АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/425/16 Справа № 697/1666/16-к Категорія: ст.303 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу потерпілого у кримінальному провадженні № 0000035, відкритому 06.04.2016року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 серпня 2016 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 , на бездіяльність прокурора Канівського відділення Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та слідчого Канівського ВП ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_9 щодо закриття даного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у и та щодо невнесення відомостей в ЄРДР.

08.08.2016 року ОСОБА_7 звернувся в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 0000035, в якій просив скасувати оскаржену ним постанову слідчого, мотивуючи, на обґрунтування своєї скарги, що слідчий ОСОБА_9 не допитав свідка ОСОБА_10 , якому він по мобільному телефону розповідав про те, що 24.06.2015 року близько 13 год.15 хв. в м. Каневі біля магазину Сузір`я ОСОБА_11 здійснив погрозу вбивством.

Крім того просив суд зобов`язати слідчого і прокурора внести відомості до ЄРДР про інші кримінальні правопорушення, об`єднати їх в одне провадження та належно провести досудове розслідування по наступним епізодам: - за заявою ОСОБА_7 по факту незаконного перешкоджання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 здійснення релігійного обряду та його зриву шляхом висловлення останнім в його адресу погроза вбивством, тобто вчинення ними діяння за ч. 1 ст. 180, ч. 1 ст.129 КК України, що мало місце 23.06.2013 р. біля Церкви в м. Каневі по вул. Пилипенка, 1; -за заявою ОСОБА_7 від 16.09.2013 р. по факту замаху на незаконне перешкоджання ОСОБА_11 здійснення в майбутньому релігійного обряду біля Церкви в м. Каневі по вул. Пилипенка, 1, виражене шляхом словесної погрози вбивством, тобто вчинення ним діяння за ч. 1 ст. 15.ст. 180, ч. 1 ст. 129 КК України, що мало місце 13.09.2013 р. біля автобусної зупинки «Перше Травня» вулиць Київська та Перше Травня в м. Каневі; - за заявою ОСОБА_7 від 24.02.2014 р. по факту незаконного перешкоджання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 здійснення релігійного обряду та його зриву шляхом висловлення останнім в його адресу погрози вбивством, тобто вчинення ними діяння за ч. 1 ст. 180, ч. 1 ст.129 КК України, що мало місце 23.02.2014 р. біля Церкви в м. Каневі по вул. Пилипенка, 1; - за заявою ОСОБА_7 від 14.01.2015 р. по факту замаху на незаконне ОСОБА_13 здійснення ним в майбутньому релігійного обряду біля Церкви в м. Каневі г.: вух Пилипенка, 1. виражене шляхом словесної погрози вбивством, тобто вчинення ним діяння за ч. і ст.15, ч. 1 ст. 180, ч. 1 ст. 129 КК України, що мало місце 13.01.2015 р. біля адміністративного будинку Канівської міської ради в м. Каневі по вул. О.Кошового, 3; - за повідомленням ОСОБА_7 до Канівського МВУМВС України у формі пояснення від 22.01.2015 р. по факту умисного перешкоджання ОСОБА_11 законній діяльності громадських організації або їх органів шляхом погрози вбивством, у разі невиконання ним, як настоятелем релігійної громади УАПЦ, погрозної вказівки ОСОБА_11 на ведення неправомочних парафіяльних зборів релігійної громади від 27.03.2007 р. щодо канонічного підпорядкування релігійної громади з Черкаської єпархії УАПЦ на Харківсько -Полтавську єпархію УАПЦ (оновленої), тобто вчинення ним діяння за ст. 170, ч. 1 ст. 129 КК України, що мало місце 23.03.2007 р. на центральному ринку в м. Каневі.

