Вирок

Іменем України

Справа № 712/7483 /16-к

Провадження 1кп/712/305/16

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

04 липня 2016 року м. Черкаси

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкас кримінальне провадження № 0000187 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець,м. Черкаси, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, неодружений, не працює, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у військовому званні «старший сержант», призваний на

військову службу під час мобілізації згідно із Указом Президента України №

303 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 1126-VII від 17.03.2014, 02.10.2014 діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №5 51-XIV від 24.03.1999 самовільно без дозволу командування залишив військову частину НОМЕР_1 та направився до місця свого проживання у м. Черкаси, де у періоди з 02.10.2014 по 13.10.2014, а у подальшому у період з 01.11.2014 по 23.03.2015, з 21.04.2015 по 11.06.2015, з 25.06.2015 по 26.01.2016, з 19.02.2016 по 28.02.2016, з 10.03.2016 по 16.06.2016, тобто понад один місяць, постійно перебував за межами частини у АДРЕСА_3 , офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України визнав повністю. Суду показав, що будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у військовому званні «старший сержант», призваний на військову службу під час мобілізації згідно із Указом Президента України № 303 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 1126-VII від 17.03.2014, 02.10.2014 діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №5 51-XIV від 24.03.1999 самовільно без дозволу командування залишив військову частину НОМЕР_1 та направився до місця свого проживання у м. Черкаси, де у періоди з 02.10.2014 по 13.10.2014, а у подальшому у період з 01.11.2014 по 23.03.2015, з 21.04.2015 по 11.06.2015, з 25.06.2015 по 26.01.2016, з 19.02.2016 по 28.02.2016, з 10.03.2016 по 16.06.2016, тобто понад один місяць, постійно перебував за межами частини у АДРЕСА_3 , офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують його як особу. Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.407 КК України. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання вини в повному обсязі. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, суд не встановив. На підставі викладеного, з урахуванням відношення ОСОБА_4 до вчиненого, особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши покарання за правилами ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (два) роки позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично з`являтися для реєстрації в ОКВС.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м.Черкас протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1