Справа № 505/2505/16-к
Провадження 1-кп/505/152/2016 р
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.07.2016 року Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Подільську Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/505/152/16, зареєстроване в ЄРДР 13.04.2016 року за № 0000545 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, проживаючого АДРЕСА_1 , судимість погашена в порядку ст.. 89 КК України
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30 травня 2012 року зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17 травня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Проте, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина, яку він повинен утримувати, умисно, в супереч вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, та в супереч вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року від сплати аліментів ухиляється, на виклики та попередження державного виконавця про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності не реагував, на облік до центру зайнятості як безробітний не став, внаслідок чого в період з 01.04.2014 року по 01.06.2016 року у нього утворилася заборгованість в сумі 19800 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю.
Суду показав, що він не сплачував аліменти з 01.04.2014 року по 01.06.2016 року на утримання доньки ОСОБА_7 , оскільки грошей на сплату аліментів у нього немає, він не працевлаштований, крім того на даний час у нього інша сім`я.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що обвинувачений в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину визнав повністю та за згодою сторін, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила несплату ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки в період з 01.04.2014 року по 01.06.2016 року в сумі 19 800 грн. 00 коп та просила призначити покарання згідно чинного законодавства.
Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), який згідно до вимог ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
При обранні виду та міри покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим, дані про його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Характеризується обвинувачений позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, та враховуючи вказані обставини, дані про особу ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується позитивно, його щире каяття, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває., суд приходить до висновку, про можливість призначення ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, із застосуванням ст.. 75 КК України, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов в кримінальному провадженні потерпілою не заявлений.
Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст.368, 370, 373 -374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі 2 (двох) років не скоїть нового кримінального правопорушення, буде повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому, прокурору, потерпілій копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя-