Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/12/16-к
Провадження № 1-кп-480/65/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.03.2016 р. Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
підсудного ОСОБА_4 ,
потерпілій ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001367 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улянівка Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,
- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
01 грудня 2015 року о 17:30 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 , та з дозволу останньої, скориставшись її відсутністю, таємно викрав ноутбук потерпілої марки НР вартістю 4800 грн., з яким з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 . Матеріальну шкоду на суму 4800 грн.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна.
Під час проведення досудового слідства 30.12.2015 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, відповідно до якої підозрюваний ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна.
Сторони угоди узгодили покарання за вчинення кримінального правопорушення в межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн..

В суді обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, обмеження щодо права оскарження вироку та не бажає проведення судового розгляду по даному кримінальному провадженні.
Вислухавши позицію прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка також не заперечувала щодо затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.
ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, повністю відшкодував матеріальну шкоду.
Відповідно до ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7ст. 474 КПК України, - відсутні.

Умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена в межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

На день підписання угоди матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_6 відшкодована повністю.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 314, 368, 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 30 грудня 2015 року про примирення, що укладена між потерпілою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1
04.03.2016