Справа № 527/2907/14-к
провадження № 1-кс/527/345/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.06.2016 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретареві судового засідання - ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника автомобіля ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине Полтавської області клопотання заступника начальника Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області- начальника СВ ОСОБА_4 , погоджене начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000508 зареєстрованого в ЄРДР 27.07. 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
13 червня 2016 року до суду надійшло клопотання заступника начальника Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області начальника СВ ОСОБА_4 , погоджене начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000508 зареєстрованого в ЄРДР 27.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, в якому просить накласти арешт на майно.

Клопотання мотивоване тим, що 24.07.2014 року до СВ Глобинського РВ в Полтавській області надійшла письмова заява від ОСОБА_6 , жительки смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області про те, що 13.07.2014 року в смт. Градизьк Глобинського району вона у громадянина на ім`я ОСОБА_7 придбала автомобіль марки Renault Clio Symbol 1.4 легковий седан державний номерний знак НОМЕР_1 , за який заплатила кошти у сумі 37 000 гривень. Під час продажу вказаного автомобіля ОСОБА_7 надав ОСОБА_6 технічний талон на автомобіль, страховий поліс, який був оформлений на ім`я ОСОБА_5 . Крім того у технічному талоні було зазначено, що даний автомобіль перебуває у кредиті. В ході телефонної бесіди ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_6 , що кредит виплачено і він допоможе переоформити автомобіль на нового власника. Після чого ОСОБА_6 розплатилася з ОСОБА_7 за автомобіль у сумі 37 000 гривень. Однак у назначений час ОСОБА_5 для переоформлення не з`явився на телефонні дзвінки потерпілої не відповідав. Через деякий час стало відомо, що через заборгованість по кредиту на автомобіль накладено арешт і його необхідно негайно передати до відділення банку «Приватбанк». ОСОБА_6 17.07.2014 року повернула автомобіль до відділення «Приватбанк, де в присутності ОСОБА_5 автомобіль вилучили до погашення решти суми кредитного боргу. За усною домовленістю ОСОБА_6 повинна була виплатити кредит та забрати транспортних засіб. Але через деякий час працівники банку повідомили останню, що автомобіль після сплати боргу забрав власник, а саме: ОСОБА_5 .

24.07.2014 року СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області інформація про вказане кримінальне правопорушення занесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000508 за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ч.2 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що автомобіль марки Renault Clio Symbol 1.4 легковий седан державний номерний знак НОМЕР_1 ( номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , бензин, чорного кольору, рік випуску 2004), належить громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

2 червня 2016 року автомобіль марки Renault Clio Symbol 1.4 легковий седан державний номерний знак НОМЕР_1 постановою слідчого оголошено в розшук.

11 червня 2016 року працівниками Запорізького відділення Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області, на підставі постанови слідчого на проведення процесуальних дій на іншій території (відповідно до ч. 6 ст. 218 КПК України) від 11.06.2016 року затримано даний автомобіль та проведено його огляд та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів при Запорізькому відділенні поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя вул. Шушенська,14.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання, вказавши, що підставою для арешту вилученого майна є той факт, що вказаний автомобіль є речовим доказом по кримінальному провадженню.

ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та накладення арешту на автомобіль марки Renault Clio Symbol 1.4 легковий седан, державний номерний знак НОМЕР_1 та технічний паспорт на автомобіль.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Ст. 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
В той же час, в порушення вимог ст. 171 КПК України, в клопотанні слідчого не вказані документи, які підтверджують право власності ОСОБА_5 на автомобіль Renault Clio Symbol 1.4, легковий седан, державний номерний знак НОМЕР_1 , прохання щодо арешту якого ставиться в клопотанні чи конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження ОСОБА_5 вказаним майном.
Крім того, в клопотанні не приведено і належне обґрунтування необхідності арешту вказаного майна, співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідкам арешту майна для інших осіб.
В судовому засіданні слідчим та прокурором не доведено, що вилучені в ході огляду 11.06.2016 року автомобіль марки Renault Clio Symbol 1.4, державний номерний знак НОМЕР_1 та технічний паспорт на вказаний транспортний засіб відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, є доказом злочину, оскільки жодних ознак (доказів) цього ні у клопотанні, ні у постанові про визнання речовими доказами, ні безпосередньо в судовому засіданні, не наведено.
Також слідчим та прокурором в клопотанні не зазначено та в судовому засіданні не доведено наявність ризиків щодо можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження автомобіля марки Renault Clio Symbol 1.4, державний номерний знак НОМЕР_1 , та технічного паспорту на нього.

Ст. 171 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання заступника начальника Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області начальника СВ ОСОБА_4 , погоджене начальником Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1