1-кп/381/126/16
381/1427/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«27» липня 2016 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в залі судових засідань в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

секретаря - ОСОБА_2 ,

№ 1 - КП /381/126/16

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001969 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Фастова Київської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , не одруженого, пенсіонера, з вищою освітою, українця, громадянина України, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вказаного обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_8 , а також інших учасників судового провадження: потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , -

У С Т А Н О В И В:
07 листопада 2015 року близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_11 , з ціллю придбання мобільного телефону прибув до магазину «Алло», який розташований по вулиці Соборній, 39 у місті Фастові Київської області, та, підібравши і оплативши необхідний йому телефон, залишив приміщення магазину, а потім раптово повернувся до нього з претензіями до продавця, яка мов би при здійсненні операції перерахувала з його банківської картки зайві кошти. З`ясувавши для себе, що розрахунок з ним було проведено належним чином, ОСОБА_11 знову вийшов з магазину.
Близько 11 год. 00 хв. цієї ж доби, ОСОБА_11 втретє повернувся до магазину, коли саме став вимагати від продавців магазину скопіювати данні абонентів з його старого телефону в придбаний ним телефон. Оскільки така послуга не була передбачена правилами торгівлі цього магазину, тому працівники повідомили про таке ОСОБА_12 .
Будучи незадоволеним відмовою на його вимогу, а також усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і, обставини перебування в громадському місці приміщенні магазину «Алло», ОСОБА_11 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, дістав прихований у власному одязі предмет схожий на пістолет, та погрозливо демонструючи його перед обличчями, створив умови, за яких працівники магазину, а саме, потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сприйняли, як реальну небезпеку для свого життя і здоров`я.
Внаслідок цих протиправними дій ОСОБА_12 потерпіла ОСОБА_10 була вимушена власноруч переписати данні мобільного телефону обвинуваченого, що не входило в її обов`язки та звернутися за допомогою до служби охорони ПП «Техно-Кобальт». Після прибуття її представників та проведеної бесіди щодо дотримання належної поведінки на охоронюваному об`єкті, ОСОБА_11 , який в цей час встиг приховати предмет схожий на пістолет, вийшов з магазину із запевненнями про те, що більше туди не повернеться.
Разом з тим, близько 12 год. 00 хв. цієї ж доби, ОСОБА_11 вчетверте прийшов під надуманим приводом для з`ясування стосунків з працівниками магазину, які, як на його думку неналежно виконували свої службові обов`язки стосовно якості та обсягу наданих послуг. Водночас, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, а також й обставини перебування в громадському місці приміщенні магазину «Алло», ОСОБА_11 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, знову дістав прихований у власному одязі той же предмет схожий на пістолет, та погрозливо демонструючи його перед обличчями, створив умови, за яких потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сприйняли, як реальну небезпеку для свого життя і здоров`я.
Внаслідок цих протиправними дій ОСОБА_12 робота магазину на тривалий час була заблокована, а відвідувачі були вимушені залишити приміщення магазину. Тільки завдяки втручанню працівників поліції хуліганські дії, які тривали протягом цього часу з боку ОСОБА_12 були припинені.
Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_12 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України за ознаками грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, на підставі встановлених судом таких обставин.

Так, допитаний щодо підстав та змісту висунутого прокурором обвинувачення, ОСОБА_11 винним себе не визнав, і пояснював таке. Дійсно, 07 листопада 2015 року близько 10 год. 00 хв., з ціллю придбання мобільного телефону він прибув до магазину «Алло», а потім підібравши і оплативши необхідний йому телефон, попросив продавців магазину скопіювати на нього данні щодо абонентів з його старого телефону, на що йому відмовили. Потім на протязі якогось часу він іще двічі повертався з цим же проханням, але працівники магазину з невідомих для нього обставин викликали представників фірми охорони ПП «Техно-Кобальт», а тому він був вимушений залишити магазин. При цьому будь якого порядку він не порушував. Коли ж він наступного разу зайшов в магазин, то дістав прихований у власному одязі сигнальний револьвер, який носить із собою на законних підставах з ціллю лише перекласти його за одяг для унеможливлення його падіння на підлогу і збереження його цілісності, а не погрожувати ним. Переданий йому пізніше на зберігання речовий доказ сигнальний револьвер він втратив за невідомих для нього обставин, оскільки зберігав його у квартирі, де проживає багато мешканців.

Обвинувачений категорично спростував ті обставини, що він, по-перше, вживав алкогольні напої, та по-друге, що за встановлених обставин мав намір грубо порушувати громадський порядок.

Не дивлячись на повне невизнання обвинуваченим своєї вини у вчинені хуліганства, тобто злочині, передбаченому ч. 1 ст. 296 КК України, та його захисну версію і припущення, вина ОСОБА_12 у даному злочині за викладених вище обставин, підтверджується крім власне його показань, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку (місце, час та обставини спілкування з працівниками магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй допустимості та достовірності.

Так, допитана сторонами в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показувала, що вона працює на посаді заступника директора магазину «Алло», який знаходиться за адресою: вулиця Соборна, 39 у місті Фастові. 07 листопада 2015 року вона разом зі своїми колегами по роботі ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 перебувала на робочому місці і працювала. Близько 10 год. 00 хв. до магазину зайшов ОСОБА_11 , який перебував, як на її переконання в стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього відчувався відповідний запах. Обвинувачений придбав в магазині мобільний телефон «Nokia 220», вартістю 1199 грн., за який розрахувався за допомогою банківської картки та вийшов з магазину. Згодом, приблизно через 20-30 хв., ОСОБА_11 повернувся до магазину та почав звинувачувати її та інших працівників у тому, що вони зняли з його банківської картки зайві кошти. При цьому ОСОБА_13 показала йому квитанцію проведеної операції, в якій було зазначено виключно ту суму, за яку він придбав телефон. Після чого ОСОБА_11 вийшов з магазину, але приблизно через 20 хв. втретє туди повернувся. В цей час обвинувачений кинув телефон на стіл та почав вимагати, щоб працівники магазину перенесли телефонні номери з його старого мобільного телефону у новий, на що вона йому відмовила, пояснивши, що такі послуги умовами торгівлі магазину не передбачені. На її відмову ОСОБА_11 одразу дістав з кишені пістолет та сказав, що гратися ні з ким не буде, а тому продовжив вимагати перенести телефонні номери зі старого мобільного телефону у новий. При цьому ОСОБА_11 став розмахувати пістолетом перед її обличчям, перебуваючи особисто від неї на відстані до 1,5 м. Внаслідок таких протиправних дій обвинуваченого потерпіла ОСОБА_10 , якій також погрожували пістолетом, почала вручну переписувати номери телефонів. Вона ж одразу викликала працівників охорони ПП «Техно-Кобальт». Через деякий час приїхали два охоронця, які почали розмовляти з ОСОБА_16 та вивели його з магазину. В цей час пістолет вже був у нього в кишені, а тому охоронці його не помітили. Після того як працівники охорони поїхали, ОСОБА_11 через нетривалий час знову повернувся до магазину, дістав пістолет та почав знову розмахувати ним перед її обличчям. Одночасно з цим відвідувачі магазину залишили торгівельний зал, а робота магазину була припинена. Після цього вони викликали працівників поліції, які остаточно забрали ОСОБА_12 з магазину.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 також пояснювала, що вона працювала на посаді торгового експерта магазину «Алло». 