АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/4928/16-к Номер провадження 11-кп/786/836/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК - Т.З.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурораОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченогоОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого директора ТОВ СРБУ «Кременчукліфт» ОСОБА_8 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 26 липня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, працюючий різноробочим, судимий:

26 березня 2015 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,

визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.

10 березня 2016 року обвинувачений у вечірній час, перебуваючи на технічному поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження навісного замка, проник у приміщення ліфтової, звідки таємно, повторно, викрав мідну гальмівну котушку МП-201 вартістю 880 грн.
21 березня 2016 року ОСОБА_7 у вечірній час, перебуваючи на технічному поверсі третього під`їзду будинку АДРЕСА_1 , шляхом пошкодження навісного замка, проник у приміщення ліфтової, звідки таємно, повторно, викрав мідну гальмівну котушку МП-201 вартістю 540 грн.
22 березня 2016 року обвинувачений у вечірній час таким же способом проник в приміщення ліфтової в будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно, повторно, викрав мідну гальмівну котушку МП-201 вартістю 440 грн.
28 березня 2016 року ОСОБА_7 у вечірній час, перебуваючи на технічному поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , шляхом пошкодження навісного замка, проник у приміщення ліфтової, звідки таємно, повторно, викрав мідну гальмівну котушку МП-201, після чого таким же способом викрав таку ж котушку з ліфтової другого під`їзду цього ж будинку, спричинивши майнову шкоду в розмірі 640 грн.
9 травня 2016 року обвинувачений у вечірній час, перебуваючи на технічному поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_5 , шляхом пошкодження навісного замка, проник у приміщення ліфтової, звідки таємно, повторно, викрав мідну гальмівну котушку МП-201 вартістю 500 грн.
Цього ж дня ОСОБА_7 таким же способом проник до ліфтової будинку АДРЕСА_6 , звідки таємно, повторно, викрав мідну гальмівну котушку МП-201 вартістю 460 грн.
Потім, цього ж вечора, обвинувачений, перебуваючи на технічному поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження навісного замка, проник у приміщення ліфтової, звідки таємно, повторно, викрав належні потерпілому ОСОБА_9 телевізор «Самсунг», вартістю 400 грн. та мідний дріт вагою 1,5 кг. вартістю 328 грн. 50 коп.
Кримінальне провадження розглянуте в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

В апеляційній скарзі представник потерпілого директор ТОВ СРБУ «Кременчукліфт» просить скасувати вирок в частині призначення покарання та постановити новий, яким засудити обвинуваченого на 6 років позбавлення волі. При цьому зазначає, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, має непогашену судимість і не відшкодував шкоду. Крім того ставить під сумнів його щире каяття, а тому вважає призначене покарання занадто м`яким. Вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України свідчить про призначення обвинуваченому покарання лише за одним епізодом крадіжки.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який погодився з доводами апеляційної скарги в частині необхідності призначення реального покарання, проте вважав за можливе визначити його в мінімальному розмірі, думку обвинуваченого, який просив не позбавляти його волі, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України є правильними і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Покарання ОСОБА_7 призначене у відповідності до вимог ч.2 ст.65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і є справедливим, а тому підстав для посилення покарання колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне застосування судом приписів ст.75 КК України є непереконливими.

Відповідно до вимог цієї статті, я кщо суд, зокрема, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи тяжкість злочину, незначну вартість викраденого майна, особу обвинуваченого, який є досить молодою людиною, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, після його вчинення працевлаштувався, виховувався без батька, суд дійшов обґрунтованого висновку, що усі ці обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості злочину і особливо ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності й утворює підставу для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та належним чином мотивував своє рішення.
Як вбачається з матеріалів провадження ТОВ СРБУ «Кременчукліфт» цивільний позов не заявляло. Незважаючи на це, обвинувачений запевнив колегію суддів, що працевлаштувався і має наміри добровільно відшкодувати шкоду, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Твердження апелянта про те, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України свідчить про призначення обвинуваченому покарання лише за одним епізодом крадіжки суперечать вимогам закону.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.7 постанови від 4 червня 2010 року №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», якщо вчинені злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.
Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.
Отже, апеляційні скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407, ст.418 та ст.419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 26 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілого директора ТОВ СРБУ «Кременчукліфт» ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4