Згідно оскарженої ухвали слідчого судді від 11.08.2016 року вирішено відмовити у задоволенні згаданої скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Канівського відділення Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та слідчого Канівського ВП ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_9 щодо закриття даного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, а також - щодо невнесення відомостей в ЄРДР, з посиланням на відсутність підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, встановивши, визнавши, що слідчим виконано усі необхідні слідчі дії, направлені на перевірку обставин, викладених в заяві ОСОБА_7 про злочин, допитані всі свідки, про яких зазначив скаржник, та самого ОСОБА_7 , як потерпілого, і дана правильна правова оцінка таким обставинам, і в результаті допитів свідків, проведення інших слідчих та оперативно - розшукових дій обґрунтовано встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, а питання внесення в ЕРДР відомостей про нові кримінальні правопорушення вирішується в передбаченому кримінальним процесуальним законом окремому порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати як ухвалу слідчого судді від 11 серпня 2016 року, так і постанову слідчого СВ Канівського ВП ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_9 від 28.07.2016 року про закриття кримінального провадження, а його скаргу з наведених у ній підстав і задовольнити. Вважає, що слідчим ОСОБА_9 незаконно винесено постанову про закриття кримінального провадження, оскільки не застосовано всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування та неналежно виконано повноваження, передбачених ст. 40 КПК України, на виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, визначених ст. 2 КПК України, а також грубо порушено вимоги ст. 214 КПК України, здійснено розслідування фактів кримінальних правопорушень без внесення до ЄРДР. На думку скаржника слідчий ОСОБА_9 після неповного здійснення досудового розслідування упереджено закрив кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення), з складанням відповідної постанови від 28.07.2016 року.

Також посилається на бездіяльності прокурора - начальника Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , невиконання положень ч. 5 ст. 217 КПК України і не об`єднання кримінальних проваджень № 0000035 (за ч. 1 ст. 129 КК України) та № 0000036 (за ч. 1 ст. 180 КК України) в одне провадження, так як подія пов`язана за одним фактом кримінального правопорушення ОСОБА_11 , що мав місце 24.06.2015 р. в м. Каневі по вул. Енергетиків біля магазину Сузір`я. Просить проводити апеляційний розгляд без його участі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив апеляційні доводи скаржника і вважає, що досудове розслідування проведено повно, об`єктивно, всі свідки, про яких зазначає скаржник, в ході досудового слідства допитані, а при винесенні постанови про закриття кримінального провадження всі норми кримінально-процесуального законодавства дотримані, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею у відповідності до ст. 318 - 380 КПК. При цьому слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

Колегія суддів знаходить, що у даному провадженні слідчий суддя дотримався згаданих вимог кримінального процеуального закону і достатньо ретельно перевірив доводи ОСОБА_7 , які викладені в скарзі.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення колегія суддів не вбачає.

Висновки слідчого судді про відсутність підстав для задоволення скарги потерпілого ОСОБА_7 та про обґрунтованість постанови про закриття конкретного кримінального провадження № 0000035, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, є обґрунтованими, відповідають матеріалам кримінального провадження, встановленим у ньому органом досудового розслідування фактичним обставинам, яким дана правильна оцінка, та не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

З таким висновком погоджується і колегія суддів. Відсутність підстав для задоволення скарги потерпілого ОСОБА_7 та про обґрунтованість постанови про закриття конкретного кримінального провадження № 0000035, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, вбачається з матеріалів кримінального провадження.

Дійсно, з матеріалів кримінального провадження і постанови слідчого про закриття кримінального провадження видно, що органом досудового розслідування у відповідності до вимог ч.2 ст.9 КПК України повно та всебічно досліджені обставини провадження, проведено достатній обсяг слідчих дій, спрямованих на встановлення таких обставин та для перевірки заяви і доводів ОСОБА_7 , проведені необхідні і можливі для закінчення досудового розслідування слідчі дії, у тому числі на які є посилається у скаргах ОСОБА_7 , проведено допит заявлених та встановлених свідків, дано правильну оцінку зібраним доказам щодо їх достатності для визначення наявності події та складу кримінального правопорушення.

Кримінальне провадження № 0000035 було відкрито 05.04.2016 слідчим слідчого відділення Канівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 на виконання ухвали слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 04.04.2016 року за скаргою і заявою ОСОБА_7 про вчинення 24.06.2015 р. близько 13 год. 15 хв. в м. Каневі по вул. Енергетиків біля магазину Сузір`я ОСОБА_11 словесної погрози вбивством потерпілого ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 129 КК України.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що з 2007 року дійсно між священнослужителями ОСОБА_7 та ОСОБА_11 виник спір за будівлю церкви, яка розташована в АДРЕСА_1 .

Так, з 18 квітня 2007 року указом ч.15 Архиєпископа Харківського і Полтавського ієрея ОСОБА_14 прийнято до клиру Харківсько-Полтавської єпархії Української Автокефальної Православної церкви. У зв`язку з переходом парафій Вознесіння Господнього м. Канева та Покрови Пресвятої Богородиці с. Литвинець до складу Харківсько-Полтавської єпархії протоієреєві ОСОБА_15 надано право здійснювати пастирське служіння на посаді настоятеля парафій Вознесіння Господнього м. Канева та Покрови Пресвятої Богородиці с. Литвинець.

Відповідно Указу ч.4 Архиєпископа Харківського і Полтавського від 28 січня 2008 року ОСОБА_14 виведено поза штат Харківсько -полтавської єпархії Української Автокефальної Православної церкви.

28 січня 2008 року Указом ч. 5 Архиєпископа Харківського і Полтавського Володимира ОСОБА_11 призначено настоятелем парафії Вознес|ння Господа нашого Ісуса Христа м. Канева (Костянець).

04 лютого 2011 року Архиєпископом Харківським і Полтавським затверджено статут релігійної громади Вознесіння Господа нашого Ісуса Христа Української Автокефальної Православної Церкви м. Канева. Згідно пункту 2.1. статуту регулярна відправа Святої Літургії та інших богослужінь здійснюється відповідно до церковного уставу. Згідно пункту 3.1. статуту для здійснення канонічного керівництва Парафією указом єпархіяльного архиєрея на прохання Парафії призначається настоятель з числа священнослужителів Української Автокефальної Православної церкви. На підставі пункту 3.2. статуту настоятель відправляє Святу Літургію та інші богослужіння згідно з церковним уставом, проповідує, навчає, здійснює пастирську опіку над вірними Парафії відповідно до канонічного права.

В ході досудового розслідування встановлено, що нежиле приміщення по вулиці Пилипенка, 1 в м. Каневі Черкаської області згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 18.10.2001 належить громаді Української Автокефальної Православної церкви. Настоятелем громади УАПЦ, а саме парафії Вознесіння Господа нашого Ісуса Христа м. Канева (Костянець) являється ОСОБА_16 , який і має право відправляти ОСОБА_17 та інші богослужіння в будівлі церкви та на прилеглій території до неї по АДРЕСА_1 .

Відповідно до указу Консисторії Черкаської і Кіровоградської єпархії УАПЦ № 7 від 20 березня 2012 року священник ОСОБА_7 прийнятий до кліру Черкаської і Кіровоградської єпархії УАПЦ.

З показань потерпілого ОСОБА_7 вбачаєьтбся, що з березня 2007 року між ним та ОСОБА_11 склалися неприязні стосунки після зборів релігійної громади щодо питання виходу релігійної громади зі складу Черкаської єпархії Української автокефальної православної церкви та переходу до складу Харківсько - Полтавської єпархії Української автокефальної православної церкви (оновленої), коли у розмові ОСОБА_11 в його адресу висловив погрози: «Якщо хочеш жити, то будеш робити як я кажу! Там все вирішено. Відкриваєш збори, виступиш першим з пропозицією проханням переходу громади до Архиєпископа Харківсько -Полтавської єпархії УАПЦ (оновленої) Ігоря Ісіченка». Після чого ОСОБА_11 погрожував йому 23.06.2013 року близько 09 години він прибув до церкви в м. Каневі по вулиці Пилипенка, 1, заявлвивщи: «Я тобі начищу морду» і його підтримав диякон ОСОБА_18 , який висловив в його адресу слова: «Я тобі не Червонніков, я тебе отче не буду терпіти і на цьому крапка». Також ОСОБА_11 погрожував йому 13.09.2013 о 07:30 на автобусній зупинці «Перше травня»

по вулиці Київська в м. Каневі, схвативши рукою його за горло, такими слдовами:

