Справа № 715/1448/16-к
Провадження № 1-кп/715/86/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.08.2016 Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шепіт Путильського району та мешканки АДРЕСА_1 , українки по національності, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, одруженої, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
08 липня 2016 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , переслідуючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи вільний доступ, перебуваючи в приміщенні гаражу ОСОБА_5 , що розміщений в с. Михайлівка Глибоцького району Чернівецької області вчинила крадіжку мобільного телефону марки «LG KE-970»,сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 450 гривень та зарядного пристрою вартістю 89 гривень, які належать ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 539 грн.
08 серпня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення.
За умовами даної угоди обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.
Сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна та узгоджують вид і розмір покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, з урахуванням того, що підозрювана активно сприяла розкриттю злочину, щиро розкаялась та добровільно відшкодувала завдані збитки; обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Потерпілий ОСОБА_6 не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 .
Обвинувачена дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання у вигляді 120 годин громадських робіт та зобов`язується виконувати покладені на неї обов`язки.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку, передбачене ст.ст. 394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
Обвинувачена розуміє зміст положень ч.4 ст.474 КПК України, а саме те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим.
Обвинувачена розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди про примирення, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченої ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 471, 473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що підстави для відмови у її затвердженні відсутні.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
При цьому, як передбачено ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадження у формі приватного обвинувачення.
Як було встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто у таємному викрадені чужого майна.
Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314,376,468-469,471,475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 08 серпня 2016 року.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Шепіт Путильського району та мешканку АДРЕСА_1 , визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити їй міру покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
На вирок суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.

Суддя