Справа № 128/1158/16-к
ВИРОК
Іменем України
13 червня 2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , законного представника потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000020 від 06.11.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хижинці Вінницького району Вінницької області , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України,- ВСТАНОВИВ:
06 листопада 2015 року, близько 18:00 год. , обвинувачений ОСОБА_7 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: будинок АДРЕСА_1 , і спілкувався із неповнолітньою потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого у нього раптово виник злочинний намір , спрямований на вчинення розпутних дій , щодо неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , яка не досягла шістнадцятирічного віку. Реалізуючи свій злочинний намір і усвідомлюючи, що остання є особою, яка недосягла 16-річного віку, обвинувачений вступив з потерпілою в статеві відносини.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , визнав себе винним за ч.1 ст.156 КК України повністю та суду вказав, що дійсно 06.11.2015 року о 18.00 год. він разом з неповнолітньою ОСОБА_4 знаходились у будинку за місцем проживання за адресою: будинок АДРЕСА_1 , де він запропонував ОСОБА_4 вступити з ним у статеві зносини, вона погодилась, і він вступив у статеві зносини з нею. Вину свою визнав у повному обсязі.

Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого, вислуховуванням міркування потерпілої та законного представника потерпілої стосовно міри покарання щодо обвинуваченого та дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив розпусні дії щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку ( розбещення неповнолітньої) і його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 156 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує особу винного, який офіційно не працює, має постійне місце мешкання, за місцем проживання характеризується задовільно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває. Крім цього, суд враховує і міркування потерпілої ОСОБА_8 та законного представника потерпілої ОСОБА_5 , які не наполягали на суворому покаранні, а також вимоги ст.69-1 КК України.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття у скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства і йому слід обрати покарання у виді обмеження волі, застосувавши положення ст.75 КК України та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Підстав для обрання обвинуваченому заходів забезпечення кримінального провадження судом не вбачається. Цивільний позов по справі не заявлений. Питання про долю речових доказів у справі перед судом не порушувалося .

Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років обмеження волі.

На підставі ст.75, п.п.2-4 ч.1 ст. 76 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені судом обов`язки: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінальновиконавчої інспекції; - повідомляти кримінальновиконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінальновиконавчій інспекції.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: