ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/1705/16-к

Номер рядка у звіті 55

08 серпня 2016 року м. Золотоноша Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Плешкані Золотоніського району Черкаської області, з неповною середньою освітою, неодруженого, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.
Сторони кримінального провадження:
сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_4
сторона захисту обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 являючись військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні солдат, призваним на військову службу під час мобілізації згідно із Указом Президента України №15/2015 від 14.01.2015 «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-VIII від 15.01.2015, 01.01.2016 близько 21год. 00хв., в умовах особливого періоду, діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, самовільно без дозволу командування залишив розташування польового табору військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) після чого направився до місця свого проживання у с. Плешкані, Золотоніського району, Черкаської області та у період з 01.01.2016 по 27.04.2016, тобто понад один місяць, постійно перебував за межами частини у АДРЕСА_1 , офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 28.04.2016, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення, з якого вбачається, що будучи військовослужбовцем, залишив військову частину без попередження та дозволу командування частини так як захворів на запалення легенів. Понад місяць був вдома, а потім сам добровільно з`явився до військової прокуратури Черкаського гарнізону та заявив про вчинений ним злочин. Ніякого тиску під час несення служби на нього не було. У вчиненому розкаюється, просив суворо не наказувати.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає. Судом роз`яснено правові наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.
Судом встановлено, що обвинувачений за місцем служби характеризується посередньо (а.к.п. 23), за місцем проживання характеризується позитивно (а.к.п. 89).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст.67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, те що воно відноситься до тяжких злочинів, є умисним, а також особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, усвідомив протиправність своїх дій, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем попереднього проходження служби посередньо, раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває.
Враховуючи наведене вище, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті та застосувати положення ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, яке можливе без ізоляції від суспільства та попередження нових злочинів.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 368 374, 376, 395 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_5