № 99 у м. Львові та після отримання телефонного дзвінка дружини про потребу у грошових кошах на лікування, у нього виник умисел на грабіж потерпілої ОСОБА_6 , а саме викрадення золотого ланцюжка, що був одягнений на останній, з метою його реалізації для отримання коштів на лікування дружини, тобто вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), золотого ланцюжка потерпілої ОСОБА_6 вартість якого, 5979 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 75 коп., чим на той час завдав потерпілій майнової шкоди на вказану суму та кваліфікує ці його дії за ч.1 ст. 186 КК України.
Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу підсудного, який по місцю проживання та реєстрації характеризується позитивно, а також вимоги щодо загальних засад, передбачених ст. 65 КК України. Суд також враховує правову позицію Верховного Суду України, що знайшла своє відображення у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінальних покарань» від 24 жовтня 2003 року № 7, із змінами і доповненнями внесеними постановами Пленуму ВСУ від 10 грудня 2004 року № 18, від 12 червня 2009 року № 8 та від 06 листопада 2009 року № 11.
При цьому, суд враховує, що конкретному вчинку підсудного, передував факт скрутного матеріального становища та обставини, що його спонукали до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.
Обставинами, що пом`якшують покарання підсудного, суд також визнає його щире каяття, сприяння органам досудового слідства, при розслідуванні даної справи, відсутність матеріальної шкоди та те, що потерпіла пробачила його.
Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням пом`якшуючих обставин і особи винного, суд приходить до висновку, що покарання підсудному слід призначити в межах санкції статті за якою інкриміновано кримінальне правопорушення, у вигляді позбавлення волі.
Вирішуючи питання розміру покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 22 грудня 2009 року Пустомитівським районним судом Львівської області був засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 (дев`яти) років позбавлення волі та відповідно до ухвали Долинського районного суду Івано - Франківської області від 17 грудня 2015 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання, не відбута частина строку становить 1 (один) рік 7 (сім) місяців та 8 (вісім) днів. Від так, не відбута частина покарання підлягає приєднанню до призначеного покарання за новим вироком у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 71 КК України.
При цьому, суд приймає до уваги клопотання адвоката та підсудного, яке підтримано
прокурором та потерпілою про застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» на підставі якого зарахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у кримінальній справі № 1-43/09 в якій Пустомитівським районним судом Львівської області постановлено вирок від 22 грудня 2009 року про його засудження.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № (№838 VІІІ від 26 листопада 2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2009 року, ОСОБА_3 перебував під вартою з 08 вересня 2008 року до 22 грудня 2009 року, тобто з часу затримання до проголошення вироку, яким засуджений до позбавлення волі.
Отже строк попереднього увязнення у вказаній кримінальній справі становить 470 ( чотирста сімдесят) днів. Враховуючи, що при постановленні вироку Пустомитівський суд Львівської області уже зарахував строк попереднього увязнення у співвідношенні один до одного, то у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № (№838 VІІІ від 26 листопада 2015 року) підлягає зарахуванню 470 днів попереднього ув`язнення за 470 днів позбавлення волі за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2009 року у кримінальній справі № 1-43/09.
Враховуючи, що невідбута частина покарання за вказаним вироком становить 1 (один) рік 7 (сім) місяців та 8 (вісім) днів, як це встановлено ухвалою Долинського районного суду Івано Франківської області від 17 грудня 2015 року, що дорівнює 583 дні, то не відбута частина покарання за попереднім вироком складає 113 ( сто тринадцять) днів ( 583 - 470 = 113) , які і підлягають до вирішення щодо їх приєднання у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 71 КК України.
Вирішуючи питання повного чи часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання за новим вироком, суд враховує особу підсудного, його ставлення до вчиненого та пропозицію прокурора, а відтак приходить до висновку про часткове приєднання.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Вирішуючи питання речових доказів, а саме золотого ланцюжка, що згідно розписки від 29 червня 2016 року переданий на зберігання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили слід вважати такими, що повернутий власнику з правом розпоряджатися на власний розсуд.
Особисті речі підсудного, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою оператора « Київстар» та абонентським № НОМЕР_2 , що згідно розписки від 24 червня 2016 року переданий на зберігання ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили слід вважати такими, що повернутий власнику з правом розпоряджатися на власний розсуд.
На підставі викладеного та керуючись ст. 71, ч. 5 ст.72 КК України, керуючись ст.ст. 86 89, 284, 349, 363, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 537,539 КПК України,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
До призначеної міри покарання за даним вироком, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2009 року, зарахувавши 470 днів попереднього ув`язнення за 470 днів позбавлення волі та визначивши остаточну остаточну міру покарання у вигляді 1 ( одного) року 1 ( одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання за даним вироком засудженому рахувати з 22 червня 2016 року, тобто з часу його затримання в порядку ст. 208 КПК України.
Міру запобіжного заходу - тримання під вартою , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін, після вважати скасованою.
Речовий доказ, а саме, - золотий ланцюжок, що згідно розписки від 29 червня 2016 року переданий на зберігання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили вважати такими, що повернутий власнику з правом розпоряджатися на власний розсуд.
Мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою оператора « Київстар» та абонентським № НОМЕР_2 , що згідно розписки від 24 червня 2016 року переданий на зберігання ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили вважати такими, що повернутий власнику з правом розпоряджатися на власний розсуд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, і за відсутності апеляційної скарги з 22 серпня 2016 року.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд, що ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_8