Справа № 159/922/16-к
Провадження № 1-кп/159/80/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

при секретарі судового засідання ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001715 від 29.12.2015 року щодо ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 заявила клопотання про продовження строку домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_3 з підстав, що ризики встановлені ухвалою слідчого судді Ковельського міькрайонного суду від 22.01.2016 року не відпали, а саме : в обґрунтування застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_3 слідчий суддя вказав на наявність ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.Прокурор в своєму клопотанні зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово виїжджав на сезонні заробітки за кордон, зокрема в Російську Федерацію, а тому може залишити територію України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності. .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 з клопотання м прокурора погодились.
Суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту ОСОБА_3 на 2 місяці підлягає до задоволення.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 29 грудня 2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001715, правова кваліфікація правопорушення ч. 1 ст. 119 КК України.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Одним із видів запобіжних заходів є домашній арешт, який в силу ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочину середньої тяжкості і встановлено наявність передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику, який полягає у можливості переховуватись від органів досудового слідства та суду в тій формі в якій він викладений стороною обвинувачення доводиться обставинами вчинення злочину та знайшов своє підтвердження в ході розгляду клопотання.

Суд вважає, що у підготовчому судовому засіданні прокурор довів, що встановлений слідчим суддею в ухвалі від 22.01.2016 року ризик, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України , що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду не зменшився, а тому клопотання про продовження строку домашнього арешту ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 181, 193-194,196 КПК України ,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк домашнього арешту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, на два місяці.

Продовжити покладені на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

-заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку;
-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та (або) місця роботи;

-здати на зберігання до Управління ДМС України у Волинській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного мають право з`являтися в житло, під арештом в якому обвинувачений перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Старовижівському ВП ГУНП у Волинській області.

Контроль за виконанням ухвали на час судового розгляду покласти на прокурора ОСОБА_2 .

Встановити строк дії ухвали терміном 60 днів з моменту її постановлення, а саме до 15 травня 2016 року включно.

Ухвала не оскаржується.

ГоловуючийОСОБА_1