Справа № 372/1979/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 04.02.2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 368 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи службовою особою, одержав неправомірну вигоду за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої йому влади та службового становища за таких обставин.

Наказом директора Державного підприємства "Київське лісове господарство" від 11 липня 2013 року №116-к ОСОБА_4 прийнято на посаду старшого майстра лісу в Обухівське лісництво.

Відповідно до ст. 89 Лісового Кодексу України та ст.2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" старший майстер лісу Обухівського лісництва ДП "Київське лісове господарство" ОСОБА_4 є працівником державної лісової охорони і має статус працівника правоохоронного органу. Здійснюючи свою діяльність відповідно до Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16 вересня 2009 року № 976 старший майстер лісу є посадовою особою державної лісової охорони. Згідно з п. 2 вказаного вище Положення метою діяльності держлісоохорони є здійснення правових і лісоохороних та інших заходів, спрямованих на збереження, розширене відтворення, невиснажливе використання лісових ресурсів.

Крім того, відповідно до п. 4 зазначеного вище Положення основним завданням держлісоохорони є здійснення державного контролю за додержанням вимог лісового законодавства, забезпечення охорони лісів від незаконних порубок, запобігання злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового господарства, а також використання лісових ресурсів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, ОСОБА_4 , як працівник органу державної влади зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Свої службові повноваження ОСОБА_4 використав у злочинних цілях при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 , будучи службовою особою правоохоронного органу, у лютому 2016 року познайомився з ОСОБА_5 , який звернувся до нього з метою придбання лісоматеріалів у вигляді необробленої деревини породи сосна.

Приблизно в травні 2016 року, точна дата і час не встановлені, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди та особистої наживи, усвідомлюючи те, що відповідно до своїх службових обов`язків, він не має право самостійно продавати лісопродукцію покупцеві, в порушення діючого порядку реалізації деревини, повідомив ОСОБА_5 про те, що зможе передати лісоматеріали у вигляді необробленої деревини породи сосна з ввіреної йому ділянки за умови надання йому грошових коштів. При цьому, ОСОБА_4 озвучив ОСОБА_5 , що зможе надати йому близько 16 кубометрів лісових матеріалів, без документального оформлення за умови передачі грошових коштів у розрахунку 1100 гривень за 1 кубометр.

Відповідно до попередньої домовленості, близько 16 годин 00 хвилин 21 липня 2016 року старший майстер лісу Обухівського лісництва ДП "Київське лісове господарство" ОСОБА_4 , перебуваючи на автозаправній станції «WOG» за адресою: Київська область, місто Обухів, вул. Піщана, 101в, будучи працівником правоохоронного органу, службовою особою, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою отримання неправомірної вигоди з використанням свого службового становища, одержав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 3000 гривень за сприяння у передачі необробленої деревини породи сосна в порушення діючого порядку і без документального оформлення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною 1 статті 368 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Судом встановлено, що 28.07.2016 року між прокурором першого відділу прокуратури Київської області, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 368 КК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме покарання у виді штрафу у розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах та органах державної влади на строк один рік. Обвинувачений дав згоду на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив положення угоди щодо беззастережного визнання себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, в обсязі обвинувального акту, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлені.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, ці дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 368 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 липня 2016 року між прокурором першого відділу прокуратури Київської області, та ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 368 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 368 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах та органах державної влади на строк один рік.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1