19.07.2016 Справа № 756/5102/16-к
№ 1-кп/756/438/16
Ун. 756/5102/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2016 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретар - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився у м. Київ, громадянина України, такого, що має повну середню освіту, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , учасника бойових дій, не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -
в с т а н о в и в :
У відповідності до обвинувального акту, громадянин ГУБІН у 2015 р., у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, перебуваючи на території однієї з шахт в районі м. Донецьк, у невстановленої досудовим розслідуванням особи без передбаченого законом дозволу безоплатно придбав чотири електродетонатори, які є боєприпасами, а саме три електродетонатори ЄДП та один електродетонатор ЄДП-р військового призначення, з метою використання вказаних боєприпасів, які поклав до своєї аптечки та почав носити їх при собі без передбаченого законом дозволу.
18.05.16 р. ГУБІН, продовжуючи незаконно носити при собі, зокрема в аптечці, без передбаченого законом дозволу вказані 4 електродетонатори, виїхав з м. Червоноармійськ Донецької області та громадським транспортом направився до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де став зберігати 4 електродетонатори без передбаченого законом дозволу.
Далі ГУБІН, з вказаною вище метою, 30.03.16 р. виїхав до м. Києва, взявши при цьому із собою особисті речі, серед яких знаходилась аптечка з чотирма електродетонаторами.
В цей же день, 30.03.16 р. ГУБІН біля 20 год. 30 хв. зайшов вестибуль станції метро «Петрівка» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де був зупинений працівником поліції. Під час проведення огляду ГУБІНА, у обвинуваченого було виявлено та вилучено з аптечки, яка була прикріплена до рюкзака, який ГУБІН мав при собі, чотири предмети, ззовні схожі на електродетонатори, які являють собою боєприпаси, а саме: три електродетонатори ЕДП та один електродетонатор ЕДП-р, військового призначення, та які використовуються для збудження детонації зарядів вибухових речовин та мін, які останній носив та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.
У відповідності до висновку експерта №326/6 від 05.04.16 р., надані на дослідження предмети є боєприпасами, а саме трьома електродетонаторами ЕДП та одним електродетонатором ЕДП-р військового призначення, та які використовуються для збудження детонації зарядів вибухових речовин та мін.
Такі дії ГУБІНА органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України як незаконне придбання, носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 уточнив, що він проходив військову службу в зоні АТО під час збройного вторгнення Російської Федерації на територію України, яке розпочалась 20 лютого 2014 року. В 2015 році був демобілізований, а в березні 2016 року вирішив продовжити військову службу в зоні АТО, в зв`язку з чим до військової частини віз особисті речі, серед яких були 4 електродетонатори, які є засобом ведення бойових дій.
Він дійсно був зупинений працівником поліції в вестибулі станції метро «Петрівка» і в цей момент вирішив добровільно здати правоохоронному органу наявні у нього електродетонатори.
Вказаний факт було підтверджено свідком ОСОБА_8 , співробітником Управління поліції в метрополітені м. Києва, який 30.03.2016 р., виконував обов`язки з охорони громадського порядку на станції метро «Петрівка» та зупинив громадянина ГУБІНА для перевірки. Свідок також зазначив, що йому особисто не було відомо, який вигляд мають електродетонатори, і якби ОСОБА_7 добровільно їх не назвав та не видав, то він би після огляду останнього більше його не затримував.
Крім того, під час розгляду провадження судом встановлено, що ОСОБА_9 є учасником бойових дій, на час розгляду провадження проходить військову службу у військовій частині пп. В2262.
За змістом ч.3 ст. 263 КПК України, під добровільною здачею органам влади зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, необхідно розуміти такі дії, коли особа маючи можливість і надалі зберігати будь-який із зазначених предметів, незалежно від мотивів за власним бажанням передає його відповідному державному органу.
Крім того, при прийнятті рішення за справою, суд бере до уваги, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, за місцем служби зарекомендував себе високо професійним, відповідальним, дисциплінованим військовослужбовцем, який постійно залучається до проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей. Здатний правильно діяти в складних умовах.
У відповідності до довідки військової частини пп. В2262 №2537 від 06.05.2016 р., солдат ОСОБА_9 дійсно, з 28.04.2016 р. по теперішній час бере участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Крім того, з дослідженої судом Книги №60 видачі зброї та боєприпасів 3 МПР, видно, що за ГУБІНИМ закріплено наступну зброю: СВД 1 шт., ПН 34 1 шт., ПСО 1 шт. (а/с 88-90).
В судовому засіданні захисник ОСОБА_10 заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_7 , про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ч.3 ст.263 КК України, посилаючись на те, що ОСОБА_7 добровільно здав органам влади бойові припаси і даний факт підтверджено в судовому засіданні.
Прокурор не заперечував проти задоволення даного клопотання.
Заслухавши думку захисника, обвинуваченого, доповідь прокурора, проаналізувавши заявлене захисником клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження та надані сторонами докази, суд вважає, що клопотання захисника в даному конкретному випадку підлягає задоволенню, а провадження щодо обвинуваченого закриттю з підстав, передбачених ч.3 ст.263 КК України, виходячи з такого.
Встановлений в судовому засіданні факт добровільної здачі органам влади бойових припасів обвинуваченим ОСОБА_7 в судовому засіданні сторонами кримінального провадження не заперечувався. При цьому суд бере до уваги, що факт добровільної видачі в даному конкретному випадку мав місце не у зв`язку з тим, що органами влади виявлено факт зберігання відповідних предметів, оскільки свідком ОСОБА_8 повідомлено, що про наявність вибухових речовин йому стало відомо виключно після вказівки на це персонально ГУБІНИМ, тобто в даному випадку вибухові речовини не були виявлені правоохоронними органами та обвинувачений і надалі мав можливість зберігати їх.
Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (ч.3 ст.263 КК України) умови виконано та їх правдивість у захисника, обвинуваченого, державного обвинувача не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання захисника і звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.
Підсумовуючи все вказане вище, суд приходить до висновку про те, що клопотання захисника підлягає задоволенню.
Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б перешкоджали суду прийняти процесуальне рішення за заявленим захисником ОСОБА_11 клопотанням не встановлено.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 44, ч.3 ст. 263 КК України, п. 1 ч. 2 ст. КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ст. 44, ч.3 ст. 263 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити.
ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності.
Після набрання ухвалою законної сили, речові докази по справі: три електродетонатори ЄДП та один електродетонатор ЄДП-р передати до військової частини НОМЕР_1 для використання за належністю.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Оболонський районний суд міста Києва до Апеляційного суду міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_1