Справа № 536/817/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці обвинувальний акт від 26 травня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000175 від 25 березня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Бондарі Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України,

з середньою освітою, нежонатого, непрацюючого, жителя

АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 обвинувачується в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням у приміщення та у вчиненні крадіжки чужого майна повторно.

В зв`язку з тим, що судове провадження не завершене, а строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 закінчується прокурор заявив клопотання про його продовження посилаючись, що заявлені ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_11 заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись, що ОСОБА_10 має сім`ю та на утриманні малолітню дитину, хвору матір та буде з`являтися до суду за викликами та врахувати те, що він не переховувався від органів досудового розслідування.

Заслухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши наявні матеріали, суд вважає, що обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить продовжити на максимальний строк враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року по справі «Гаркавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Отже, право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_10 , опинившись на волі, може перешкоджати встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він підозрюється і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра; мотиви, за яких вчинені дії, що ставляться йому у провину, а також його моральні якості та репутація, враховані при обранні запобіжного заходу, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, за сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги дані про особу ОСОБА_10 вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, у тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку, попередити вчинення ним нових злочинів.

Так як дане кримінальне провадження стосується підозри у насильницькому злочині, суд, вважаючи необхідним продовжити тримання під вартою обвинуваченого і керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 177, 178, 183, 197, 205 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тримання під вартою залишити без змін та продовжити його на строк до шістдесяти днів, з 26 липня 2016 року по 24 вересня 2016 року включно і утримувати його у Полтавській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області ( № 23).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
ОСОБА_3