«Не веди людей до церкви; 23.02.2014 року о 08:45 о 09:35 ОСОБА_11 висловив

в його адресу погрози позбавити його життя таким чином: «Ти не обманюй людей, ти погано закінчиш, я тобі це обіцяю»; - 13.01.2015 близько 10:00 год біля адміністративного будинку Канівської міської ради ОСОБА_11 погрозливо в його адресу сказав: «Всі суди програні, не заважай мені проводити богослужіння. Господь багато терпеливий,

а у мене терпець урветься, то я десь на одинці тобі дам по голові» та 24.06.2015 року о 13:15, коли він виходив з магазину «Сузір`я» який розташований в м. Каневі в районі «Управління» та у вхідних дверях магазину зустрівся з ОСОБА_11 , останній висловив погрозу вбивством заявивши йому наступне: Ти до яких пір будеш травити людей, тобі ще не надоїло, ти розумієш, що в церкві освячуються дари Духа Святого. Я тобі вже казав, і ще раз повторно, що десь на одинці я тобі дам, в мене терпець ввірветься, я тебе приб`ю, чого ти лізеш на чужу територію, люди вже в церкву не ходять, а всі пішли в Московський патріархат та ображав такими словами: «ублюдок», «попандопало».

Допитаний як свідок свідка ОСОБА_11 показав, що він з ОСОБА_7 знайомий з 1999 року, коли був священнослужителем Української Автокефальної Православної церкви Черкаської єпархії. ОСОБА_7 також був священнослужителем Української Автокефальної Православної церкви Черкаської єпархії, яким останній був призначений настоятелем парафії Вознесіння Господа нашого Ісуса Христа УАТТЦ (ВГНІХ УАПЦ) м. Канева та Покрови Пресвятої Богородиці с. Литвинець в 1999 році. В 2007 році громада внесла зміни до статуту, перейшовши в підпорядкування Харківсько-Полтавської єпархії УАПЦ (оновленої). 28.01.2008 року священнослужитель ОСОБА_7 подав заяву про звільнення з Харківсько -Полтавської єпархії Української Автокефальної Православної церкви в зв`язку з тим, що з 14 січня 2008 року він зарахований до Черкаської спархії УГІЦ Київського патріархату. 28.01.2008 року його призначено настоятелем ВГНІХ УАПЦ.

В 2008 році ОСОБА_7 зі своїми прихильниками звернувся до Черкаської обласної державної адміністрації із заявою про внесення змін до статуту релігійної громади в зв`язку з переходом до УПЦ КП. Ці зміни були внесені розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації № 58 від 06.03.2008. 01.12.2008 року Черкаський окружний адміністративний суд скасував ці зміни, як незаконні та визнав керівником громади його(свідка). 06.04.2004 Київський апеляційний адміністративний суд залишив в силі постанову Черкаського окружного адміністративного суду.

З 2008 року ОСОБА_7 , після звільнення за власним бажанням з посади настоятеля ВГНІХ УАПЦ та переходом до УПЦ КП, намагається захопити майно їхньої релігійної громади , а саме церкву та земельну ділянку 0,17 га за адресою АДРЕСА_1 .

З 2012 року кожної неділі та в релігійні свята ОСОБА_7 з групою своїх прихильників, обмежуючи право їхньої релігійної громади на користування своїм майном незаконно збираються біля церкви на земельній ділянці в АДРЕСА_1 та заважають проводити богослужіння як в храмі так і на прилеглій території. Також розповсюджує чутки, що храм закритий, а богослужіння проходять біля храму під його керівництвом, розповсюджує листівки образливого змісту розпалюючи релігійну ворожнечу, провокує бійки. Через самовільне зайняття земельної ділянки біля Церкви ОСОБА_7 з групою людей обмежують право їхньої релігійної громади на користування нею та проведенню релігійних обрядів на ній. Дії ОСОБА_7 завдають громаді не тільки матеріальної але й моральної шкоди, яка полягає в тому, що вони відчувають моральний дискомфорт та незручності в зв`язку з тим, що їх називають крадіями, сектантами, бандитами. Вони змушені виправдовуватися, пояснюючи людям, що це не правда.

Через такі дії він декілька разів звертався до ОСОБА_7 з проханням припинити розпалювання ворожнечі між людьми. На що отримував негативну відповідь.

