Справа № 442/2115/16-к
Провадження № 1-кп/442/165/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000145 від 21.01.2016 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич, проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, навчається у Самбірській школі-інтернат, учень 5-го класу, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, - -

в с т а н о в и в :
09 березня 2016 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи неповнолітнім, скоїв суспільно - небезпечне діяння за таких обставин: наприкінці грудня 2015 року , близько 16 год. 00 хв., разом з неповнолітнім ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, через незачинені вхідні двері, проник в приміщення квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_8 , звідки таємно, з корисливих мотивів, викрав його майно на загальну суму 360 грн., а саме мобільний телефон марки «FLY», моделі EZZY 5 EAK, вартістю 300 грн, який знаходився в шкіряному чохлі вартістю 60 грн.

Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_6 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, його законного представника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , враховуючи думку потерпілого ОСОБА_8 , думку прокурора ОСОБА_3 про задоволення клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_6 , згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст.105 КК України, неповнолітні, які вчинили злочин невеликої або середньої тяжкості, можуть бути звільнений судом від кримінальної відповідальності, якщо вони не досягли віку з якого настає кримінальна відповідальність та застосовує примусові заходи виховного характеру.

У даному випадку суд, відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України, застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, як передачу його під нагляд батька. Цей захід виховного характеру за своєю суттю припускає встановлення контролю і посилення виховного впливу з боку тих осіб, що були зобов`язані на підставі сімейних відносин його здійснювати і мали реальну можливість позитивно впливати на неповнолітнього та поведінку. Саме тому ці заходи можуть застосовуватися тільки тоді, коли батьки здатні здійснювати такий вплив, створити нормальну обстановку для виховання неповнолітнього, забезпечити позитивний вплив на підлітка та постійно контролювати його поведінку.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 цього Кодексу суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує те, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з проникненням до іншого приміщення, особу малолітнього, разом з тим на момент скоєння умисного суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_6 виповнилось повних 11 років, тобто він не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за вчинене діяння.

В зв`язку з цим до ОСОБА_6 необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батька, який дає згоду на те, щоб застосувати до його неповнолітнього сина такий примусовий захід виховного характеру, як передача під його нагляд.

Керуючись ст.22, ч.2 ст.97, ст.105 КК України, ст.ст.369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру - задоволити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд батька ОСОБА_4 строком на 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена впродовж 7 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1