07 листопада 2015 року вона разом зі своїми колегами ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 знаходились на робочому місці. Близько 10 год. 00 хв. до магазину зайшов ОСОБА_11 , який придбав у них в магазині мобільний телефон, за який розрахувався, дав продавцю 20 грн. на шоколадку і вийшов з магазину. В цей час вона, потерпіла, була зайнята іншими справами з клієнтами, а тому не слідкувала за тими обставинами, через які ОСОБА_11 вдруге повернувся до магазину. В подальшому, через деякий час ОСОБА_11 втретє повернувся до магазину та почав вимагати щоб вона перенесла телефонні номери з його старого мобільного телефону у новий, на що йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що такі послуги вони не надавали. Одразу після цього, ОСОБА_11 , який стояв від неї на відстані до 0,5 м., дістав з кишені пістолет та сказав, що ні з ким гратися не буде та більш впевнено став вимагати від неї перенести телефонні номери зі старого мобільного телефону у новий. При цьому ОСОБА_11 постійно розмахував пістолетом перед її обличчям, що її сильно налякало, а тому вона була вимушена взяти телефон, з якого власноручно почала переписувати номери телефонів. Через певний час приїхали охоронці ПП «Техно-Кобальт», які вивели ОСОБА_12 з магазину, при цьому пістолет вже був у нього в кишені, а тому охорона його не помітила. Після того як ці охоронці поїхали, ОСОБА_11 знову повернувся до магазину, дістав пістолет та з цих же підстав почав розмахувати ним перед її обличчям. До того ж ОСОБА_11 обидва рази наводив пістолет і в бік потерпілої ОСОБА_9 . Відвідувачі ж магазину з огляду на такі події залишили торгівельний зал, а тому робота магазину була припинена. Після цього вони викликали працівників поліції, які остаточно забрали ОСОБА_12 з магазину.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 категорично наголошували і на тому, що всі протиправні дії ОСОБА_12 вони сприймали, як реальну загрозу власному життю, були налякані та збентежені, оскільки вважали, що зброя бойова.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 крім того пояснювала, що вона працює продавцем - консультантом у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 07 листопада 2015 року близько 10 год. 00 хв. в магазин прибув ОСОБА_11 , який під час спілкування з нею спочатку вибачився за остаточні ознаки сп`яніння (характерний запах з ротової порожнини), а потім, з`ясувавши для себе технічні характеристики, придбав у неї особисто мобільний телефон «Nokia 220», після чого вийшов з магазину. Ближче до 11 год. 00 хв., ОСОБА_11 знову повернувся до магазину та почав звинувачувати її у тому, що вона ніби то зняла з його банківської картки зайві кошти, на що вона, а також потерпіла ОСОБА_9 показали обвинуваченому квитанцію проведеної операції, в якій було зазначено саме таку суму, за яку він і придбав телефон. Після чого той вийшов з магазину. В подальшому, повернувшись знову, ОСОБА_11 почав вимагати щоб вони перенесли телефонні номери з його старого мобільного телефону у новий, на що йому було відмовлено, так як подібні послуги вони не надавали. Після цього ОСОБА_11 дістав з кишені пістолет та сказав що гратися ні з ким не буде, при цьому одразу навів його в бік ОСОБА_9 , а також став розмахував ним і перед ОСОБА_10 , яка почала виконувати ці вимоги. Вона ж одночасно з ОСОБА_9 одразу викликали працівників охорони ПП «Техно-Кобальт». Через деякий час приїхали два охоронця, які почали розмовляти з ОСОБА_17 та вивели його з магазину. В цей час пістолет вже був у нього в кишені, а тому охоронці його не помітили. Після того як працівники охорони поїхали, ОСОБА_11 через нетривалий час повернувся до магазину, дістав пістолет та знову почав розмахувати ним перед обличчям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яких звинувачував у тому, що ті не виконали його вимоги. Відвідувачі магазину, з огляду на такий розвиток подій, залишили торгівельний зал, а робота магазину була припинена. Після цього вони викликали працівників поліції, які остаточно забрали ОСОБА_12 з магазину.

Аналогічні в деталях показання, у тому числі й щодо самих обставин протиправної поведінки ОСОБА_12 , дали допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 - директор магазину «Алло», а також ОСОБА_15 - кредитний інспектор цього ж магазину.

До того ж свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , кожна окремо, наполягали на тому, що поведінка ОСОБА_12 не була спровокована працівниками магазину, оскільки той вимагав від потерпілих вчинити дії, які явно виходили за межі їх обов`язків, а обвинувачений, хоча і не висловлювався нецензурною лайкою, проте переконливо погрожував їм пістолетом, що не сумісно з нормами поведінки у суспільстві, які існують. На їх свідків переконання, ОСОБА_11 під час вчинення протиправних дій перебував у стані сп`яніння, а наслідком такої його поведінки, окрім завданої потерпілим моральної шкоди, є і блокування роботи магазину, оскільки відвідувачі одразу його залишили, а потім взагалі проводилися слідчі дії.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 у свою чергу пояснював, що працює на посаді охоронника у охоронній фірмі ПП «Техно-Кобальт». 07 листопада 2015 року в першій половині дня за екстреним викликом разом зі своїм напарником ОСОБА_19 вони прибули до магазину «Алло», який знаходиться по вулиці Соборній, 39 у місті Фастові. Прибувши на місце виклику, окрім працівників магазину, він також побачив ОСОБА_12 , який був у нетверезому стані, оскільки хитався на ногах та розмахував руками. Працівники магазину поскаржилися на те, що обвинувачений їм погрожує і заважає працювати. Тому ОСОБА_20 було запропоновано вийти з магазину, на що той погодився та пішов в напрямку «Вечірнього ринку». В той час зброю у обвинуваченого він не бачив. Приблизно через десять хвилин після того, як вони повернулися в приміщення охорони, на пульті знову був зафіксований екстрений виклик з магазину «Алло». Вдруге прибувши до вказаного магазину, він побачив, що там знову перебував ОСОБА_11 , який звертався до потерпілої ОСОБА_10 . При цьому у неї тремтіли руки і було видно, що вона дуже налякана. В цей час він вже помітив, що у обвинуваченого за поясом стирчав предмет схожий на пістолет, а тому він особисто слідкував за тим, що він його не витягнув і не використав. Згодом до магазину приїхали працівники поліції, які і вилучили у ОСОБА_12 даний пістолет і забрали у відділення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 охоронник у ПП «Техно-Кобальт» також в дрібних деталях повідомив фактичні данні, надані суду його напарником - свідком ОСОБА_18 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 слідчий в даному кримінальному провадженні в свою чергу повідомив фактичні дані про те, що 07 листопада 2015 року він перебував в службовому приміщенні Фастівського ВП, коли саме працівники державної служби охорони передали йому предмет схожий на пістолет, пояснивши, що вилучили його у ОСОБА_12 в магазині «Алло». В цей час обвинувачений в нетверезому вигляді спав коло кабінету. В свою чергу він одразу провів огляд зазначеного предмету, склавши відповідний протокол. При цьому зазначений протокол склав без понятих, а також і за відсутності ОСОБА_12 , який, з вказаних причин, був невзмозі приймати участь в слідчій дії. Водночас, вніс туди виключно об`єктивні відомості. Пізніше, коли той прокинувся, він відвозив ОСОБА_12 на освідування до Фастівської ЦРЛ.

Суд враховує доводи захисту про недопустимість даних, які містить протокол огляду місця події від 07 листопада 2015 року, який проводився в період з по 14 год. 10 хв. до 14 год. 25 хв. слідчим ОСОБА_21 , виходячи з такого.

Так, системний аналіз ст.ст. 38-40, 110, 214 КПК України дозволяє суду прийти до висновку, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення слідчим або прокурором відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, який також уповноважений у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою, визначати старшого слідчої групи. Слідчий невідкладно у письмовій формі повідомляє керівника органу прокуратури про початок досудового розслідування, підставу початку досудового розслідування та інші відомості. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Як видно з дослідженого в судовому засіданні витягу з ЄРДР № 0001969, відомості про склад слідчої групи, до якої був включений ОСОБА_21 , були внесені до цього реєстру 12 листопада 2015 року.