З приводу погроз, про які заявляє ОСОБА_7 , показав, що з ОСОБА_7 27.03.2007 року, 23.06.2013 року не зустрічався і не погрожував, 13.09.2013 року дійсно випадково зустрівся на автобусній зупинці по вулиці Першого Травня та намагався поговорити з ОСОБА_7 з приводу ворожнечі між людьми, 23.02.2013 року біля церкви за по вул. Пилипенка, 1 в м. Канів ОСОБА_7 він сказав ОСОБА_7 , щоб він не обманював людей бо погано закінчить, тому що Слово Боже говорить: що обманювати не можна, бо отець лжи дияволі ніякої погрози в адресу ОСОБА_7 не висловлював. 13.01.2015 при зустрічі з ОСОБА_7 біля адміністративної будівлі Канівської міської ради говорив останньому про правду, що всі суди тим програні і в нього не

має жодного документу і, що навіщо він стравлює людей між собою, що Бог

довготерпеливий, а людина не досконала і може статися трагедія між людьми, та нагадав йому слова Євангелія, що ОСОБА_19 казав: не спокушай, а хто

спокушає - то краще камінь на шию і в річку і не погрожував. А 24.06.2015 року о 13 год. 15 хв. біля магазину «Сузір`я» в м. Каневі, при зустрічі з ним в магазині «Сузір`я», у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 постійно приходив прилеглу територію церкви за адресою м. Канів вулиця Пилипенка, 1 та заважав проводити богослужіння, утримувати належним чином земельну ділянку, провокував бійки, звернувся до нього з наступними словами: « Скільки ти ще будеш стравлювати людей між собою, під час служби ви кричите на вулиці, своїми діями ви заважаєте проводити богослужіння під час якого освячуються Святі Дари» і ніяких погроз його життю та образ в його адресу не висловлював.

З показань свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , вбачається, що вони являються членами релігійної громади Вознесіння Господа Нашого Ісуса Христа Української Автокефальної Православної церкви, яка в 1990 роках почала будувати церкву в м. Канів по вул. Пилипенка, 1, і до якої прибув священнослужитель ОСОБА_7 . ОСОБА_11 був священнослужителем Української Автокефальної Православної церкви, яка знаходиться в м. Каневі поблизу універмагу. В 2013 році ОСОБА_11 зайшов до церкви по АДРЕСА_1 та повідомив прихожанам, що церква належить йому і надалі в ній він буде священнослужителем, у зв`язку з чим між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 постійно стали виникати конфлікти. Так як громаді це не сподобалося, оскільки вони будували церкву і хотіли, щоб їх священнослужителем був ОСОБА_7 , вони громадою з ОСОБА_7 щонеділі та на свята збиралися біля церкви по вулиці Пилипенка, 1. Під час таких зустрічей між священниками відбувся словесний конфлікт,, зокрема 23.06.2013 року, ОСОБА_11 заявляв ОСОБА_7 зокрема: «Я тобі начищу морду, чому ти сюди ходиш, більше сюди не ходи», «Ти обманюєш людей, ти погано закінчиш, я тобі це обіцяю» після якого ОСОБА_11 пішов до церкви, а вони разом зі священником ОСОБА_23 далі проводили богослужіння.

Свідок ОСОБА_18 показав, що 23.06.2013 він перебував в церкві по АДРЕСА_1 де повинно було відбуватися богослужіння, але з приводу висловлювань ОСОБА_11 в адресу ОСОБА_7 він стверджує, що ОСОБА_11 ніколи при людях не виражався образливими словами.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що свідками розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_11 23.02.2014 яка відбувалася біля церкви по вулиці Пилипенка, 1 в м. Каневі були ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_21 .

Свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_26 та ОСОБА_29 також показали, що 23.02.2014, коли вони перебували біля церкви по вулиці Пилипенка, 1 в м. Каневі, де ОСОБА_7 проводив богослужіння - здійснював поминальну службу за упокій Героїв України, які загинули в м. Києві та інших регіонах України від насильницьких дій злочинної влади, близько 09.30 год. до них підійшов ОСОБА_11 та в адресу ОСОБА_7 почав казати наступне «Ти обманюєш людей, ти погано закінчиш, я тобі це обіцяю», після чого фактично було зірвано богослужіння і вони розійшлися по домівках.

