Справа № 529/695/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коротківка Диканського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який має на утриманні 4-х малолітніх дітей, раніше судимого вироком Диканського районного суду Полтавської області від 04.03.2016 року за ст. 185 ч. 1 КК України до 120 годин громадських робіт, обвинуваченого у вчиненні ним злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 389 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи непогашену судимість за розкрадання чужого майна, в період невідбутого покарання за вироком Диканського районного суду від 04 березня 2016 року у виді 120 годин громадських робіт за викрадення чужого майна, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив нові умисні злочини.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 05 травня 2016 року близько 23 год. 00 хв., керуючись корисливими спонуканнями, прийшов на територію господарства ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 . Тут, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його наслідки, з метою наживи, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав належні потерпілій ОСОБА_5 білий полімерний мішок вартістю 3,00 грн. та двох курей-бройлерів, загальною вагою 9 кг. 470 гр., якими розпорядився на власний розсуд, завдавши такими діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 429 грн. 15 коп.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Диканського районного суду від 04 березня 2016 року за ст. 185 ч. 1 КК України до 120 годин громадських робіт, 11 квітня 2016 року був поставлений на облік з метою вібування цього покарання у Диканському районному секторі кримінально-виконавчої інспекції, де тоді йому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання, попереджений про кримінальну відповідальність щодо злісного ухилення від відбування покарання та направлений для відбування громадських робіт до Стасівського комунального підприємства Диканського району, де з 12 квітня 2016 року приступив до відбуття цього покарання та станом на 09 червня 2016 року відбув 96 годин громадських робіт.

Однак, у період часу з 19 травня 2016 року по 24 травня 2016 року, як і на день розгляду справи судом, будучи двічі офіційно попередженим 27 травня 2016 року та 07 червня 2016 року посадовою особою органу виконання покарань про наслідки порушення умов і порядку відбуття ним громадських робіт та передбачену кримінальну відповідальність за ухилення від відбуття громадських робіт, обвинувачений ОСОБА_4 для відбуття іншої частини громадських робіт у виді 24 годин не з`являється, їх умисно не відбуває без поважних причин, чим злісно ухиляється від відбування призначеного вироком суду цього покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 389 ч. 2 КК України визнав повністю. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дійсно 05 травня 2016 року він, маючи на меті викрадення чужого майна, прийшов до господарства ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з подвір"я білий полімерний мішок та двох курей-бройлерів, які знаходилися поблизу сарая. Вказав, що в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 також вказав, що з 12 квітня 2016 року по 18 травня 2016 року він своєчасно з`являвся на відпрацювання громадських робіт, присуджених йому за вироком суду від 04.03.2016 року, згідно розробленого Стасівським комунальним підприємством Диканського району графіку, і таким чином відбув там 96 годин громадських робіт. Проте починаючи з 19 травня 2016 року і по день розгляду справи в суді він, так як знайшов собі інші заробітки, не маючи на те поважних причин, перестав з`являтися до вказаного підприємства для відбуття призначеного йому покарання у виді громадських робіт, не відпрацювавши 24 години громадських робіт, незважаючи на те, що він був двічі офіційно попереджений інспектором органу виконання покарань у Диканському районі про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності в разі подальшого порушення ним порядку та умов відбуття присуджених вироком суду громадських робіт. Вказав, що щиро кається у вчиненні вищевказаних злочинів.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ст.ст. 185 ч. 2, 389 ч. 2 КК України визнав повністю, обставини кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 за фактом крадіжки чужого майна, вчиненої повторно, ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, призначених вироком суду, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються, то після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу цього обвинуваченого, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно, є вірною, оскільки він, маючи непогашену судимість за розкрадання чужого майна, 05 травня 2016 року близько 23 год. 00 хв., прийшовши на територію господарства ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , де повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав належні потерпілій ОСОБА_5 білий полімерний мішок та двоє курей-бройлерів, загальною вартістю 429 грн. 15 коп., розпорядившись ними на власний розсуд.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 389 ч. 2 КК України як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, призначених вироком суду, є вірною, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Диканського районного суду від 04 березня 2016 року за ст. 185 ч. 1 КК України до 120 годин громадських робіт, та будучи офіційно попередженим про передбачену законодавством кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбуття ним присуджених громадських робіт, усвідомлюючи наслідки своїх дій, без будь-яких поважних причин, з 19 травня 2016 року і по даний час злісно ухиляється від відбування цього покарання, не відбувши таким чином станом на 05 липня 2016 року 24 години громадських робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого та обставини, які пом"якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого, перебування на його утриманні 4-х малолітніх дітей.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Враховуючи вище викладене, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який у період непогашеної судимості на шлях виправлення не став, а повторно вчинив нові умисні злочини, передбачені ст.ст. 185 ч. 2, 389 ч. 2 КК України, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки, не займається суспільно-корисною діяльністю, суд не вбачає підстав для застосування по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 75 КК України, а приходить до висновку що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з тим, враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, суд приходить до твердого переконання, що необхідним і достатнім покаранням обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєне та попередження вчинення ним інших злочинів буде призначення йому покарання у виді арешту, міру якого йому слід визначити з урахуванням вказаних вище обставин.

Виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_4 у період відбування покарання за попереднім вироком, не відбувши 24 години громадських робіт, вчинив два нові умисні злочини, передбачені ст.ст. 185 ч. 2, 389 ч. 2 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому спочатку слід призначити покарання за інкриміновані йому злочини окремо, потім за сукупністю злочинів відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, а після цього остаточно визначити йому покарання за сукупністю вироків згідно ст.ст. 71, 72 КК України шляхом приєднання до нового покарання повністю невідбутого покарання за попереднім вироком суду та перерахунку невідбутих громадських робіт у арешт із розрахунку вісім годин громадських робіт за один день арешту.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен відбувати покарання у місцях ізоляції його від суспільства, то до нього слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду і строк відбування покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з 05 липня 2016 року.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 100, 349, 369-371, 373-374, 392, 393, 395 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 389 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 185 ч. 2 КК України у виді трьох місяців арешту;

- за ст. 389 ч. 2 КК України у виді одного місяця арешту.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визначити у виді чотирьох місяців арешту.

Згідно ст. 71 ч. 1 КК України за сукупністю вироків до призначеного обвинуваченому покарання у виді чотирьох місяців арешту повністю приєднати невідбуте ним покарання у виді 24 годин громадських робіт за вироком Диканського районного суду Полтавської області від 04 березня 2016 року, що згідно ст. 72 КК України у перерахунку вісім годин громадських робіт за один день арешту становить невідбутих три доби арешту, та остаточно до відбуття обвинуваченому ОСОБА_4 призначити покарання у виді чотирьох місяців і трьох діб арешту.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали судового засідання та строк відбуття покарання йому обчислювати з 05 липня 2016 року.

Речові докази у вигляді півня-бройлера вагою 4,770 кг., м`яса бройлера вагою 3,05 кг., що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , залишити цій потерпілій як її власність.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок вступає в законну силу через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.

Вирок суду, за виключенням тих обставин, що не були досліджені в судовому засіданні, може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд, а обвинуваченим ОСОБА_4 , який утримується під вартою, в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Головуючий: