Справа № 549/495/16-к
Провадження № 1-кс/549/56/16
УХВАЛА
11 листопада 2016 р. смт.Чорнухи
Слідчий суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , слідчих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих та прокурора,
встановив:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, яка мотивована тим, що 07.08.2016 року ОСОБА_7 незаконно заволодів належною йому рушницею ІЖ НОМЕР_1 калібру № НОМЕР_2 , 1997 року випуску . Цього ж числа слідчим ОСОБА_5 протоколом огляду місця події вона була вилучена у останнього, надавши йому статус тимчасово вилученого майна.
07.08.2016 року відносно нього Чорнухинським відділенням поліції були внесені відомості до ЄРДР за №0000157 за фактом вчинення хуліганства за ч.1 ст.296 КК України, а 03.11.2016 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.
В ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження він дізнався, що з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та накладення арешту на рушницю органи досудового слідства до суду не звертались.
Посилаючись на те, що рушницю йому до цього часу не повернули, враховуючи вимоги ст.ст.24, 98, 100, п.3 ч.1 ст.169, ч.5 ст.171, ч.7 ст.236 КПК України просив визнати протиправною бездіяльність слідчих СВ Чорнухинського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та начальника Чорнухинського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_8 щодо неповернення вилученого майна мисливської рушниці ІЖ НОМЕР_1 калібру № НОМЕР_2 , 1997 року випуску та зобов`язати останніх повернути йому вказану рушницю.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 скаргу підтримали і суду пояснили, що ОСОБА_3 має дозвіл на зберігання та носіння мисливської рушниці ІЖ НОМЕР_1 калібру № НОМЕР_2 , 1997 року випуску, який ніким не скасований. Копія вказаного дозволу міститься в матеріалах кримінального провадження.
Оскільки слідчі не звертались до суду з відповідним клопотанням про тимчасовий доступ до речей та накладення арешту на рушницю, вважають, що останні незаконно утримують чуже майно і не повертають його власнику в порушення вимог кримінального процесуального законодавства.
Слідчі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти задоволення скарги заперечували зазначивши, що рушницю було вилучено під час огляду місця події 07.08.2016 р. не в ОСОБА_3 , а в ОСОБА_7 - потерпілого у кримінальному провадженні. З того часу ОСОБА_3 особисто до них з приводу повернення рушниці не звертався. В цілому при вирішенні скарги покладались на розсуд суду.
Заслухавши пояснення представника скаржника та слідчих, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, прихожу до наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Законом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
В силу ч.1 ст.167 КПК тимчасовим вилученням є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном.
Згідно з п.1 ч.2 ст. 167 КПК тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони пристосовані чи використані як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.168 КПК тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду.
Згідно положень ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною пятою статті 171, частиною шостою статті 173 КПК України; 4) у разі скасування арешту.
Згідно з п.4 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (затв. спільним наказом ГПУ, МВС України, ДПА України, СБ України, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125) до вилучених з обігу належать, зокрема, предмети, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України.
Частиною 7 статті 237 КПК України передбачено, що під час огляду предмети, вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Таким чином, майно, вилучене під час огляду, вважається тимчасово вилученим, за умови, що воно не є таким, яке вилучене з обігу законом.
З матеріалів кримінального провадження №0000157 від 07.08.2016 року вбачається, що 07.08.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) були внесені відомості за заявою ОСОБА_7 про те, що 07.08.2016 року близько 10 години в с.Скибенці Чорнухинського району ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок погрожував йому та іншим особам мисливською вогнепальною рушницею та безпричинно вдарив його в лівий бік (а.п.1,16).
Під час огляду з місця події 07.08.2016 року було вилучено мисливську рушниці ІЖ-27 М 12 калібру № НОМЕР_2 , 1997 року випуску, яка була добровільна видана потерпілим ОСОБА_7 (а.п.11-16).
Таким чином, під час огляду місця події слідчим було вилучено у потерпілого ОСОБА_7 мисливську рушницю ІЖ НОМЕР_1 калібру № НОМЕР_2 , 1997 року випуску - предмету, використання якого здійснюється за особливими дозволами, тобто вважався таким, що вилучений законом з обігу і який підлягав вилученню незалежно від його відношення до кримінального провадження. Підстав вважати під час огляду місця події мисливську рушницю предметом, що не є вилученим з обігу законом майном і вважалось тимчасово вилученим в розумінні ст.167 КПК України, немає.
Цього ж дня постановою слідчого ОСОБА_5 від 07.08.2016 року вказана мисливська рушниця як така, що має значення речового доказу, була визнана речовим доказом у кримінальному провадженні та передана до камери зберігання речових доказів (а.п.17-18).
При цьому ОСОБА_3 з відповідними клопотаннями, заявами про повернення йому рушницю як власнику з 07.08.2016 року до слідчих та прокурора не звертався.
За таких обставин бездіяльність слідчих і прокурора в даному випадку відсутня.
Одночасно необхідно зазначити, що згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання долі речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 9, 303-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
У задоволенні скарги відмовити.
Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1