1-кп/755/395/16

ВИРОК
"16" серпня 2016 р. м. Київ
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жвирка, Сокальського р-ну., Львівської обл., українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Сокальського районного суду Львівської обл. від 27 квітня 2012 року за ч.1 ст.190 КК України, вироком Сокальського районного суду Львівської обл. від 02 березня 2015 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 маючи не зняту і непогашену судимість за вчинення злочину проти власності, 16 грудня 2015 року близько 00 години 10 хвилин, разом з невстановленими досудовим слідством особами, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля ТЦ «Комод», розташованого по вул. Луначарського, 4, в м. Києві, побачили раніше незнайому ОСОБА_5 , у якої на плечі висіла жіноча сумка. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна спільно з невстановленими досудовим слідством особами.
Реалізуючи свій спільний злочинний намір, ОСОБА_7 разом з невстановленими досудовим слідством особами, підійшли до ОСОБА_5 у якої ОСОБА_7 повторно, відкрито викрав належну останній жіночу сумку, всередині якої знаходився гаманець, які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, в середині якого знаходились грошові кошти у сумі 1800 грн. та мобільний телефон «Леново» вартістю 2299 грн. 90 коп.
Після чого, ОСОБА_7 та невстановлені досудовим розслідуванням особи з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились за власним розсудом, чим спричинили потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 4099 грн. 90 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе не визнав та показав суду, що дійсно 15 грудня 2016 року він святкував свій день народження в одному із барів м. Києва. Після цього він разом зі своєю дівчиною та другом поїхали на лівий берег м. Києва, де він посварився із дівчиною, яка поїхала від нього разом з другом, а він залишився сам та продовжував вживати алкогольні напої. В нічний час коли він перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння до нього підійшли працівники поліції, які почали розпитувати про сумку, яку він нібито викрав у дівчини біля ТЦ «Комод» в м. Києві, а він в свою чергу повідомив, що ніякої крадіжки в той день не скоював. Вказував, що даний злочин він не скоював та наполягав на тому, що його безпідставно обвинувачують в тому, що він не робив.
Однак наведені показання обвинуваченого ОСОБА_7 спростовуються, а вина у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доводиться зібраними у кримінальному проваджені доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 16 грудня 2015 року близько опівночі, вона разом зі своєю подругою ОСОБА_8 , прогулювалась біля ТРЦ "Комод", розташованого по вул. Луначарського, в м. Києві. В цей час до них підійшли троє раніше незнайомих хлопці, серед яких був ОСОБА_7 , які хотіли з ними познайомитись. Коли вони відмовили останнім, один із незнайомців почав виривати належну їй сумку, а інший тримав подругу. В цей час хлопець, який був одягнутий у помаранчеву куртку, бризнув їм у очі газовим балончиком та вирвавши у неї з рук сумочку разом з іншими хлопцями втекли з місця вчинення злочину. Після цього вони попросили людей викликати поліцію. Через деякий час під`їхали працівники поліції та відвезли її разом з подругою до станції метро "Лівобережна", де знаходився обвинувачений ОСОБА_7 біля якого знаходилась сумочка ОСОБА_5 . Вказувала, що саме ОСОБА_7 разом з раніше незнайомими їм особами вчинив на неї напад в ході якого останні заволоділи належною їй сумочкою з грошовими коштами та телефоном.
Свідок ОСОБА_8 суду показала, що 16 грудня 2015 року близько опівночі, вона разом зі своєю подругою ОСОБА_5 , йшла додому повз ТРЦ "Комод", розташований по вул. Луначарського, в м. Києві. В цей час до них підійшли познайомитись троє хлопців, серед яких була особа схожа на ОСОБА_7 , яким вони відмовили, після цього один з них бризнув їм в очі з газового балончику та викрав сумку, що належала ОСОБА_5 . Після цього вони попросили людей викликати поліцію. Через деякий час під`їхали працівники поліції та відвезли її разом з подругою до станції метро "Лівобережна", де знаходився обвинувачений біля якого знаходилась її сумочка.
Свідок ОСОБА_9 суду показав, що він працює в Управлінні патрульної поліції м. Києва. В грудні 2015 року він разом з колегами на службовому автомобілі здійснював патрулювання в Дніпровському районі м. Києва. Їх зупинив чоловік та повідомив, що було здійснено пограбування дівчини. Ним було вирішено здійснити огляд прилеглих територій, під час якого він помітив чоловіка, як в подальшому йому стало відомо ОСОБА_7 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння та тримав в руках жіночу сумку. Після цього на місце прибула потерпіла, яка повідомила, що саме цей чоловік бризнув їй в обличчя з газового балончику та разом з іншими особами відкрито викрав її особисті речі.
Згідно протоколу огляду місця події та ілюстративних таблиць, від 16 грудня 2015 року, біля станції метро Лівобережна, в м. Києві, працівники поліції в присутності понятих виявили та вилучили жіночу сумку з майном, біля якої було виявлено ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та відмовився надавати будь-які покази.
Вказану сумку з майном визнано речовими доказами та долучено до справи.
Згідно протоколу огляду та ілюстративних таблиць, від 18 грудня 2015 року, в приміщенні Дніпровського УП ГУНП в м. Києві працівники поліції в присутності понятих здійснили огляд речових доказів, вилучених 16 грудня 2015 року, в ході огляду місця події за мостом станції метро «Лівобережна», в м. Києві, а саме: жіночої сумочки коричневого кольору та її змісту.
Оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Про наявність попередньої змови на вчинення грабежу свідчить узгодженість дій ОСОБА_7 та невстановлених досудовим слідством осіб, що була спрямована на досягнення спільної злочинної мети відкритого викрадення майна потерпілої та подальше вчинення дій, спрямованих на утримання майна.
Суд критично оцінює твердження ОСОБА_7 про те, що він не причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки такі твердження спростовуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколами огляду місця події від 16 грудня 2015 року та 18 грудня 2015 року та речовими доказами у кримінальному провадженні.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який не працює, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше скоював злочин.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд не вбачає.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі у розмірі наближеному до мінімального розміру передбаченому санкцією ч.2 ст.186 КК України.
В ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 відмовилась від цивільного позову.
Речові докази у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 місяця позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України частково приєднати ОСОБА_7 до покарання, призначеного за цим вироком, не відбуту частину покарання за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 02 березня 2015 року, остаточно визначивши йому для відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 16 грудня 2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, ст.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження (період з 16 грудня 2015 року по строк приведення вироку до виконання з розрахунку 1 дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі).
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді утримання під вартою.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 залишити без розгляду.
Речові докази у кримінальному проваджені жіночу сумку, грошові кошти у сумі 1640 грн., чек на придбання мобільного телефону «Леново», дисконтні картки, зонт синього кольору в клітинку, парфумовану воду фірми «AVONLUCK», гребінець, різноманітну косметику, обруч чорного кольору, вологі серветки, зарядний пристрій для мобільного телефону білого кольору, ЮСБ-накопичувач, об`ємом 8 ГБ, губку для взуття, скотч прозорий, відкрита упаковка льодяників «Holls» лісова ягода залишити у володінні ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: