н/п 1-кп/640/652/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Устинівського району Кіровоградської області, громадянина України, раніше не судимого, працюючого, одруженого, має чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, -
21.08.2014 р. на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21.07.2014 №607, ОСОБА_9 призваний по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_6 та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 24.08.2014 №6/5-1293 солдата ОСОБА_9 переведено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 та наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 26.08.2014 №28 солдата ОСОБА_9 зараховано до списків особового складу військової частини та поставлено на всі види забезпечення.
Відповідно до вимог ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.2, 9,11, 16,127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України» солдат ОСОБА_9 , під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Однак, солдат ОСОБА_9 в порушення вищевказаних норм чинного законодавства України 08.09.2014 р. вирішив стати на злочинний шлях та самовільно залишив місце служби - територію військової частини НОМЕР_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_9 , з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 08.09.2014, в порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, самовільно залишив місце служби - територію військової частини НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та по 31.05.2016 до місця служби - військової частини НОМЕР_2 не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, солдат ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , в порушення ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.2, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України» 08.09.2014 р. діючи з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин самовільно залишив місце служби - територію військової частини НОМЕР_2 та по 31.05.2016 до місця служби - військової частини НОМЕР_2 не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, визнав повністю та пояснив, що 21.08.2014 р. його призвали на військову службу. 26.08.2014 р. для проходження військової служби прибув до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 . 08.09.2014 р. ОСОБА_9 самовільно залишити місце служби - територію військової частини НОМЕР_2 з сімейних обставин та повернувся додому в м. Кривий Ріг, оскільки його дружина була вагітна, разом з нею залишились неповнолітні діти. Вони потребували опіки ОСОБА_9 , який був єдиним працездатним в сім`ї, тому він залишився вдома і не повертався на службу, так як не міг покинути дружину з дітьми. Отримавши з військової прокуратури повістку, 31.05.2016 р. ОСОБА_9 повернувся в м. Харків до військової частини НОМЕР_2 . На теперішній час звільнений зі служби та перебуває вдома з дружиною та дітьми. В скоєному щиро кається, просить суворо не наказувати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_9 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються, та розглядає справу згідно ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_9 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч.3 ст.407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військової частини НОМЕР_2 , без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює, одружений, має чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність у нього на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких обставин.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обставин, які обтяжують покарання, і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі і застосувати ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта та проведення по справі судових експертиз підлягають стягненню на користь держави у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 /двох/ років позбавлення волі.
В силу ст.75 КК України ОСОБА_9 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 1 /один/ рік, поклавши на засудженого відповідності до ст.76 КК України обов`язок: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1