Справа №718/1804/16-к
Провадження №1-кп/718/100/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000480 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Сенкевичівка, Горіхівського району Волинської області, мешканки АДРЕСА_1 , українки по національності, громадянки України, із неповною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, не військовозобов`язаної, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судиму, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

28.07.2016 року близько 08:00 години ОСОБА_3 , переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на таємне викрадення чужого майна, підійшла до господарства, що на праві власності належить ОСОБА_5 та розташоване по АДРЕСА_2 , не маючи дозволу від власника на відвідування вказаного господарства, переконалась в тому, що її ніхто не бачить, шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері, таємно проникла в підсобне приміщення за вказаною адресою, де діючи умисно, таємно викрала гроші в сумі 19000 гривень, які знаходились в кімнаті будинку в шафі під білизною. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд, чим своїми діями завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 19000 гривень.

Дії обвинуваченої кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло.

Свою вину у вчиненому нею кримінальному правопорушенні ОСОБА_3 визнала повністю та суду показала, що 28.07.2016 року вона разом із родичами поїхала в смт. Неполоківці. Прибувши на місце, близько 08:00 вони пішли по господарствам, оскільки хотіли купити пір`я, квасолю та горіхи. Зайшовши до одного із господарств вона побачила відчинені вхідні двері до будинку, а тому зайшла туди і почала гукати господарів. Коли їй ніхто не відповів вона зайшла в іншу кімнату, спальню, де вирішила заволодіти майном, а тому вікрила шафу і знайшовши там гроші забрала їх собі, після чого покинула будинок та вирушила до автомобіля на якому вона приїхала. Пізніше, коли вони покинули смт. Неполоківці та направилися до м. Чернівці, їх зупинили працівники поліції, під час спілкування з якими вона зізналася що викрала гроші.

За згодою учасників судового провадження, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої доведена, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є її щире каяття та усунення заподіяної шкоди.

Призначаючи обвинуваченій покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочино, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, її майновий стан, думку потерпілої, яка просила суворо не карати, а також ту обставину, що обвинувачений немає постійного місця роботи та стабільного заробітку, що унеможливлює застосування покарання у виді штрафу або виправних робіт, суд, враховуючи вказані вище обставини у їх сукупності, дійшов висновку про призначення покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі та можливість виправлення засудженого без відбування покарання, застосувавши ст.75 КК України, та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того , суд вважає, що не зникли ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тому до набрання вироком законної сили існують підстави для залишення відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який обрано ухвалою слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.08.2016 року.
Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. , 349, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 15, 65-67, 75-76, 185 КК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винною в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, зобов`язавши її протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний відносно ОСОБА_3 залишити до набрання вироком законної сили.
Речові докази по справі, а саме, грошові купюри, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 залишити останній.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1