Єдиний унікальний номер 205/1940/16-к
Провадження № 1-кп/205/330/16
У Х В А Л А
07 вересня 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000585 за обвинуваченням, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України, відповідно до якого, останні обвинувачуються у тому, що у невстановлений досудовим слідством час у ОСОБА_9 та ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 18.02.2015 року, приблизно об 18.00 год., потерпілий ОСОБА_8 на своєму автомобілі «Кіа Соул» під`їхав до будинку АДРЕСА_1 , після чого, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, наблизилися до вказаного автомобілю, після чого, ОСОБА_4 , наблизився до лівих передніх дверей автомобіля і відчинив її на наніс ОСОБА_8 удар кулаком правої руки в область голови, від чого останній упав на переднє пасажирське сидіння. В цей час ОСОБА_3 відчинив праві передні двері вказаного автомобіля та наніс ОСОБА_8 , близько п`ятнадцяти ударів кулаками правої та лівої рук в область голови. Після цього ОСОБА_4 , за предмети одягу витягнув ОСОБА_8 із салону автомобіля та останній внаслідок цього упав на землю на спину, перевернувся на правий бік та, лежачі на землі, руками закривався від ударів. ОСОБА_4 в цей час наніс ОСОБА_8 два удари ногами в область тулуба. Після цього ОСОБА_3 також наблизився до ОСОБА_8 та наніс йому два удари ногою в область потилиці.
Згідно висновку експерта № 5382е від 26.11.2015 року, виявлене у ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді ділянки осадження в поперековій області праворуч, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки. За своїм характером, виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, внутрішньо-шкіряних крововиливів на голові, ділянки осадження на обличчі, поверхневої забійної рани на червоній каймі нижньої губи ліворуч, контузії лівого ока, синцем на нижній повіці лівого ока, що призвело до часткової атрофії зорового нерву, темпоральної геміанопсії, стійкого спазму акомодації лівого ока зі зниженням зору до 0,5 відносяться до середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день) та стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
Дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тривалий розлад здоров`я та стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України, посилаючись на те, що фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення викладені без врахування загальних засад кримінального законодавства України, зокрема безпідставно визначена кваліфікація за ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 122 КК України, як співучасть у злочині, безпідставно застосована кваліфікуюча ознака «вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб», яка не передбачена диспозицією ч. 1 ст. 122 КК України, разом з цим, така обставина не інкримінується обвинуваченим як обставина, що обтяжує покарання, у сформульованому обвинуваченні не зазначені обов`язкові кваліфікуючі ознаки, передбачені ч. 1 ст. 122 КК. На думку обвинуваченого, зазначені у обвинувальному акті обставини кримінального правопорушення є неконкретними та такими, що ведуть до порушення прав обвинувачених, зокрема права на захист.
Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання, посилаючись на те, що викладені у клопотанні підстави для повернення обвинувального акту були предметом розгляду в суді апеляційної інстанції при перегляді ухвали про повернення обвинувального акту, під час якого апеляційний суд дійшов до висновку, що викладені обставини та встановлені порушення при складанні обвинувального акту не є підставою для його повернення прокурору.
Потерпілий ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти клопотання.
Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши зміст обвинувального акта відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2016 року зазначений обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України був повернутий прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвалою Колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року ухвала Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 березня 2016 року скасована, матеріали обвинувального акту направлені до суду першої інстанції для розгляду.

Цією ж ухвалою апеляційний суд дійшов до висновку, що встановлені судом першої інстанції обставини, не можуть бути підставами для повернення обвинувального акта, оскільки вичерпний перелік цих підстав викладений у ст.. 291 КПК України, а повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту, з вищевикладених підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 314, 315, 369, 371, 372, 415 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1