Отже, проведений зазначеним слідчим 07 листопада 2015 року огляд речового доказу, яким фактично являвся вилучений у ОСОБА_22 предмет схожий на пістолет, виходить за межі строків досудового розслідування, а тому суд визнає недопустимими доказами данні, що містить цей протокол, незважаючи навіть на те, що його огляд було проведено під виглядом огляду місця події, оскільки відомості в ЄРДР не були внесені негайно після завершення такого огляду, а лише на п`яту добу (т. 1 а.к.п. 113-114, 179).

Більш того, суд взагалі був позбавлений можливості дослідити і сам речовий доказ -предмет схожий на пістолет, який був переданий слідчим, а потім втрачений обвинуваченим ОСОБА_16 за обставин його зберігання в домашніх умовах (т. 1 а.к.п. 89, 90, 115, 174).

Водночас, суд на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України визнає недопустимими не лише ті докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші.

З огляду на це втрачають своє доказове значення і дані, які містить висновок судово балістичної експертизи № 4-01/1954 від 15 грудня 2015 року, під час проведення якої було встановлено, що вилучений у ОСОБА_12 предмет є сигнальним револьвером «НАГАН-С» № НОМЕР_1 , який придатний для стрільби капсулями типа «Живело» і не відноситься до вогнепальної зброї, оскільки висновок експерта є похідним джерелом від даних протоколу, який визнаний судом як недопустимий доказ (т. 1 а.к.п. 83-88).

Таким чином, до обсягу доказів, які суд оцінив за правилами ст. 89 КПК України, з точки зору їх допустимості чи ні, суд вважає отриманими у порядку, встановленому КПК України наступні докази обвинувачення, а саме: показання в суді потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Суд бере до уваги, що описані потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 характер та динаміка самого конфлікту, який виник між працівниками магазину «Алло» та ОСОБА_16 , під час якого останній вдався до вчинення хуліганських дій, що супроводжувалися особливою зухвалістю, погрожуючи з надуманих підстав потерпілим предметом схожим на пістолет, в деталях узгоджуються між собою, в тому числі і щодо: - виконання ОСОБА_10 дії, які явно не входили в коло її обов`язків; - двократного виклику працівників охорони, а потім поліції, які припиняли дії обвинуваченого; - припинення роботи магазину «Алло» внаслідок систематичних протиправних дій з боку ОСОБА_12 .

За таких обставин суд критично оцінює захисну версію обвинуваченого ОСОБА_12 про свою не причетність до вчинення погроз в бік потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 предметом схожим на пістолет, які вони сприйняли, як реальну небезпеку для свого життя і здоров`я, оскільки ця обставина об`єктивно підтверджена даними, котрі містять послідовні показання самих потерпілих та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які в деталях повністю узгоджуються між собою, маючи взаємодоповнюючий характер.

Таким чином, суд визнає щирими, а відтак достовірними показання потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які узгоджуються між собою в частині обставин, які мають значення для даного провадження, а тому ці докази є належними і допустимими, одночасно суд відхиляє показання обвинуваченого в тій частині, в якій вони суперечать показанням потерпілих та свідків.

За таких обставин, провівши всебічне, повне та неупереджене дослідження всіх обставин даного кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_11 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, а не дрібне хуліганство, про що намагалася переконати суд сторона захисту.

В судовому засіданні до того ж були ретельно перевірені і обставини, які вказували на можливе вчинення ОСОБА_16 злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , а також ОСОБА_21 повідомляли суд про те, що як за обставин злочину, так і після цього, обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння, і на таке указували відповідні ознаки. За цих обставин ОСОБА_11 хитався на ногах, з його ротової порожнини відчувався характерний запах та була не чіткою мова. До того ж свідок ОСОБА_21 додатково вказував, що після доставки ОСОБА_12 до Фастівського ВП, обвинувачений в нетверезому вигляді спав коло його кабінету.

