Справа № 209/2828/16-к
Провадження № 1-кп/209/304/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 згідно виконавчого листа Заводського районного суду м. Дніпродзержинська № 2-1638-06 від 15.10.2006 року, повинен виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісяця до його повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позову - з 13.06.2006 року. Однак, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи фізично здоровим, для того щоб виконувати рішення суду, ніде не працює, аліменти не виплачує, участі у вихованні дитини не приймає, злісно ухиляється від сплати аліментів. ОСОБА_4 неодноразово викликався в ДВС Дніпровського району Дніпродзержинського МУЮ, і був попереджений про кримінальну відповідальність, заборгованість по аліментам, до теперішнього часу, ним не погашена.
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.1 ст.164 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі і надав пояснення про те, що дійсно за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.09.2006 року, він зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Він неодноразово викликався до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ, де перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання сина, а також попереджався про необхідність погашення заборгованості по сплаті аліментів. Призначені аліменти він сплачував повністю до 2012 року, але потім припинив їх сплачувати по причині звільненням з підприємства за власним бажанням. Про необхідність утримання своєї дитини обвинувачений ОСОБА_4 знає, в подальшому зобов`язується сплачувати аліменти на утримання свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У скоєному щиросердечно покаявся, просив суд суворо його не карати.
Право на захист в ході досудового розслідування та судового розгляду йому роз`яснювалось, однак від допомоги захисника (адвоката) від відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, а також те, що ним не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на вивченні інших доказів по справі, - у суду немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, обвинувачений ОСОБА_4 розуміє неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, потерпілої, думки прокурора, що не заперечували проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним, і суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого і дослідженням даних, що характеризують його особу.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, раніше не судимий (т.2 а.п.49), на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває (т.2 а.п.50), на обліку в міському центрі зайнятості як безробітний не перебуває (а.п.51).
Щире каяття та активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставин, які у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням обставин і тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 164 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 Кримінального кодексу України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 в період іспитового строку обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1