Справа № 336/1497/16-к
Провадження № 1-кс/336/159/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про обрання міри запобіжного заходу
22 березня 2016 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого Шевченківського відділення поліції ЛВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції ЛВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погодженого із прокурором, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: остання судимість - 23.02.2016 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 2 років та 1 місяця позбавлення волі, вирок набирає законної сили 23.03.2016 р.; підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001062 від 14.03.2016 року,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Шевченківського відділення поліції ЛВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 14 березня 2016 року, в період часу з 15 години 35 хвилин по 15 годин 45 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись у торговому залі магазину «Єва-117», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна 129, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, намагалась таємно викрасти з торгової полиці майно, що належить ТОВ «Руш» на загальну суму 238 гривні 02 копійки, без урахування ПДВ. В подальшому сховавши вказаний товар під власну куртку і у кишеню власної куртки та після проходження касової зони попрямувала до виходу з вказаного магазину. Однак після проходження каси була зупинена працівником магазину для перевірки оплати товару, в ході якої виявлено вищевказане майно, за яке ОСОБА_5 не розрахувалась, чим намагалась завдати майнової шкоди ТОВ «Руш» на суму 238 гривень 02 копійки.

Таким чином, ОСОБА_5 виконала усі дії, які вважала за необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Також в своєму клопотанні слідчий вказала на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_5 :

- може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, немає постійного та офіційного джерела прибутку, раніше не одноразово судима, слідчий просить обрати щодо останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши слідчого, прокурора, підтримавших клопотання у повному обсязі, вислухавши підозрювану на її захисника, які просили відмовити в задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на те, що вона має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 132, 183 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В порушення вимог ст. ст. 177, 184, 194 КПК України клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не містить викладу обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам.

Крім цього, слідчим чи прокурором не наведені жодні докази, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_5 буде ухилятись від слідства та суду. Твердження слідчого та прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України ґрунтуються на припущеннях, доказів на підтвердження зазначених обставин не надано.

Посилання прокурора на тяжкість вчиненого злочину не є достатнім для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У справі Мамедова проти Росії 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

В даному випадку суд враховує, що підозрювана ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, вину визнає та не ухиляється від слідства, співпрацює з ним.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити, але вважає необхідним застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 132, 177, 181, 184,194,196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції ЛВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 22.03.2016 року до 20.05.2016 року, заборонивши їй залишати своє житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з 20:00 години по 08:00 годину в період дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- являтися до слідчого, прокурора, судді на його виклик у встановлений термін;

- не відлучатися з населеного пункту в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалу передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 .

Органу внутрішніх справ негайно поставити ОСОБА_5 на облік і повідомити про це слідчому.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 закінчується 20.05.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1