гСправа № 358/264/16-к Провадження № 1-кс/358/40/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

слідчої СВ Богуславського ВП ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «Сітіпей» та ФОП ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000625, внесеного в ЄРДР 20.12.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, щодо відмови у поверненні вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:
Представник скаржників ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить слідчого суддю Богуславського районного суду зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні слідчого СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 негайно повернути ТОВ «Сітіпей» програмно-технічний комплекс самообслуговування ПТКС-1 та ФОП ОСОБА_6 11 моніторів, 11 системних блоків, настільний комутатор «ТР-LINK», бездротовий маршрутизатор «ТР-LINK» та відеореєстратор, які були тимчасово вилучені під час огляду від 19.12.2015 року нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що після проведення огляду слідчий СВ Богуславського ВП не звертався з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, а тому на даний час вона незаконно утримується органом досудового розслідування та повинно бути негайно повернуто його власникам. Він звертався до слідчого з письмовою заявою про повернення тимчасово вилученого майна, але йому було відмовлено, мотивуючи тим, що вказано майно визнано по кримінальному провадженню речовим доказом, в зв`язку з чим він і змушений був звернутися з відповідною скаргою до слідчого судді.

В судовому засіданні представник скаржників ОСОБА_4 свою скаргу на бездіяльність слідчого підтримав, посилаючись на те, що слідчим СВ Богуславського ВП вимоги ст.171 КПК України щодо накладення арешту на тимчасове вилучене майно, а тому просив її задовольнити.

Слідчий СВ Богуславського ВП ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення даної скарги, оскільки на даний час вилучене майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та по ньому призначено експертизу, а тому воно поверненню не підлягає.

Прокурор Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області району ОСОБА_3 в судовому засіданні також заперечував проти задоволення скарги представника скаржників.

Слідчий суддя, заслухавши представника скаржників, слідчого, думку прокурора та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що дійсно 19 грудня 2015 року під час огляду приміщення Інтер-центру «Лабіринт», розташованого по вул. Франка №6 в м. Богуславі Київської області, було вилучено майно, а саме: програмно-технічний комплекс самообслуговування ПТКС-1, 11 моніторів, 11 системних блоків, настільний комутатор «ТР-LINK», бездротовий маршрутизатор «ТР-LINK» та відеореєстратор.

22 грудня 2015 року ухвалою слідчого судді Богуславського районного суду Київської області було визнано законним огляд зазначеного приміщення.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.

Із ч.1 ст.237 КПК України видно, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК. На підставах та в порядку, передбаченому КПК допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Із ч.1 ст.1 Протоколу №1 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод вбачається, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

26 січня 2016 року представник скаржників ОСОБА_4 звернувся до слідчого із заявою про повернення вилученого при огляді майна, на що слідчий СВ Богуславського ВП 05.02.2016 року надав письмову відповідь, якою фактично відмовив в задоволенні вказаної заяви та мотивував своє рішення тим, що вилучене майно визнано речовим доказом.

В судовому засіданні слідчий СВ Богуславського ВП ОСОБА_5 підтвердила той факт, що вона не зверталась до слідчого судді з клопотанням у відповідності до вимог ч.1 ст.171 КПК України про арешт тимчасово вилученого майна.

Із ч.1 ст.100 КПК України вбачається, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Термін дії тимчасового доступу до вилученого майна закінчився, арешт на вказане майно не накладався, підозра у кримінальному провадженні нікому не висовувалась.

Таким чином, випадки щодо заборони повернення речових доказів, передбачені ст.100 КПК України, відсутні.

Частиною 1 ст.304 КПК України, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності.

П.3 ч.2 ст.304 КПК України визначає право слідчого судді на поновлення строку звернення до суду.

В даному випадку, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що на даний час тимчасове вилучене майно скаржників під час огляду приміщення Інтер-центру «Лабіринт», перебуває у СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ Національної поліції в Київській області без законних на те підстав, оскільки після його вилучення на нього не був накладений арешт, передбачений діючим КПК України, а тому скарга підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.100, 168, 169, 171, 220, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Поновити ТОВ «Сітіпей» та ФОП ОСОБА_6 строк звернення зі скаргою до слідчого судді.

Зобов`язати слідчого СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 повернути та передати на відповідальне зберігання ТОВ «Сітіпей» належне йому майно у вигляді програмно-технічного комплексу самообслуговування ПТКС-1, що було тимчасово вилучено під час огляду від 19.12.2015 року.

Особою відповідальною за відповідальне зберігання майна визначити директора ТОВ «Сітіпей».

Зобов`язати слідчого СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 повернути та передати на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_6 належне їй майно: монітори -11 штук; системні блоки -11 штук; настільний комутатор «ТР-LINK»; бездротовий маршрутизатор «ТР-LINK»; відеореєстратор, що було тимчасово вилучено під час огляду від 19.12.2015 року.

Особою відповідальною за відповідальне зберігання майна визначити ФОП ОСОБА_6 .

Роз`яснити ТОВ «Сітіпей» та ФОП ОСОБА_6 , що у разі розтрати, відчуження, приховування, підміни, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, яке описано та передано на відповідальне зберігання тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повну мотивувальну ухвалу по скарзі виготовлено 14 березня 2016 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_1