Справа № 727/5432/16-к
Провадження № 1-кс/727/1817/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 від 15 липня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язати слідчого вчинити певні слідчі дії,-

В С Т А Н О В И В:
Заявник ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 від 15 липня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання щодо повідомлення про підозру та затримання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

В скарзі посилається на те, що 12 липня 2016 року він звернувся до старшого слідчого СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 із клопотанням про вручення письмового повідомлення про підозру та затримання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , але слідчий відмовив йому в задоволенні його клопотання. Просить скаргу задовольнити, зобов`язати слідчого вчинити певні слідчі дії, а саме вручити письмове повідомлення про підозру та в порядку ст. 208 КПК України їх затримати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених в ній.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Судом встановлено, що 02.07.2015р. внесено відомості до ЄРДР №№000115 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 371 ч.1 КК України.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником.
Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 від 15 липня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 від 12.07.2016 року про затримання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та повідомлення їм про підозру.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.3 КПК України слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Частиною 5 ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з п.6 ч.2 ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру.

Частиною 1 ст.277 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчий мотивує свою відмову в задоволенні клопотання тим, що проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні на даний час не здобуто об`єктивних даних та доказів, які б відповідно до вимог ст.ст. 208, 276-278 КПК України, давали би достатні підстави для затримання, як підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та повідомлення їм про підозру, тобто в даному випадку слідчий, не встановивши наявності достатніх доказів для підозри у вчиненні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити, відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_4 , оскільки Кримінально-процесуальним кодексом України не встановлений процесуальний строк повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, Кримінально-процесуальний кодекс України передбачає виключний перелік випадків обов`язкового письмового повідомлення про підозру особі уповноваженими особами слідчим або прокурором за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, а не за клопотанням потерпілого чи інших осіб.

Крім цього, вирішення питання щодо зобов`язання слідчого оголосити особі про підозру не відноситься до компетенції слідчого судді, суперечить загальним засадам кримінального судочинства та порушує вимоги ст. 22 КПК України щодо змагальності сторін.

Крім цього, скарга в частині зобов`язання слідчого затримати осіб в порядку ст. 208 КПК України задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Статтею 208 КПК України визначено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Підстав передбачених КПК України для затримання вказаних осіб не було, а тому слідчий в даному випадку прийняв рішення щодо відмови у задоволенні клопотання в цій частині у відповідності до вимог КПК України.

Враховуючи вищевикладене приходжу до висновку, що зобов`язання судом слідчого виконати процесуальні (слідчі) дії, які просить здійснити потерпілий ОСОБА_4 , фактично зумовить собою підміну судом повноважень органу досудового розслідування, зокрема сторони обвинувачення, що в свою чергу суперечить загальним засадам КПК України.

На підставі викладеного, проаналізувавши правильність застосування слідчим норм матеріального та процесуального права при винесенні постанови від 15 липня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 , вважаю, що слідчий СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 діяв в межах повноважень передбачених КПК України, а тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 3, 9, 22, 40, 176-194, 208, 276-278, 303 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 від 15 липня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання по кримінальному провадженню №000115 від 02.07.2015р та зобов`язати слідчого вчинити певні слідчі дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1