Дата документу Справа № 331/8553/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 331/8553/15-к Головуючий в 1 інстанції
Провадж. № 11-кп/778/400/16 ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 185 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянула 11 березня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2015 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Шелюги Якимівського району Запорізької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.
Учасники судового провадження:
обвинувачена ОСОБА_6 .
Встановлені вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2015 року обставини:
30 жовтня 2015 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у торговому залі гіпермаркеті ТОВ «Ашан», що розташований за адресою: м. Запоріжжя вул. Запорізька, 1-Б, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, взяла з торгової полиці майно, що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет». Загальна вартістю товару становить 287 грн. 73 коп., без урахування ПДВ. Вищевказаний товар ОСОБА_6 сховала до власної сумки та пройшовши лінію каси за нього не розрахувалась, тим самим намагалась викрасти товар гіпермаркету, однак через незалежну від її волі причину, не змогла довести свій злочинний умисел до кінця, оскільки була зупинена співробітниками служби безпеки гіпермаркету та в подальшому передана працівникам І міліції.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 могла спричинити потерпілій стороні ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» матеріальні збитки на загальну суму 287 грн. 73 коп.
Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2015 року:
ОСОБА_6 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України і їй призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін особисте зобов`язання.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з призначенням покарання з порушенням вимог ч.2 ст. 53 КК України не в розмірі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в визначеній грошовій сумі. Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, призначити ОСОБА_6 покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, обвинувачену, яка не заперечувала вимогам апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 394, ч. 1 ст. 404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.
Виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, дії ОСОБА_6 кваліфіковані зач. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведена до кінця з причин, які не залежали від волі особи, та, оскільки в апеляційній скарзі не оспорюється кваліфікація дій обвинуваченої, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_6 покарання є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з вироку суду, обвинуваченій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України судом першої інстанції призначене покарання у виді штрафу в твердій грошовій сумі в розмірі 850 гривень, чим допущено неправильне застосування закону України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За змістом частин 1 статті 53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті, якою передбачено, що розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 185 КК України за вчинення даного злочину передбачено покарання, в тому числі, у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, кримінальний закон сформульовано однозначно, він чітко і послідовно вказує на єдиний вимір розміру покарання у виді штрафу - неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, всупереч наведеним вище вимогам закону, суд першої інстанції, призначивши обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в твердій грошовій сумі, а не в неоподатковуваних мінімумах громадян, неправильно застосував закону України про кримінальну відповідальність.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, які викладені в його постанові № 154кс15 від 1 жовтня 20915 року і які відповідно до ч. 1 ст. 458 КПК України є обов`язковими для всіх судів України.

З огляду на наведенні вище порушення, вирок суду в частині призначеного покарання, згідно вимогам ст. 408 КПК України, підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 413, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2015 року відносно ОСОБА_6 , засудженої за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4