Справа № 1-145/10 Провадження № 1-145/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2010 Жидачівський районний суд Львівської області

в складі:

Головуючого-судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Кузишин М.С.

з участю прокурора Шкрибало В.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жидачеві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, одруженого,на утриманні одна неповнолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_4, підприємця, раніше не судимого,-

за ч.1ст.172 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1 будучи приватним підприємцем та здійснюючи підприємницьку діяльність у вигляді торгівлі продуктовими та промисловими товарами у магазині «Продукти» в с. Тейсарові Жидачівського району Львівської області, умисно, в порушення вимог ст.ст.43,45,46 Конституції України, ст.ст.2,5-1,21,22,24,24-1,29,50,54,94,95 Кодексу законів про працю України, 1, 5,12,15 Закону України "Про оплату праці", "Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001р. №260, без укладення трудового договору з березня 2009р. прийняв на роботу реалізатором продукції у цей магазин ОСОБА_2, яка працює по даний час, та якій невиплачував заробітну плату нижчу від мінімальної заробітної плати без сплати податків та інших загальнообов"язкових відрахувань, що призвело до заборгованості з виплат зарплати ОСОБА_2 за період з березня по квітень 2009 року, з листопада по грудень 2009 року та з січня по травень 2010 т на загальну суму 1543 грн.. Вказаними діями ОСОБА_1 грубо порушив законодавство про працю в частині забезпечення права ОСОБА_2 на соціальний захист, передбачених Конституцією України, Законом України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного

випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв"язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", що виключає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених Законом. Крім того ОСОБА_1 внаслідок неоформления трудових відносин з найманим працівником ОСОБА_2 протягом березня 2009р.-травня 2010р. було несплачено внесків на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування із заробітної плати ОСОБА_2 на загальну суму 3 830,83 грн., чим завдано збитків Пенсійному фонду України на вказану суму.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винність у вчиненому визнав та суду показав, що він зареєстрований як фізична особа підприємець у ОСОБА_3 районній адміністрації з 19.03.2004року та займається підприємницькою діяльністю у вигляді торгівлі продуктами та промисловими товарами в магазині «Продукти» та кіоску у с.Тейсарів Жидачівського району, Магазин знаходиться в приміщенні Жидачівського CT, яке він орендує згідно договору оренди нерухомості від 01.06.2009 року, укладеного із ОСОБА_3 У магазині в с.Тейсарів реалізатором з березня 2009 року працює ОСОБА_2. Трудовий договір з нею не укладався та не реєструвався у ОСОБА_3 районному центрі зайнятості населення. Працює вона кожного дня, крім неділі, з 09 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. без перерви на обід. Зарплата їй ним виплачувалась щомісячно в розмірі 650 грн.. Про отримання зарплати вона в будь-яких в яких документах не розписувалась. Він не сплачував із зарплати ОСОБА_2 внесків до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування. Трудову угоду з ОСОБА_2 не укладав так як не мав достатньо коштів для сплати всіх загальнообов'язкових платежів та податків, а також не міг зібрати всіх необхідних документів для оформлення трудового договору через брак часу. На даний час він сплатив ОСОБА_2 заборгованість із виплати зарплати в розмірі 1543 грн. та уклав із нею трудовий договір, який зареєстрував в установленому законом порядку, а також сплатив внески на загальнообов»язкове пенсійне страхування. У вчиненому розкаюється.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому злочині, крім повного визнання ним вини, доведена повністю зібраними по справі доказами, які перевірені судом, зокрема:

Показаннями в суді потерпілої ОСОБА_2Р про те, що вона з березня 2009 року працює продавцем у магазині, що належить підприємцю ОСОБА_1 та знаходиться в с.Тейсарів. Працює вона кожного дня, крім неділі, з 9 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. влітку та до 18 год.00 хв. взимку, з перервою на обід з 14 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. Працює без укладення трудового договору, хоч ОСОБА_1 обіцяв оформити із нею трудові відносини та для цього у березні-квітні 2009 року у неї брав документи, які були необхідні для її працевлаштування: копію паспорта, трудової книжки, довідку з Млиниської сільської ради про склад сім'ї, так як вона зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5. Зарплата їй з травня 2009 року виплачувалась ОСОБА_1 раз в місяць в розмірі 650 грн., а до того часу в розмірі 500 грн. Про її отримання вона не розписувалась в будь- яких документах. У 2009 році їй надавалась щорічна оплачувана відпустка, у поточному році вона ще не була у відпустці, однак така планується. На даний час вона не має до підсудного будь-яких претензій, оскільки останній 03.07.2010 року виплатив їй заборгованість по заробітній платі в розмірі 1543 грн. та 05.07.2010 року, уклав із нею трудовий договір, а тому вона не має до нього матеріальних претензій та просить суворо не карати.

Показаннями в судовому засіданні представника цивільного позивача-управління Пенсійного фонду України у ОСОБА_3 районі ОСОБА_4, який показав, що ним на вимогу прокуратури Жидачівського району було проведено розрахунок несплачених внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування приватним підприємцем ОСОБА_1 із заробітної плати найманого працівника ОСОБА_2, котра працювала у ОСОБА_5 без укладення трудового договору, за період часу із березня 2009 року по липень 2010 року та проведенні такого розрахунку було встановлено, що ОСОБА_1 за вищевказаний період часу не сплачено із заробітної плати ОСОБА_2 внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування в розмірі 3830,83 грн..

Оголошеними в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_6»янки М.М. та ОСОБА_7 про те, що вони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_6 та в селі є продуктовий магазин, який належить підсудному та що продавцем даного магазину протягом двох останніх років працює ОСОБА_2, яка проживає у вказаному селі (а.с.55-57,58-60).

З інформації ОСОБА_3 районного центру зайнятості від 21.06.2010 року вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1, як платник страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття не зареєстрований та трудових договорів з найманими працівниками не реєстрував (а.с.34).

Із інформацією Управління Пенсійного фонду України у ОСОБА_3 районі від 17.06.2010 року вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 протягом 2009-2010 років згідно даних системи обліку сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування внески за найманих працівників не сплачувались,наймані працівники відсутні (а.с.30).

Згідно розрахунку Управління Пенсійного фонду України у ОСОБА_3 районі від 18.06.2010 року вбачається, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не сплачено внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування із заробітньої плати найманої працівниці ОСОБА_2 з березня 2009 року по травень 2010 року на загальну суму 3830,83 грн.(а.с.32).

Актом перевірки ДПІ у ОСОБА_3 районі від 16.06.2010 року, проведеної спільно з працівниками прокуратури Жидачівського району, встановлено, що у ПП ОСОБА_1 з березня 2009 року неофіційно працює ОСОБА_2Р.(а.с.20-21).

Отже, сукупністю доказів, що співпадають між собою та об"єктивно доповнюють одні одних, стверджено винність підсудного ОСОБА_8 у грубому порушенні законодавства про працю, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.172 КК України, диспозиція якої передбачає відповідальність саме за такі дії.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ним умисного злочину невеликої тяжкості, наслідки вчиненого і особу винного, котрий позитивно характеризується, щиро розкаявся у скоєному, має на утриманні одну неповнолітню дитину, усунув заподіяну його протиправними діями шкоду, що дає підстави вважати, що необхідним і достатнім для виправлення підсудного і попередження нових злочинів буде покарання у виді штрафу.

Цивільні позови прокуратури Жидачівського району в інтересах ОСОБА_2 до підсудного ОСОБА_1 про стягнення із нього невиплаченої заробітної плати в розмірі 1543 грн., а також в інтересах- ПФУ в особі Управління ПФУ у ОСОБА_3 районі до підсудного ОСОБА_1 про стягнення 3830,83 грн. - внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування слід закрити у зв»язку із відмовою позивачів ОСОБА_2 та управління ПФУ у ОСОБА_3 районі від позову.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч,1 ст.172 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п»ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 підписку про невиїзд скасувати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 15 днів з часу його оголошення шляхом подачі апеляції через Жидачівський районний суд.

Головуючий-суддя: