У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2016 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 рнозглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Запоріжжя, кримінальне провадження №0004732 від 30.07.2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двоє малолітніх доньок, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

30.07.2016 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по правій смузі руху, по вул. Прибрежна магістраль у м. Запоріжжя, з сторони вул. Лермонтова в напрямку вул. 12Квітня, з швидкістю не менше 60 км/год, яка перевищує дозволену швидкість руху на даній ділянці дороги, 40 км/год.

В цей час по нерегульованому пішохідному переходу, розташованому в районі каскаду «Радуга», проїжджу частину вул. Прибрежна магістраль, зліва на право за напрямком руху ОСОБА_5 перетинав пішохід ОСОБА_4 .

Перед пішохідним переходом, надаючи дорогу пішоходу ОСОБА_4 в лівій та середній смузі руху зупинились транспортні засоби.

Наближаючись до пішохідного переходу в правій смузі, водій ОСОБА_5 ігноруючи дорожній знак - 3.29 ПДР України «Обмеження максимальної швидкості 40км/год» та маючи об`єктивну можливість заздалегідь виявити, що перед нерегульованим пішохідним переходом на сусідніх смугах зупинились транспортні засоби, не зменшив швидкість руху аж до зупинки транспортного засобу, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух у правій смузі та виїхавши на пішохідний перехід скоїв передньою лівою частиною кузова автомобіля наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 12.4, 12.9 (б), 18.4 розділу 33 дорожній знак 3.29 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких, а саме: п 12.4 у населених пунктах рух транспорт них засобів дозволяється зі швидкістю не більше 40 км/год,; п. 12.9 водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29-3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих правил; п.18.4 якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупиняється транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потребу зупинитись і можуть продовжувати (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створено перешкоди чи небезпека; п.33 Дорожні знаки п.3.29 «Обмеження максимальної швидкості», забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знаку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи №3722 від 23.09.2016 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого осколкового перелому нижньої третини малогомілкової кістки, перелом внутрішньої кісточки, розрив дистального міжберцевого синдесмозу правої гомілки, підвих правої стопи назовні і вкінці, що кваліфікуються як пошкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечне для життя, але яке потягло за собою довготривалий розлад здоров`я, більш 21 дня.

Порушення водієм ОСОБА_5 , згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи №594/16 від 23.08.2016 року, вимог п.п. 18.4 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

Своїми діями, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.286 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 , повністю визнав себе винним у вчиненні зазначеного злочину, підтвердив викладені в ухвалі обставини вчинення злочину, в скоєному щиро розкаявся.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 подав заяву, в якій просив закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 у зв`язку з примиренням, відшкодуванням завданих збитків, додатково зазначивши, що ніяких претензій до обвинуваченого немає.

Прокурор висловив думку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження доходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 у відповідності до статті 12 КК України вчинив злочин невеликої тяжкості і вчинив злочин вперше, у вчиненні щиро розкаявся, відшкодував завдані збитки, потерпілий немає до останнього матеріальних претензій, а також в судовому засіданні підтвердив, що дійсно примирився з останнім, про що свідчить, крім іншого, згода потерпілого на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на цій підставі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 погодився на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням та просив закрити кримінальне провадження.

Так, відповідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», встановлено, що умовою звільнення особи обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим ст.46 КК є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

За наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. А, відтак, відсутні правові підстави щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст. 56, 285, 286, 288 КПК України,
ухвалив:
Клопотання потерпілого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з примиренням задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження №0004732 від 30.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1