Справа №621/2897/15-к
Провадження №1-кп/621/49/16
УХВАЛА

Іменем України
12 квітня 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0000434 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Зміївського районного суду Харківської області знаходиться вказане вище кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

Відносно ОСОБА_5 29.10.2015 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено строком до 09.05.2016 року.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою строком на 60 днів, посилаючись на закінчення строку його дії, відсутність підстав для його скасування або зміни, існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала думку прокурора, заперечувала проти зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених нормами КПК України та просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічній період доби, який буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, де мешкає разом із своєю родиною.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку:
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Враховуючи вищевикладене суд не вбачає підстав для зміни або скасування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , оскільки останній обвинувачується, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду. Крім того, стороною захисту будь-яких нових доводів та обставин, які не були б відомі і враховані при обранні щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, і які свідчили про необхідність її зміни, суду надано не було.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого необхідно продовжити на 60 днів, тобто до 11 червня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 183, 331, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою продовжити строком на 60 днів до 11 червня 2016 року.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1