Сам обвинувачений зазначені обставини пояснював тим, що він як особа, що страждає на гіпертонію, приймає відповідні ліки, які і могли стати причиною таких підозр, оскільки при їх вживанні його поведінка могла нагадувати такий стан. Одночасно спростував той факт, що він в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » перебував у стані сп`яніння.

Як при цьому вбачається з дослідженого в судовому засіданні протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 173 від 07 листопада 2015 року, ОСОБА_11 станом на 15 год. 25 хв. був тверезий, хоча в результатах аналізу і містилося 0.01 проміле алкоголю (а.к.п. 160).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 районний нарколог Фастівської ЦРЛ викладені в зазначеному акті висновки, незважаючи на позицію потерпілих та свідків, не спростовував і наполягав на об`єктивності проведеного дослідження.

Суд, оцінюючи в цій частині показання потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , вважає що вони вочевидь не спростовуються даними, які містить протокол медичного огляду, оскільки результати проведеного практичним методом аналізу указують на наявність у ОСОБА_12 остаточних ознак сп`яніння, при тому, що свідок ОСОБА_21 вказував на те, що безпосередньо перед дослідженням обвинувачений тривалий час відпочивав. Суд також звертає увагу і на час (більше 5 годин), який минув з моменту, коли ОСОБА_11 вперше зайшов в приміщення магазину та до моменту його огляду лікарем.

Отже, показання потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 в частині їхніх вказівок на обставини перебування обвинуваченого ОСОБА_12 в магазині «Алло» в стані алкогольного сп`яніння, суд визнає достовірними і одночасно враховує загальний висновок протилежного змісту, який викладений в протоколі медичного огляду № 173 від 07 листопада 2015 року, вважаючи, що сам факт вживання алкоголю ОСОБА_16 був встановлений, а клінічних ознак сп`яніння на момент його огляду вже не було.

Водночас, суд в порядку ч. 4 ст. 17 КПК України всі сумніви тлумачить на користь обвинуваченого.

Суд до того ж виключає з викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, зазначених в зміненому обвинувальному акті прокурора від 27 квітня 2016 року формулювання обвинувачення про те, що сигнальний револьвер «НАГАН-С» № 16128 П придатний для стрільби капсулями типа «Живело», оскільки судом визнано як недопустимий доказ висновок судово балістичної експертизи № 4-01/1954 від 15 грудня 2015 року, який покладений в основу такого формулювання (а.к.п. 54-56).

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_12 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_20 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості (ч. 1 ст. 296 КК України), але умисним проти громадського порядку та моральності, дані про особу винного, який: до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Водночас, суд враховує і зухвалий спосіб вчинення ОСОБА_16 злочину, внаслідок чого робота магазину була паралізована, що і потягло за собою чисельні виклики працівників охорони та поліції, на зауваження яких він не реагував і продовжував протиправну діяльність; факт приховування обвинуваченим від суду речового доказу, що суттєво ускладнило судовий розгляд; ті обставини, що при усій очевидності вину свою не визнавав і щодо двох потерпілих вів себе зверхньо.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що ОСОБА_11 є особою пенсійного віку, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, страждає на низку хвороб і потребує постійного лікування, має сина - учасника АТО, який також потребує лікування та догляду внаслідок отриманих поранень в зоні бойових дій.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, визначену ч. 2 ст. 50 КК України мету покарання, а також враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_20 мінімальне за видом і розміром покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки саме таке гуманне рішення, на думку суду, є виваженим, обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Під час судового розгляду з боку сторін кримінального провадження були відсутні клопотання щодо обрання заходів забезпечення, у тому числі запобіжного заходу.

З огляду на те що під час судового розгляду місце зберігання речового доказу не було встановлене, суд позбавлений можливості в порядку ст. 100 КК України вирішити питання стосовно нього .

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 1, 9 ч. 5, 368, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 8500 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь держави 613 (шістсот тринадцять) грн. 80 коп., за проведення судово балістичної експертизи № 4-01/1954 від 15 січня 2016 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_24 БОНЧЕВ