Справа № 202/4425/16-к
Провадження № 1-кс/0202/1392/2016
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

13 липня 2016 року м. Дніпропетровськ
слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю слідчого СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001564 від 07.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 07.07.2016 до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що невідомі особи у квітні 2016 року незаконно відчужили арештоване майно, а саме кв. АДРЕСА_1 , на яке 04.02.2016 Індустріальним районним судом було накладено арешт в межах кримінального провадження № 0000118.

Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, про те, що в грудні 2015 року на дачі у домоволодінні по АДРЕСА_2 , було викрадено його гроші у сумі 122700 євро та 80000 доларів США. За даним фактом слідчим відділенням Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було внесено дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.185 КК України. Так, в ході досудового розслідування було встановлено, що вказане кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_5 , 1988 р.н. та ОСОБА_6 , 1962 року народження. В ході досудового розслідування, було встановлено, що на викрадені у ОСОБА_4 гроші ОСОБА_5 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . В ході досудового розслідування 04.03.2016 судом Індустріального району м. Дніпропетровська було накладено арешт на вказану квартиру в межах вказаного кримінального провадження з метою забезпечення цивільного позову. Так, 05.07.2016 він приїхав до буд. АДРЕСА_4 , де з вулиці за візуальними ознаками побачив, що хтось проживає у вказаній квартирі, вподальшому через інтернет подивися відомості з Єдиного реєстру речових прав на вказану квартиру, де вказано, що 23.05.2016 року на підставі договору купівлі-продажу власником вказаної квартири є ОСОБА_7 . А також згідно інформації щодо стадії розгляду судових справ виявив, що 05.04.2016 року ОСОБА_8 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом про поділ майна подружжя відповідача ОСОБА_5 , виключення з під арешту, визнання права власності. 11.04.2016 суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги ОСОБА_8 були задоволені в повному обсязі.

В ході досудового розслідування 11.07.2016 року квартиру АДРЕСА_1 було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0001564.

Слідчий зазначив, що згідно копії ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2016 по кримінальному провадженню № 0000118 було накладено арешт на майно, а саме на кв. АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.07.2016, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу квартири 1817 від 23.05.2016 приватний нотаріус ОСОБА_9 .

Вказав, що є достатні підстави вважати, що кв. АДРЕСА_1 є доказом по вказаному кримінальному провадженню, оскільки була відчужена злочинним способом, тому необхідно накласти арешт на дану квартиру.

12 липня 2016 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , в якому просив накласти арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 з забороною права на відчуження та розпорядження вказаним майном.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0001564, вважаю що клопотання про накладання арешту на майно, підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , з забороною права на відчуження та розпорядження вказаним майном, оскільки дане майно є речовим доказом та має значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання слідчого СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , з забороною права на відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1