Справа № 192/1850/16-к
Провадження № 1-кс/192/86/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" квітня 2016 р.слідчий суддя СОЛОНЯНСКОГО РАЙОННОГО СУДУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого Солонянського ВП - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду смт.Солоне клопотання слідчого Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000751 від 01 листопада 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в села Сурсько-Михайлівка Солонянського району Дніпропетровської області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , одруженому, раніше не судимому,
підозрюваному у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення та вчиненому за попередньою змовою групою осіб; незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення, при наступних обставинах:
ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вступив в попередню змову з раніше знайомим ОСОБА_8 , розподіливши ролі у вчиненні даного злочину, відповідно до якої ОСОБА_5 повинен був надавати допомогу в скоєнні злочину співучаснику злочину ОСОБА_9 згідно виниклих обставин, необхідну для доведення їх злочинного наміру до кінця, а також спостерігати за навколишнім оточенням і, в разі появи кого-небудь, попередити про це співучасника злочину ОСОБА_9 , який повинен був вчиняти дії, направлені на незаконне таємне викрадення чужого майна.
Після чого, близько 23.00 години 31 жовтня 2015 року ОСОБА_5 разом із співучасником злочину ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, приїхали на автомобілі, належному ОСОБА_5 , до огородженої території подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою де ОСОБА_8 , виконуючи відведену йому роль у вчиненні кримінального правопорушення, скориставшись тим, що за його діями ніхто, крім співучасника ОСОБА_5 , не спостерігає, шляхом пошкодження замикаючих пристроїв на хвіртці увійшов на територію вказаного подвір`я, де шляхом відчинення воріт гаражу, проник всередину, та діючи із корисливих мотивів, таємно викрав причіп марки «ПФ 01 ФЕРМЕР», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, синього кольору, НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 вартістю 6000 гривень, прикотив його до автомобіля ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 прикріпили вкрадений причіп до автомобіля ОСОБА_5 та з місця скоєння злочину зникли, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди у розмірі 6000 гривень.
Знаходячись поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_2 , близько 23.00 години 31 жовтня 2015 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 раптово виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, скоєне повторно, за попередньою групою осіб, реалізуючи який ОСОБА_5 вступив у попередню змову з ОСОБА_8 ,розподіливши ролі у вчинені даного злочину, відповідно до якої співучасник злочину ОСОБА_8 повинен був вчиняти дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, а ОСОБА_5 відповідно до відведеної йому ролі повинен був спостерігати за навколишнім оточенням і в разі появи кого-небудь, попередити про це ОСОБА_9 , а також надавати іншу допомогу в скоєнні злочину необхідну для доведення їх злочинного наміру до кінця.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, ОСОБА_5 , знаходячись в своєму автомобілі поблизу вищевказаного подвір`я, спостерігав за навколишнім оточенням, щоб в разі появи кого-небудь попередити про це свого співучасника, а ОСОБА_8 , виконуючи відведену йому роль у вчиненні кримінального правопорушення та скориставшись тим, що за його діями ніхто, крім співучасника ОСОБА_5 не спостерігає, увійшов на подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом відчинення воріт гаражу, проник всередину, звідки викотив, таємно заволодівши транспортним засобом, мотоцикл марки «Днепр-11», д/з НОМЕР_3 , 1988 року випуску, чорного кольору, без коляски, двигун № НОМЕР_4 , рама № НОМЕР_5 , що зареєстрований на ОСОБА_11 , законним користувачем якого є ОСОБА_10 , 6345 гривень та прикотив вказаний мотоцикл до ОСОБА_5 , який чекав його поблизу, після чого з метою незаконного заволодіння транспортним засобом вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: ОСОБА_8 викотив зазначений мотоцикл з гаражу та прикотив вказаний мотоцикл до ОСОБА_5 , який відповідно до відведеної ролі у вчиненні злочину чекав поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 , діючи узгоджено в групі із співучасником злочину ОСОБА_9 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, поклали викрадений мотоцикл до раніше викраденого причепа, що був приєднаний до автомобіля ОСОБА_5 , після чого з місця злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, внаслідок чого спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на зазначену суму.
12 квітня 2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, зазначивши на його обґрунтування, що останній підозрюється в скоєнні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, він ніде не працює, тому може здійснювати нові злочини для отримання коштів на проживання, а крім того, відповідно до відомостей, викладених в довідці Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року, може виїхати на роботу до Російської Федерації, тобто переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з наявністю яких для забезпечення належної поведінки підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В судовому засіданні слідчий СВ Солонянського ВП ОСОБА_4 клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_5 підтримав з підстав, зазначених в клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не оспорював своєї причетності до кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, в скоєнні яких він підозрюється, як не заперечував і проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, пояснивши, що злочини вчинив за пропозицією ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, але наслідки вчинення розумів, так як вже притягався до кримінальної відповідальності за крадіжку більше 10 років назад.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, оскільки у даному кримінальному провадженні наявні передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики, у зв`язку з якими та з урахуванням особи підозрюваного не може бути забезпечено виконання ним визначених законом обов`язків без застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу, зокрема, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно ч. 2 зазначеної статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В судовому засіданні встановлено, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000751 від 01 листопада 2015 року, а 12 квітня 2016 року органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні даних кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, доводиться доказами, які надані до клопотання, в тому числі протоколами огляду місця події, протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також протоколом допиту підозрюваного, який не оспорював своєї причетності до вчинення даних кримінальних правопорушень, а наявність доказів обґрунтованої підозри узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, яка викладена в Рішенні по справі "Фокс, Кембелл і Хартлі проти Об`єднаного Королівства" від 30 серпня 1990 року в п. 30 якого зазначено, що наявність "обґрунтованої підозри" передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.
Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В судовому засіданні прокурором та слідчим доведено як наявну обґрунтовану підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, так і існування ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_5 підозрюється в скоєнні кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів та караються позбавленням волі на строк від 5 до 8 років, він має зареєстроване місце проживання у будинку своїх батьків, але згідно довідки Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року №535 періодично виїздить на роботу до Російської Федерації, зі своєю дружиною та дітьми не проживає, спільне господарство не веде, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання та про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, а також може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки офіційно не працевлаштований та не має прибутків, що вказує на те, що скоєння кримінальних правопорушень викликано корисливими мотивами, та свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, в зв`язку з якими для забезпечення його належної поведінки, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та з метою запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Таким чином, з урахуванням з`ясованих у судовому засіданні обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню, а до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у зв`язку з доведеністю прокурором в судовому засіданні наявності ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливості вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Крім цього, відповідно до вимог ч.1 ст.179 КПК України суд вважає необхідним при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на підозрюваного передбачені п.1 - п.3 ч.5 ст.194 КПК України обов`язки, а також роз`яснити наслідки їх невиконання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 184, 193-194, 196, 205 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000751 від 01 листопада 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_14 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 30 травня 2016 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_15 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за першою вимогою;
- не відлучатися за межі Солонянського району Дніпропетровської області, де він зареєстрований в установленому законом порядку та фактично проживає, без дозволу слідчого ОСОБА_4 , прокурора або суду;
- повідомляти слідчого ОСОБА_4 , прокурора чи суд в залежності від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя