В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законного представника потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, має малолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого: останній раз вироком Рівненського міського суду від 16.09.2014р. за ч.2 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі, на підставі ст..75КК звільнений від відбування покарання із встановленням відстрочки строком на два роки. З покладанням обов`язків згідно ст. 76 КК України,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,

В с т а н о в и в:
03 жовтня 2015 року близько 14 год., ОСОБА_9 знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, діючи повторно, скориставшись відсутністю спостереженням з боку потерпілої ОСОБА_11 викрав належний їй на праві власності мобільний телефон марки «Samsung GT-C3011» вартістю 366,67 гривень.

Крім того, 11 листопада 2015 року, приблизно о 17.00 год. ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_4 заволодів майном неповнолітнього ОСОБА_6 , який перебував у квартирі на запрошення ОСОБА_9 , повторно, шляхом обману під приводом зателефонувати, взяв мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY Соте Prime SM-G361H» сірого кольору, який належав ОСОБА_6 вартістю 2660,93 грн., заволодів даним телефоном без наміру його повернення.

Дії ОСОБА_9 органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно; за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодінні чужим майном шляхом обману(шахрайство), вчиненому повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину в скоєнні злочинів визнав частково. Підтвердив, що дійсно викрав мобільний телефон марки Самсунг, який належав ОСОБА_5 перебуваючи в її кв. АДРЕСА_3 . Умисел на заволодіння телефоном ОСОБА_5 виник під час перебування у неї в квартирі. Мобільний телефон продав продавцю в магазині за 150 грн., кошти витратив на власні потреби. Мобільний телефон відкупив та повернув потерпілій. В скоєнні зазначеного злочину кається, та просив суворо не карати. Не визнав обвинувачення щодо заволодіння майном ОСОБА_6 . Підтвердив, що потерпілий перебував у нього в квартирі на його прохання, де вжили спиртне. Так як йому необхідно було зателефонувати дружині, попросив потерпілого залишити йому мобільний телефон. Пізніше до нього зайшов ОСОБА_12 , який побачивши телефон потерпілого запропонував його продати, на що він відмовився. Проте ОСОБА_12 самостійно взяв телефон, призначив зустріч через годину в кафе та залишив його квартиру. Йому відомо що телефон в ломбард здав ОСОБА_13 за що отримав 1100 грн. Виручені кошти спільно з ОСОБА_14 витратили в кафе. Умислу заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_6 у нього не було.

Не зважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини в інкримінованих йому злочинах, його вина доводиться зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 також підтвердила, що після відвідин ОСОБА_9 виявила зникнення свого мобільного телефону, який обвинувачений в подальшому їй повернув та попросив вибачення. Претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого немає.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 підтвердила, що за 150 грн. придбала у ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, який на наступний день обвинувачений у неї викупив.

Протоколом пред`явления особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2015р., проведеного в присутності двох понятих, свідок ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_9 , як особу у якої придбала мобільний телефон марки «Самсунг». (а.п. 17-18).

Протоколом огляду речового, доказу, а саме мобільного телефону марки «Самсунг» з фототаблицею (а.п. 21- 23).

Згідно висновку експерта від 2 1.10.201 5 №3.2-757/1 5 ринкову вартість мобільного телефону марки «Самсунг» DT-С3011 станом на момент вчинення злочину встановити неможливо, ринкова вартість на момент проведення експертизи, може становити 366,67 грн. ( а.п. 25-34). Сторони погодилися з визначеною вартістю викраденого майна.

Допитаний в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_6 показав, що 11.11.2015 року приблизно о 17 годині, на прохання раніше йому не знайомого ОСОБА_9 , зайшов до його квартири, так як останній попросив надати йому мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка до дружини . В квартирі в той час були обвинувачений та малолітня дитина. Вказав, що обвинувачений змусив його випити з ним горілки, випив 3 чарки по 25 гр., після чого обвинувачений залишив у себе його мобільний телфон та вигнав його із квартири повідомивши, що мобільний телефон він зможе забрати пізніше . Про те що сталося розповів матері з якою разом в цей же день навідувалися на квартиру ОСОБА_9 , проте їм двері ніхто не відчинив. Телефон не повернуто кошти не відшкодовано.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 претензій до допиту сина не мала, підтвердила, що про обставини скоєного злочину їй відомо зі слів сина, який розповів все так як в судовому засіданні. Показала, що мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY Соте Prime SM-G361H» за 2999,90 грн.в магазині ТОВ «Дієса» був придбаний нею. Підтримала цивільний позов , пред`явлений в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , та просила його задовольнити.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що з обвинуваченим знайомий приблизно з початку осені 2015 року, раніше бував декілька разів у нього дома за місцем його проживання. 11.11.2015 року у обвинуваченого вдома не був, з ним не зустрічався і відповідно мобільний телефон від ОСОБА_9 не отримував та до ломбарду не здавав. Ні з потерпілим ОСОБА_6 , свідком ОСОБА_17 не зайомий. Настояв на тому, що жодного відношення до викрадення майна у ОСОБА_6 немає..

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показав, що приблизно шість місяців тому неподалік його будинку до нього підійшов раніше незнайомий чоловік та спитав чи є у нього паспорт і чи може вій здати в ломбард на своє ім`я мобільний телефон за винагороду. На пропозицію він погодився. Мобільний телефон здав в Ломбард в районі свого проживання. Отримані грошові кошти в ломбарді за телефон він віддав незнайомому чоловікові, за що отримав 20 грн. Чоловіка який дав йому телефон здати до ломбарду не пам`ятає та,впізнати не може у зв`язку з плином часу, який був саме мобільний телефон також не пам`ятає. У подальшому телефон із вказаного ломбарду не викупляв. .

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання, проведеного в присутності двох понятих, вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 у присутності свого законного представника матері ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_9 як особу, яка незаконно заволоділа 11.11.2015 року його мобільним телефоном (а.п. 15-16).

За висновком товарознавчої експертизи від 24.12.2015 ринкова вартість мобільного телефона марки «Samsung Galaxy Core Prime» станом на 11.11.2015 могла становити 2660,93 грн. (а.п.27-30).

Відповідно специфікації до договору фінансового кредиту №79-77623 від 11.11.2015р. ОСОБА_18 здав до ломбардного відділення № 48 «Ломбард Україна», що знаходиться за адресою вул. Князя Романа, 9, м. Рівне моб. тел. SAMSUNG GALAXY Core Prime SM-G361H , за що отримав грошові кошти в сумі 1 100 грн. (а.п.35-36).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що сукупністю зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів підтверджується вина ОСОБА_9 в скоєнні злочинів: таємне викрадення майна та заволодіння чужим майном шляхом обману вчинених повторно.

Суд прийшов до висновку, що невизнанням своєї вини у вчиненні шахрайства ОСОБА_9 намагається уникнути від відповідальності за скоєне , та є способом захисту. Доказів, на підтвердження своїх показань, щодо умислу ОСОБА_19 самостійно розпорядитися чужим майном, обвинуваченим суду не надано, а судом таких достовірних доказів встановлено не було. Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що сам попросив потерпілого ОСОБА_6 залишити йому свій мобільний телефон тим самим брав на себе обов`язок зберігати чуже майно. Проте, як було встановлено судом, в цей же день мобільний телефон був зданий в ломбард, в цей же день обвинувачений відпочивав в кафе, розрахунок в якому відбувся коштами отриманими за мобільний телефон, в цей же день і в наступні обвинувачений не вжив заходів щодо відновлення порушеного права на речове майно потерпілого ( повідомлення про можливе місце знаходження телефону, сприяння у його відшукуванні). Вище вказане підтверджує умисел обвинуваченого на заволодіння чужим майном шляхом обману.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує суспільну небезпеку вчинених злочинів, особу обвинуваченого.

Так, суд враховує, що ОСОБА_9 скоїв злочини середньої тяжкості, частково визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину щодо таємного викрадення чужого майна, за місцем проживання характеризується посередньо, проживав з дружиною та малолітнім сином, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, згідно довідки ІЦ раніше неодноразово судимий.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди по епізоду таємного викрадення майна. А також як пом`якшуючу обставину суд врахову те, що на вихованні обвинуваченого є малолітня дитина: син ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дружина ОСОБА_21 має третю групу інвалідності. .

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено .

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд рахує, що виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів можливе з застосуванням покарання у вигляді позбавлення волі. Судом враховується, що кримінальні правопорушення вчинені в період відстрочки виконання вироку. Виходячи з встановлених судом обставин, остаточне покарання слід призначити відповідно до ст.. 71 КК України з врахуванням вироку Рівненського міського суду від 16.09.2014р. шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити у виді утримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з врахуванням положень ч.5 ст. 72 КК України.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні ОСОБА_7 підтримала цивільний позов, поданий в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 та просила стягнути з ОСОБА_9 на її користь завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в сумі 2999,90 грн. Оскільки судом встановлено, що дії ОСОБА_9 були неправомірними, якими була завдана матеріальна шкода неповнолітньому потерпілому ОСОБА_22 , тому цивільний позов по справі про стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволення частково. Так, встановленими судом доказами підтверджується завдана матеріальна шкода в сумі 2660,93 грн. (а.п. 29)., яка підлягає до стягнення з обвинуваченого.

Речові докази: передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 підлягають поверненню власниці. (а.п.35) .

Процесуальні витрати підлягають до стягнення з обвинуваченого в прибуток Державного бюджету України в сумі 489,43 грн. з розрахунку: 366,67 грн.+ 122,76 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_9 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 190 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст.. 71 КК України з врахуванням вироку Рівненського міського суду від 16.09.2014р. призначити остаточне покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 18.03.2016 року з врахуванням положень ч.5 ст. 72 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_9 - залишити у виді утримання під вартою в СІЗО м.Рівне.

Речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 ,повернути власнику ОСОБА_5 (а.с.35) .

Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати за залучення експерта в сумі 489 (чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 43 коп. в прибуток держави України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вручити копію вироку після його проголошення обвинуваченому та прокурору, в разі проголошення вироку у відсутність учасників судового провадження, копію вироку направити не пізніше наступного дня після ухвалення.

Матеріали кримінальних проваджень №№ 0006838, 0005950 долучити до матеріалів кримінального провадження № 569/15270/15-к.

Суддя ОСОБА_1