Таким чином вбачається, що на грунті таких неприязних стосунків між ОСОБА_11 . ОСОБА_7 27.03.2007, 23.06.2013, 13.09.2013, 23.02.2014, 13.01.2015 та 24.06.2015 в різних місцях та за різних випадкових обставин при зустрічі між ОСОБА_7 і ОСОБА_11 кожного разу виникала розмова з приводу церкви, в ході якої ОСОБА_11 звертався до ОСОБА_7 з різними висловлюваннями.

Проаналізувавши вислови, які говорив ОСОБА_11 , слідчий обґрунтовано зробив висновок, що дані вислови не являються суспільно небезпечними, зміст цих висловів не викликає почуття тривоги і неспокою, не заважає нормальній праці та відпочинку ОСОБА_7 . Вислови сказані ОСОБА_11 в адресу ОСОБА_7 , а саме «Якщо хочеш жити, то будеш робити як я кажу! Там все вирішено. Відкриваєш збори, виступиш першим з пропозицією проханням переходу громади до Архиєпископа Харківсько -Полтавської єпархії УАПЦ (оновленої) ОСОБА_30 », «Я тобі начищу морду», «Не веди людей до церкви. Це для тебе останнє попередження», «Ти не обманюй людей, ти погано закінчиш, я тобі це обіцяю», «Всі суди програні, не заважай мені проводити богослужіння. Господь багато терпеливий, а у мене терпець урветься, то я десь на одинці тобі дам по голові», Ти до яких пір будеш травити людей, тобі ще не надоїло,ти розумієш, що в церкві освячуються дари Духа Святого. Я тобі вже казав, і ще раз повторно, що десь на одинці я тобі дам, в мене терпець ввірветься, я тебе приб`ю, чого ти лізеш на чужу територію, люди вже в церкву не ходять, а всі пішли в Московський патріархат, та «ублюдок», «попандопало» не несуть в собі погрозу вбивством.

При цьому у ОСОБА_7 не було реальних підстав побоюватися здійснення цих погроз, тому що дані вислови ніякими діями не супроводжувались, що свідчили б про реальність погрози вчинити вбивство.

В ході досудового розслідування встановлено, що під час даних зустрічей вислови в адресу ОСОБА_7 сказані ОСОБА_11 не супроводжувалися демонстрацією зброї, нанесенням тілесних ушкоджень та іншими якимись активними діями які могли в викликати реальність виконання дій сказаних ОСОБА_11 під час їх зустрічей.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що зустрічі між ними відбувалися випадково, цілеспрямовано вони про зустрічі не домовлялися, дані зустрічі між ними відбувалися з досить великим проміжком часу, а тому при кожній зустрічі між ними виникала розмова з приводу церкви, яка переростала в сварку, в ході якої ОСОБА_11 виражався в адресу ОСОБА_7 образливими висловами, які в собі не несли погрози вбивством та не супроводжувались якимись активними діями.

Таким чином слідчим дана правильна правова оцінка встановленим досудовим розслідуванням фактичним обставинам провадження і обґрунтовано вирішено, що під час розслідування не встановлено в діянні ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Саме зазначені обставини і мають істотне значення для правильного і об`єктивного вирішення кримінального провадження по суті що стосується обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення таких обставин та для перевірки заяви і доводів ОСОБА_7 , та оцінки зібраних доказів щодо їх достатності для визначення наявності події та складу кримінального правопорушення.

Тому, посилання скаржника на не проведення допиту свідка ОСОБА_10 , якому про обставини події стало відомо з чужих слів (по телефону) ніяким чином не впливає на правильність і об`єктивність такої оцінки і рішення органу досудового слідства, а також оскарженої ухвали слідчого судді.

З огляду на наведене, під час апеляційного розгляду скарги, колегією суддів не було встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді, а також порушень, які перешкодили чи могли перешкодити останньому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 серпня 2016 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 , на бездіяльність прокурора Канівського відділення Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та слідчого Канівського ВП ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_9 щодо закриття даного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України та щодо невнесення відомостей в ЄРДР, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :