Справа №484/5687/15-к 22.03.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/253/16 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч.1 ст.115 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синюхін Брід, Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 ;
- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_9 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить пом`якшити призначене покарання.
Короткий зміст рішення суду 1-й інстанції.
ОСОБА_7 визнано винним за ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі.
Постановлено стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експерта у розмірі 306 грн. 90 коп.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вказує, що ОСОБА_7 вину свою визнав повністю, щиро покаявся, активно сприяв досудовому розслідуванню у розкритті злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, потерпіла у суді не наполягала на суворому покаранні, а тому заслуговує на покарання у нижчий межі санкції ч.1 ст.115 КК України.
Встановлені судом 1-ї інстанції обставини.
9 серпня 2015 року, близько 1 год. 30 хв. ночі, ОСОБА_10 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 прийшов до домоволодіння свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , де разом почали вживати спиртні напої. Під час вживання між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виникла сварка, і ОСОБА_7 заступився за ОСОБА_11 . В результаті між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 розпочалася сварка, в ході якої ОСОБА_10 , схопивши кухонний ніж зі столу, наніс удар в область руки ОСОБА_7 , спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді різаної рани внутрішньої поверхні правої кисті.
Після цього ОСОБА_7 вихопив з рук ОСОБА_10 кухонного ножа та в нього виник намір на умисне вбивство останнього. Виконуючи свій злочинний намір, направлений на позбавлення життя ОСОБА_10 , розуміючи наслідки, що можуть настати у вигляді смерті, наявним у нього ножем умисно наніс один удар в область грудної клітини потерпілого, після чого наніс удар ножем в область м`яких тканин внутрішньої поверхні правого плеча.
ОСОБА_10 після отриманих тілесних ушкоджень намагався вибігти з вказаного помешкання, однак ОСОБА_7 умисно наніс ще один удар в область спини потерпілого.
Вибігши з помешкання, ОСОБА_10 добіг до паркану домоволодіння ОСОБА_7 та від отриманих поранень помер на місці.
Вчинене обвинуваченим кваліфіковане судом за ч.1 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваного вироку без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Обставини провадження, доведеність вини та кваліфікація скоєного ОСОБА_7 , вид призначеного йому покарання в апеляційній скарзі не оспорюються, тому, на підставі ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевірялись.
Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання № за № 7 від 24.10.2003 р. (з наступними змінами та доповненнями), відповідно до правил п.1 ч.1 ст.65 КК України, суди повинні призначати покарання у межах, встановлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але з урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, щиро покаялись, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, неповнолітнім, інвалідам, особам похилого віку, та призначати більш суворе покарання за злочини, вчиненні на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованої групи тощо.
Що стосується покарання обвинуваченого у цьому провадженні, то воно призначене у межах санкції ч.1 ст.115 КК України, з урахуванням судом суспільної небезпеки скоєного (особливо тяжкий злочин); даних про особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, зловживає спиртними напоями, має неврівноважений характер, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з 2011 року; пом`якшуючої покарання обставин - щирого каяття; обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Зваживши на зазначене, а також, що ОСОБА_7 вчинено насильницький злочин у стані алкогольного сп`яніння, районний суд дійшов висновку про необхідність ізоляції обвинуваченого від суспільства та на визначений у вироку строк.
З цим рішенням суд апеляційної інстанції погоджується, підстав для пом`якшення призначеного покарання, про що просить захисник, не вбачає.
Свій висновок районний суд належним чином умотивував, він узгоджується з вимогами кримінального закону, відповідає меті покарання, розмір строку позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Посилання в апеляційній скарзі на визнання вини, каяття, сприяння у розкритті злочину наведені у скарзі, є не суттєвим, оскільки ці обставини вже враховані судом при мотивуванні вироку, внаслідок чого покарання обвинуваченому призначене ближче до мінімальної межі санкції кримінального закону, за яким його засуджено.
З урахуванням обставин вчинення злочину, даних про особу обвинуваченого, відсутності у провадженні обставин, які б істотно знижували суспільну небезпеку особи ОСОБА_7 та наявності обтяжуючої покарання обставини, призначення йому покарання менш суворого, ніж визначив міськрайонний суд, на переконання суду апеляційної інстанції, суперечить вище зазначеним засадам ст.65 КК України та роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України.
Не є підставою для пом`якшення покарання і думка потерпілої, яка не наполягала на суровій мірі покарання, з огляду на з огляду на обставини, за яких вчинено злочин, а також, що така думка не є обов`язковою для суду при визначенні строку покарання.
Разом з тим, апеляційний суд, відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р. за № 838-VIII, який набрав чинності 23.12.2015 р.) визнає за необхідне зарахувати у відбуте покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження впродовж з моменту його затримання, дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до набрання чинності цим вироком, з розрахунку - один день такого ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.405,407,424,426,532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 січня 2016 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 - без зміни.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у відбуте покарання обвинуваченим ОСОБА_7 строк перебування його під вартою у чинному кримінальному провадженні у період з 9 серпня 2015 року до 22 березня 2016 року з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Головуючий
Судді: