Провадження № 1кс/712/3673/16
Справа № 712/750 /16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю військового прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси винесене в кримінальному провадженні № 0000018 від 19 листопада 2014 року, прокурором військової прокуратури Черкаського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_5 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миколаївка, Овідіопольського району, Одеської області, громадянина України, українця, освіта середня, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, військовозобов`язаного, учасником бойових дій, депутатом та ліквідатором наслідків ЧАЕС не являється, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
В С Т А Н О В И В:

24 червня 2016 року до суду звернувся прокурор військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_5 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ..

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_7 , являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на посаді помічника гранатометника у військовому званні солдата, призваним на військову службу під час мобілізації згідно із Указом Президента України №607/2014 від 21.07.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №1595-VII від 22.07.2014 року, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, 31.10.2014 року після закінчення лікування і виписки з військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) та отримання відповідних документів, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, до військової частини НОМЕР_1 не пізніше 01.11.2014 року не з`явився і командуванню про закінчення лікування не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, та відсутній без поважних причин понад один місяць, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину НОМЕР_1 , до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління.
30 грудня 2014 року у зв`язку із встановленням у ході досудового розслідування наявності достатніх доказів для підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, останньому у визначеному ст.ст.111, 278 КПК України порядку повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.
Діяння ОСОБА_7 кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України після закінчення лікування і виписки з військової частини НОМЕР_2 та отримання відповідних документів ОСОБА_7 до військової частини НОМЕР_1 не пізніше 01.11.2014 року не з`явився і командуванню про закінчення лікування не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, та незаконно відсутній за місцем служби без поважних причин по теперішній час, тобто понад 1 місяць.
Ці обставини підтверджуються матеріали проведеного у військовій частині НОМЕР_1 службового розслідування, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , іншими матеріали досудового розслідування.
З огляду на кримінальне правопорушення злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його особу та інші обставини існують ризики, що він буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжить вчиняти кримінальне правопорушення злочин, передбачений ст.407 ч.3 КК України, у якому підозрюється та який є триваючим, незаконно перебуваючи як військовослужбовець за межами військової частини НОМЕР_1 може вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.
Висновок про наявність вказаних ризиків зроблено виходячи з наступних обставин:
- ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, який відноситься до категорії середньої тяжкості і за його вчинення кримінальним законом передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
- ОСОБА_7 відкрито заявив про своє небажання виконувати обов`язки військової служби і на протязі більше 3 місяців не з`являється у військову частину НОМЕР_1 або інших органів військового управління чи правоохоронних органів, навіть після неодноразово зроблених йому повідомлень, до цього часу не заявив про себе та вчинений злочин;
- ОСОБА_7 не одружений, неповнолітніх дітей або інших осіб на утриманні не має, офіційно ніде не працює та не навчається, за місцем служби характеризується незадовільно.
Запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою неможливо у зв`язку з тим, що:
- незаконно перебуваючи на даний час як військовослужбовець за межами військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 фактично продовжує вчиняти кримінальне правопорушення злочин, передбачений ст.407 ч.3 КК України, який є триваючим;
- на зроблений прокурором виклик ОСОБА_7 відкрито заявив про свою відмову прибувати до військової прокуратури Черкаського гарнізону, що прямо вказує на його переховування від органів досудового розслідування та суду;
- у разі не застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді триманням під вартою він продовжить вчиняти кримінальне правопорушення злочин, передбачений ст.407 ч.3 КК України, та може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Прокурор в поданому до суду клопотанні посилається на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 2) можливий незаконний вплив на свідків, потерпілого, іншого підозрюваного, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; 3) можливе перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; 4) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що у ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні здобуті вагомі докази про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та достатні підстави вважати, що останній переховується від органів досудового розслідування і може вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання цим ризикам є недостатнім, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, відсутність міцних соціальних зв`язків у місці його проживання, у тому числі сім`ї та утриманців, постійного місця роботи або навчання, незадовільну репутацію за місцем служби, та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, необхідно застосувати міру запобіжного заходу тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримала дане клопотання та просила обрати запобіжний захід в вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 , вину свою у вчиненому злочинові визнав, щиро розкаювався у вчиненому та просив обрати міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, посилаючись на те, що не має наміру ухилятись від досудового розсування, сприяє розкриттю даного злочину.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Дослідженням клопотання та поясненням прокурора у судовому засіданні вбачається, що органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та уникати явки за викликами.

За таких обставини, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-179, 193-196, 369-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовноОСОБА_7 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:
?Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;
?Не відлучатися за межі м. Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
?Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та служби.
Попередити ОСОБА_13 ,що у разі невиконання покладених на нього обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення у розмірі від 0.25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з моменту її оголошення, а підозрюваному який перебуває під вартою в той строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_14

Копію цієї ухвали мені вручено «____» червня 2016 року о ____ год. ____ хв., одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний ______________________ ОСОБА_13