Справа № 215/2701/15-к
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілої, цивільних позивачів ОСОБА_9 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000180 від 07.04.2015 р. за ст. 286 ч. 2 КК України, у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, освіта середня, неодруженого, маючого малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм у ТОВ «Сапсан КР», не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2015 р., близько 11.30, в Тернівському районі м. Кривого Рогу, під час дощу, по мокрому асфальтному покриттю проїжджої частини дороги вул. 23 Лютого, з боку вул. Косигіна в напрямку вул. Конституційна, рухався технічно справний автомобіль «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечної швидкості руху за якої мав би змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, і в районі електропори № 43 не впорався з керуванням та допустив відхилення автомобіля праворуч, внаслідок чого стався наїзд на нерухомий автомобіль «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому знаходилась ОСОБА_11 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 , була травмована. ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись на стаціонарному лікуванні ОСОБА_11 померла. Смерть ОСОБА_11 наступила від закритої внутрішньочерепної травми, яка супроводжувалась крововиливами під оболонки, речовину та шлуночки головного мозку та ускладнилася набряком та набуханням головного мозку, про що свідчать крововиливи у м`які покривні тканини голови в лобній області по середній лінії з переходом ліворуч; крововиливи під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку та мозочка; крововиливи у товщі сірої та білої мозкової речовини в проекції обох півкуль головного мозку та мозочка; крововиливи у шлуночки головного мозку; переривчасте садно в лобній області по середній лінії; синець на верхньому повіці лівого ока. Ці тілесні ушкодження в сукупності за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та виникли від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини салону транспортного засобу, що могло бути при умовах та обставинах дорожньо-транспортної пригоди.

Ці дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ст. 286 ч. 2 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Обвинувачений свою винуватість визнав повністю, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення, його показання відповідають фактичним обставинам справи. Цивільний позов до нього визнав у повному обсязі.

ПрАТ «Київський страховий дім» позов не визнало, надавши письмові заперечення, в яких зазначило, що жоден з цивільних позивачів не звертався до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявою про подію, що може бути визнана страховою та документів на виконання ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не подавав, тому у страхової компанії не виникло обов`язку щодо прийняття рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування. Щодо відшкодування матеріальної шкоди зазначило, що відповідно до ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Щодо відшкодування моральної шкоди зазначило, що відповідно до ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», моральна шкода, заподіяна смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Позивач ОСОБА_6 сестра загиблої, не входить до переліку цих осіб. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, питання відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею (страхувальником) обов`язку щодо письмового надання страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов`язку письмового надання страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Ні ОСОБА_4 , як заподіювач шкоди, ні ОСОБА_12 , як власник автомобіля, ні ОСОБА_13 , як страхувальник за полісом, зобов`язань щодо невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, про настання ДТП, не виконали. Крім того, позивачі, з відповідною заявою до ПрАТ «Київський страховий дім» не зверталися та документів не подавали, тому у ПрАТ «Київський страховий дім» відсутній обов`язок щодо виплати страхового відшкодування. Водійське посвідчення ОСОБА_4 від 18.09.2014 р., а поліс №АІ/1627543 обов`язкового страхування цивільної відповідальності, яким був забезпечений автомобіль «Шкода Супер Б», 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був укладений 12.08.2014 р.. Пунктом 8 полісу, визначено особливу умову використання (експлуатації) ТЗ, відповідно до якої, до керування не допускаються особи з водійським стажем менше 3-х років. Це свідчить про те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_14 не є застрахованою, а отже у страховика не виникає обов`язку щодо виплати страхового відшкодування, оскільки зобов`язання страховика за полісом обмежуються шкодою, завданою конкретними особами, вказаними в полісі, а не будь-якими особами, які керують забезпеченим ТЗ. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог до ПрАТ «Київський страховий дім» в повному обсязі.

Учасники судового процесу не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів, шляхом допиту потерпілої, свідків відносно фактичних обставин справи, що ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорював фактичні обставини справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Судом роз`яснено учасникам процесу вимоги ст. 349 ч. 3 КПК України, про те, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому.

Згідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України є тяжким злочином.
Обставинами, які, згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає його щире каяття в скоєному, добровільне часткове відшкодування завданого збитку потерпілій та цивільним позивачам по 3500 грн. кожному.

Обставин, які, згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 , працює, характеризується задовільно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні малолітню дитину.

З урахуванням викладеного, суд призначає обвинуваченому покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння з його сторони нових злочинів, ближче до мінімального розміру покарання, передбаченого законом, із застосуванням ст. 75 КК України.

Заявлений в порядку ст. 128 КПК України, позивачами: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 цивільний позов до відповідача ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню з урахуванням сплачених обвинуваченим кожному із цивільних позивачів по 3500 грн. добровільно, а до відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» - задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідач ОСОБА_15 визнав в повному обсязі, заявлені до нього позовні вимоги.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» також закріплено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 23 ЦК України, зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначені розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості, тому суд, з урахуванням добровільної сплати цивільним відповідачем ОСОБА_4 по 3500 грн. кожному позивачу, вважає відшкодування моральної шкоди позивачам Неуваруєвим у розмірі по 191500 грн. кожному, а позивачу ОСОБА_6 у розмірі 196500 грн., обґрунтованим і справедливим.

При цьому суд враховує, що позивачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 втратили рідну дочку, а позивач ОСОБА_6 рідну сестру, тривалість та зусилля, що витрачаються потерпілими, на нормалізацію їх життєвого стану, що суттєво змінився після загибелі їх дочки (сестри).

Таким чином, визнання відповідачем ОСОБА_4 позовних вимог, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Крім того, позивачі заявили позовні вимоги до ПрАТ «Київський страховий дім», посилаючись на те, що автомобіль «Шкода Супер Б» був застрахований у ПрАТ «Київський страховий дім» (поліс №АІ/162700543) та водій ОСОБА_4 керував ним на підставі водійського посвідчення НОМЕР_3 від 24.01.2014 р., категорії А,В.

Але, полісом № АІ/1627543 від 11.08.2014 р. обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, копію якого долучено відповідачем ПрАТ «Київський страховий дім» до заперечень на позов (том 1 а.с. 111), та на який у позові посилаються цивільні позивачі (том 1 а.с 24-27), був забезпечений автомобіль «Шкода Супер Б», 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , страхувальником зазначений ОСОБА_13 .

При цьому, автомобіль марки «Skoda Superb», 2010 року випуску, р/н НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , яким керував ОСОБА_16 був застрахований 26.07.2014 р. у ПрАТ «Страхова компанія «Україна»» за полісом АІ/0691560 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (том 2 а.с. 106 зв.).

Таким чином, ПрАТ «Київський страховий дім» є неналежним відповідачем, тому в позовних вимогах до нього слід відмовити.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката, підлягають відшкодуванню з відповідача ОСОБА_4 в повному обсязі, враховуючи положення ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ст. 286 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Згідно ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття основного покарання звільнити з іспитовим строком на 3 роки, зобов`язавши його періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально виконавчої інспекції; повідомляти її про зміну місця проживання, роботи; без її дозволу не виїжджати за межі України на постійне проживання.

Цивільний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_4 задовольнити в частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь: ОСОБА_6 196500 грн. на відшкодування моральної шкоди та 2500 грн. витрат на правову допомогу, а всього 199000 грн.; ОСОБА_7 191500 грн. на відшкодування моральної шкоди; ОСОБА_8 191500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1397 грн. 52 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Речові докази: автомобіль «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається у ОСОБА_4 - залишити йому ж;

- автомобіль «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить та зберігається у ТОВ «КРКА Україна» - залишити йому ж.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ: