Справа № 487/2976/16-к
Провадження № 1-кп/487/286/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.10.2016 року колегія суддів Заводського районного суду м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 у вчинені злочинів, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_9 було заявлено клопотання про розгляд справи судом присяжних у зв`язку із можливістю призначення щодо нього покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «кожен має право на справедливий розгляд його справи... незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків...».
Виходячи із положень ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд має завжди бути «встановленим законом».
Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів. Адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений легітимності, яка вимагається у демократичному суспільстві для вирішення справ приватних осіб. Вислів «встановлений законом» стосується не лише законності самого існування суду, а й складу суддів при розгляді кожної справи (див., рішення у справах «Булут проти Австрії» від 22.02.1996 року, «Бускаріні проти Сан-Марино»). Термін «закон» про який ідеться в цьому положенні, стосується, таким чином, не лише законодавства щодо створення і компетенції судових органів, а й будь-якого іншого положення національного права, невиконання якого робить неправомірною участь одного або кількох суддів у розгляді справи.
Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення пункту 1 ст.6 (див. справи «Цанд проти Австрії», заява №7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року та «Россі проти Франції», заява №11879/85, рішення комісії від 06 грудня 1989 року).
Про те що термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, звернуто також увагу Європейським судом з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України».
Згідно ст. 383 КПК України кримінальне провадження судом присяжних здійснюється відповідно до загальних правил цього Кодексу з особливостями, встановленими цим параграфом. Суд присяжних утворюється при місцевому загальному суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 384 КПК України, обвинувачений у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, під час підготовчого судового засідання має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Статтею 385 КПК України передбачено, що після призначення судового розгляду судом присяжних головуючий дає секретарю судового засідання розпорядження про виклик присяжних у кількості семи осіб, які визначаються автоматизованою системою документообігу суду з числа осіб, які внесені до списку присяжних. Громадяни, які внесені до списку присяжних і можуть бути викликані до суду як присяжні, визначаються згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Письмовий виклик має бути вручений присяжному під розписку не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
З огляду на викладене, враховуючи заявлення обвинуваченими, відносно яких може бути призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, клопотання про розгляд їх справи судом присяжних після проведення підготовчого судового засідання, але до початку розгляду справи по суті, з метою забезпечення принципу верховенства права та реалізації обвинуваченими концепції права на справедливий суд та доступ до правосуддя, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод,ст. ст. 369, 372, 383-385 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 у вчинені злочинів, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до судового розгляду судом присяжних на 13.00 год. 19 жовтня 2016 року.
У судове засідання, з дотриманням норм ст. 385 КПК України, викликати присяжних, визначених автоматизованою системою документообігу суду, прокурора, потерпілу, обвинувачених, їх захисників, законного представника, представника Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради та представника сектору молодіжної превенції Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області .

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3