Дата документу Справа № 335/2277/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/2277/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/156/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши 10 березня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2016 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню та малолітню дитину, працюючого старшим оперуповноваженим в ОВС сьомого територіального Управління (з обслуговування Дніпропетровської та Запорізької областей) Департаменту з протидії наркозлочинності Національної поліції України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з одночасним визначенням застави в розмірі 140 мінімальних заробітних плат в сумі 192920 грн.

Строк дії ухвали визначено до 24 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він у невстановлений в ході досудового розслідування день та час, діючи з прямим умислом, з незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та подальшого збуту психотропних речовин, в порушення вимог Закону України № 60/95-ВР від 15.02.1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України № 62/95-ВР від 15.02.1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, придбав для подальшого збуту у невстановленої особи психотропну речовину метамфетамін, загальною масою не менше 0,0352 г, яку в подальшому зберігав з метою збуту у своєму автомобілі «Мазда 6» д.н. НОМЕР_1 до моменту передачі ОСОБА_9 12 лютого 2016 року.

Після чого, 12 лютого 2016 року, близько 14 години 15 хвилин, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, за вказаними вище мотивами, з метою зберігання, перевезення з метою збута та наступного збуту, незаконно зберігаючи при собі раніше придбану психотропну речовину метамфетамін, перевіз її до заздалегідь обумовленого місця по вулиці Юності в місті Запоріжжя, де в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно безоплатно збув ОСОБА_9 порошкоподібну речовину білого кольору з відтінком жовтого кольору масою 0,1659 г, поміщену в прозорій безбарвний полімерний пакет з полімерною застібкою, у складі якої, згідно висновку експерта № 207 від 24 лютого 2016 року, встановлено наявність психотропної речовини метамфетаміну, обіг якого обмежено, маса якого складає 0,0352 г.

Крім того, у невстановлений в ході досудового розслідування день та час ОСОБА_7 , знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, придбав для подальшого збуту у невстановленої особи психотропну речовину метамфетамін, загальною масою не менше 0,4213 г, яку в подальшому зберігав з метою збуту у своєму автомобілі «Мазда 6» д.н. НОМЕР_1 до моменту передачі ОСОБА_9 15 лютого 2016 року.

Після чого, 15 лютого 2016 року, близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, за вказаними вище мотивами, з метою зберігання, перевезення з метою збуту та наступного збуту, діючи повторно, незаконно зберігаючи при собі раніше придбану психотропну речовину метамфетамін, перевіз її до заздалегідь обумовленого місця поблизу зупинки громадського транспорту «Юність» в місті Запоріжжі, де в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно, безоплатно, повторно, збув ОСОБА_9 порошкоподібну речовину білого кольору з відтінком жовтого кольору масою 1,3712 г, поміщену в прозорій безбарвний полімерний пакет з полімерною застібкою, у складі якої, згідно висновку експерта № 207 від 24 лютого 2016 року, встановлено наявність психотропної речовини метамфетаміну, обіг якого обмежено, маса якого складає 0,4213 г.

Крім того, у невстановлений в ході досудового розслідування день та час ОСОБА_7 , знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці повторно придбав для подальшого збуту у невстановленої особи психотропну речовину метамфетамін, у великих розмірах, загальною масою не менше 4,2875 г, яку в подальшому зберігав з метою збуту у своєму автомобілі «Мазда 6» д.н. НОМЕР_1 до моменту продажу ОСОБА_9 16 лютого 2016 року.

Після чого, 16 лютого 2016 року, близько 14 години 25 хвилин ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, за вказаними вище мотивами, з метою зберігання, перевезення з метою збуту та наступного збуту, повторно незаконно зберігаючи при собі раніше придбану психотропну речовину метамфетамін, у великих розмірах, перевіз її до заздалегідь обумовленого місця поблизу зупинки громадського транспорту «Юність» в місті Запоріжжі, де в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно, безоплатно, повторно збув ОСОБА_9 порошкоподібну речовину білого кольору з відтінком жовтого кольору масою 12,7146 г та 6,2654 г, поміщену в два прозорі безбарвні полімерні пакети з полімерними застібками, у складі якої, згідно висновку експерта № 207 від 24 лютого 2016 року, встановлено наявність психотропної речовини метамфетаміну, обіг якого обмежено, маса якого складає 2,8543 г та 1,4332 г відповідно.

Крім того, у невстановлений в ході досудового розслідування день та час ОСОБА_7 , знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, придбав для подальшого збуту у невстановленої особи психотропну речовину метамфетамін, яку в подальшому зберігав з метою збуту у своєму автомобілі «Мазда 6» д.н. НОМЕР_1 до моменту передачі ОСОБА_9 25 лютого 2016 року.

Після чого, 25 лютого 2016 року, в період часу близько з 12 години 50 хвилин до 14 години 40 хвилин, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, за вказаними вище мотивами, з метою зберігання, перевезення з метою збуту та наступного збуту, діючи повторно, незаконно зберігаючи при собі раніше придбану психотропну речовину метамфетамін, перевіз її до заздалегідь обумовленого місця на перехресті вул. Юність та вул. Коврової в м. Запоріжжі, де в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно, повторно, за попередньою домовленістю, збув за грошові кошти в сумі 35000 грн. ОСОБА_9 кристалічну речовину масою 50 г, у складі якої міститься метамфітамін, поміщену в прозорий безбарвний полімерний пакет з полімерною застібкою, вкладений у пачку з-під цигарок «PARLІAMENT».

1 лютого 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за № 0000035 з правовою кваліфікацією за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

25 лютого 2016 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26 лютого 2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

27 лютого 2016 року слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Запорізької області ОСОБА_11 про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначив, що наявна обґрунтована підозра в скоєні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми та до десяти років з конфіскацією майна, ОСОБА_7 від надання свідчень відмовився, вину не визнає, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, активно перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність, використовуючи своє службове становище, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави просить визначити її розмір який буде дорівнювати 726 розмірам мінімальної заробітної плати, що складає 1000428 грн., обґрунтовуючи свої доводи тим, що застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 , не дивлячись на відмову від дачі показань та повне невизнання вини, обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми та до десяти років з конфіскацією майна, підозрюваний є працівником правоохоронного органу, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти доведеним слідчим і прокурором ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Одночасно, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчим суддею було визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 140 мінімальних заробітних плат, що складає 192920 грн.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, який передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, оскільки обираючи найбільш суворий запобіжний захід, слідчий суддя безпідставно погодився з існуванням ризиків, зазначених слідчим у клопотанні. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається в межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати. Захисник вважає, що визначаючи заставу в розмірі 140 мінімальних заробітних плат, слідчий суддя належним чином не мотивував своє рішення. Крім того, слідчий суддя поклав на підозрюваного обов`язки прибувати на виклики, не відлучатися з міста Запоріжжя та повідомляти про зміну постійного місця проживання, про накладення яких не просили слідчий та прокурор.

Заслухавши доповідь судді; пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які наполягали на задоволенні апеляційної скарги; думку прокурора, який вважав судове рішення законним та обґрунтованим, був проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя своє рішення про задоволення клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивував тим, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, у тому числі, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, у відповідності до ст. 183 КПК України до підозрюваного може бути застосовано тримання під вартою; слідчим суддею були взяті до уваги обставини, які у відповідності до ст. 178 КПК України повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, та прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин доводи захисника ОСОБА_8 стосовно необґрунтованих в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині оскарження розміру застави, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначаючи розмір застави більший, ніж верхня межа, в розмірі 140 мінімальних заробітних плат, що становить 192920 грн. належним чином мотивував своє рішення, а саме: врахував матеріальний стан обвинуваченого, який перебуває на державній службі, виключність обставин кримінального провадження.

Крім того, судова колегія враховує, що присутній в судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 не спростовував той факт, що він звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави в розмірі, визначеному в ухвалі слідчого судді.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірного покладення на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України неспроможні. Так відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 183 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.

Вивченням матеріалів провадження не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали чи могли перешкоджати слідчому судді повно і всебічно розглянути клопотання, та винести законну, обґрунтовану і справедливу ухвалу.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає правових підстав, зазначених у ст. 409 КПК України, для скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Запорізької області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити - без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

1. 2. 3.