Справа № 192/1901/16-к
Провадження № 1-кп/192/81/16
В И Р О К
Іменем України
"10" серпня 2016 р.Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальне провадження №0000751, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 грудня 2015 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сурсько-Михайлівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який працює в ТОВ «Агроінвест» пекарем, має середню освіту, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне незаконне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб поєднане з проникненням у інше приміщення 13 жовтня 2015 року вступив в попередню змову з раніше знайомим йому ОСОБА_9 , розподіливши ролі у вчиненні злочину, відповідно до яких ОСОБА_8 повинен був вчиняти дії, направлені на незаконне таємне викрадення чужого майна, а ОСОБА_9 спостерігати за навколишнім оточенням і в разі появи сторонніх осіб, попередити про це ОСОБА_3 , а також надавати іншу допомогу в скоєнні злочину, згідно виниклих обставин, необхідну для доведення їх злочинного наміру до кінця.

31 жовтня 2015 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , приїхали на автомобілі, що належить ОСОБА_9 до огородженої території домоволодіння розташованого по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , де реалізуючи свій умисел на незаконне викрадення чужого майна ОСОБА_8 , впевнившись, що за його діями ніхто, крім ОСОБА_9 не спостерігає, шляхом пошкодження замикаючих пристроїв на хвіртці, зайшов на територію вказаного подвір`я, де відчинивши ворота гаражу, проник всередину та діючи із корисливих мотивів, таємно викрав причіп марки «ПФ 01 ФЕРМЕР», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, синього кольору, НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_8 прикотив викрадений причіп до автомобіля ОСОБА_9 , який стояв неподалік домоволодіння по АДРЕСА_3 , після чого разом з ОСОБА_9 причепили викрадений причіп до автомобіля ОСОБА_9 та в подальшому з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 6000 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_8 того ж дня, тобто 31 жовтня 2015 року, близько 23 год. 00 хв., керуючись раптово виниклим злочинним умислом на повторне таємне незаконне заволодіння транспортним засобом поєднане з проникненням в приміщення вступив в попередню змову з раніше знайомим йому ОСОБА_9 , розподіливши ролі у вчиненні злочину, відповідно до яких ОСОБА_8 повинен був вчиняти дії, направлені на незаконне таємне заволодіння транспортним засобом, а ОСОБА_9 спостерігати за навколишнім оточенням і в разі появи сторонніх осіб, попередити про це ОСОБА_3 , а також надавати іншу допомогу в скоєнні злочину, згідно виниклих обставин, необхідну для доведення їх злочинного наміру до кінця.

ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом поєднане з проникненням у приміщення вчинене за попередньою змовою групою осіб, впевнившись, що за його діями ніхто, крім ОСОБА_9 , не спостерігає, зайшов території домоволодіння розташованого по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , де відчинив ворота гаражу, проник всередину та незаконно повторно заволодів транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Днепр-11», номерний знак НОМЕР_3 , чорного кольору, без коляски, двигун № НОМЕР_4 , рама № НОМЕР_5 , що зареєстрований на ОСОБА_11 , користувачем якого є ОСОБА_10 , та немаючи законного права на розпорядження даним транспортним засобом, викотив мотоцикл з території домоволодіння, за межами якого разом з ОСОБА_9 , який відповідно до відведеної йому ролі у вчиненні злочину чекав поблизу домоволодіння по АДРЕСА_3 , діючи узгоджено в групі з метою незаконного повторного заволодіння транспортним засобом, поклали мотоцикл до раніше викраденого причепа, який раніше приєднали до автомобіля ОСОБА_9 та зникли з місця вчинення злочину, тим самим повторно незаконно заволодів транспортним засобом мотоциклом марки «Днепр-11», номерний знак НОМЕР_3 , чорного кольору без коляски, двигун № НОМЕР_4 , рама № НОМЕР_5 , вартістю 6345 грн., що зареєстрований за ОСОБА_11 та яким користується ОСОБА_10 і чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 6345 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень викладені в обвинувальному акті.

Пояснив, що літом 2015 року, він перебуваючи в гостях у знайомих дізнався, що у потерпілого за адресою: АДРЕСА_3 в гаражу зберігається причеп. Після цього він восени запропонував ОСОБА_9 з`їздити на його автомобілі до потерпілого та викрасти причеп, при цьому вони вирішили, що він піде за причепом, а ОСОБА_9 , буде слідкувати за обстановкою та попередить його про небезпеку. 31 жовтня 2015 року в ночі, вони з ОСОБА_9 на його автомобілі приїхали в с. Жданово, Солонянського району, Дніпропетровської області до будинку культури. ОСОБА_9 залишився біля машини слідкувати за обстановкою, а він пішов до домоволодіння потерпілого. Через хвіртку він проник на територію домоволодіння, після чого проник в гараж і викотив з нього причеп. Після цього проник в іншій гараж, де побачив мотоцикл, яким вирішив заволодіти і тому викотив мотоцикл на подвір`я домоволодіння. Після чого за допомогою телефону попрохав ОСОБА_9 під`їхати на автомобілі ближче до домоволодіння потерпілого. Коли той під`їхав вони разом причепили причеп до автомобіля, і він повідомив, ОСОБА_9 , що він повернеться до домоволодіння потерпілого для того, щоб прикотити мотоцикл. Повернувшись на подвір`я, він взяв мотоцикл та прикотив його до автомобіля ОСОБА_9 , де вони разом погрузили його на викрадений причеп. В подальшому вони приїхали з майном потерпілого до будинку ОСОБА_3 і він собі залишив мотоцикл, а ОСОБА_9 собі забрав причеп.

Дії ОСОБА_3 по епізоду крадіжки причепа ОСОБА_10 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_3 по епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_10 , кваліфікуються за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб з проникненням у приміщення.

Окрім визнання обвинуваченим вини у вчиненому злочині його вина підтверджується такими доказами дослідженим під час судового розгляду.

Показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який будучи допитаним в судовому засіданні 01 червня 2016 року, показав, що на території його домоволодіння АДРЕСА_3 , знаходяться два гаража, в одному з яких зберігався причеп, а в іншому мотоцикл. Десь в жовтні 2015 року від сусідки він дізнався, що гаражі на території його домоволодіння відкриті. Він приїхав і дізнався, що в нього викрали причеп та зник мотоцикл, яким він користувався на законних підставах.

Письмовими доказами:

Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01 листопада 2015 року, згідно якого ОСОБА_10 повідомив, що за адресою: АДРЕСА_3 , в нього викрадене його майно (а.с. 61).

Протоколом огляду місця події від 01 листопада 2015 року, згідно якого було оглянуто місце злочинів, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 62).

Протоколом огляду місця події від 03 березня 2016 року з фототаблицями до нього, за яким був оглянутий автомобільний причеп «ПФ 01 ФЕРМЕР», НОМЕР_2 , викрадений у потерпілого (а.с. 63-65).

Розпискою ОСОБА_10 , що він отримав причеп «ПФ 01 ФЕРМЕР», НОМЕР_2 від працівників поліції (а.с. 66).

Протоколом огляду місця події від 25 березня 2016 року з фототаблицею, за яким були оглянути колеса від мотоциклу, яким ОСОБА_8 31 жовтня 2015 року незаконно заволодів на території домоволодіння потерпілого і які добровільно видав працівникам поліції (а.с. 68).

Розпискою ОСОБА_10 від 25 березня 2016 року, що він отримав два колеса від мотоциклу від працівників поліції (а.с. 69).

Висновком експерта від 25 березня 2016 року, за яким рекомендована ринкова вартість мотоцикла «Днепр МТ-11» з коляскою та причепу до автомобіля «ПФ 01 ФЕРМЕР», що знаходились в приміщенні гаражу розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 31 жовтня 2015 року складає 12345 грн. (а.с. 71-73).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 15 квітня 2016 року, з фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_8 показав , які він здійснив крадіжку причепу потерпілого та заволодів мотоциклом потерпілого (а.с. 74-76).

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено в судовому засіданні обставини кримінального правопорушення, та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження обставин злочинів, є належними, допустимими та достовірними, і в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про вину обвинуваченого у вчинені злочинів за пред`явленим обвинуваченням.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який працевлаштований пекарем в ТОВ «Агроінвест», раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, за місцем роботи позитивно, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади у зв`язку з вживанням психостимуляторів, вживання зі шкідливими наслідками, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочинів, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, добровільно частково відшкодував заподіяну шкоду, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк передбачений санкцією даної статті з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації ? частини належного майна, оскільки даний злочин обвинуваченим вчинено з корисливих мотивів, а за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк у межах санкції даної статті.

Призначаючи основне покарання за сукупністю злочинів, суд у відповідність до ч. 1 ст. 70 КК України, вважає, що слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, при цьому у відповідність до ч. 3 ст. 70 КК України до основного покарання, слід приєднати додаткове покарання у виді конфіскації майна, призначене обвинуваченому за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Суд також вважає, що є підстави, враховуючи особу обвинуваченого та тяжкість вчинених злочинів, для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_12 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком три роки;

-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років з конфіскацією ? частини майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ч. 3 ст. 70 КК України приєднати до основного покарання призначеного ОСОБА_12 за сукупністю злочинів, додаткове покарання у виді конфіскації ? частини майна.

На підставі ст. 75 КК України від призначеного основного покарання ОСОБА_12 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_12 в період іспитового строку такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти про зміну місця проживання та роботи кримінально-виконавчу інспекцію;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1