В И Р О К
іменем України
"21" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва угоду про примирення, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0010391 від 21.07.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працює, холостого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доказаним, що ОСОБА_5 21.07.2016 року приблизно о 07:30 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , побачив біля входу до вищевказаної ділянки жіночу сумку чорного кольору та поліетиленовий пакет жовтого кольору, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення.

Реалізуючи задумане, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, непомітно для потерпілої ОСОБА_4 , що знаходилась на відстані 15 метрів та була повернута спиною до вказаних речей, тобто не могла бачити момент вчинення кримінального правопорушення, викрав сумку чорного кольору, вартістю 600 гривень, в якій знаходились наступні речі: гаманець червоного кольору, вартістю 100 гривень, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 380 гривень, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , яке матеріальної цінності не представляє, окуляри, вартістю 600 гривень, які знаходились в футлярі, вартістю 50 гривень, книга для читання «На арене Гоша», яка матеріальної цінності не представляє, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , який матеріальної цінності не представляє, посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_4 , яке матеріальної цінності не представляє, а також поліетиленовий пакет, що матеріальної цінності не представляє, всередині якого знаходились наступні речі: парасолька, вартістю 200 гривень, два порожніх судочки, які матеріальної цінності не представляють, та два варені кукурудзяні качани, які матеріальної цінності не складають.

В подальшому ОСОБА_5 з викраденими речами з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 1 930 гривень.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

31 жовтня 2016 року у даному кримінальному провадженні між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою підозрюваний та потерпіла за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст. 471 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій підозрюваного за ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір шкоди, завданої потерпілій, та обов`язок підозрюваного відшкодувати вказану шкоду у розмірі 380 грн. до 15.11.2016 року, при цьому підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 185 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке підозрюваний ОСОБА_5 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та отримана згода підозрюваного на призначення йому такого покарання.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному та потерпілій.

Розглядаючи, в порядку встановленому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між підозрюваним та потерпілою дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому, узгоджене в угоді, покарання та інші, передбачені угодою, заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просять затвердити угоду про примирення, укладену між ними 31.10.2016 року, та призначити обвинуваченому, узгоджену між ними, міру покарання. При цьому потерпіла підтвердила, що їй роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угоди та обмеження її права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди. До того ж зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст, укладеної з потерпілою, угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, потерпіла, в свою чергу, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, що визначені положеннями ст. 65 КК України.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття та визнання своєї вини. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Згідно положень угоди про примирення ОСОБА_5 слід призначити, узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись вимогами ст.ст. 314, 369, 373-376, 394, 469, 473 - 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 31 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні за №1-кп/755/1018/16, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0010391 від 21.07.2016 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому, узгоджене між сторонами угоди про примирення від 31.10.2016 року, покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що на день постановлення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Речові докази: книга «На арене Гоша», гаманець червоного кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_4 , гребінець, окуляри, футляр, ключі від квартири, пачка серветок, 2 судка пластикових, кукурудза варена 2 шт., парасолька, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити у її власності.

Вирок може бути оскаржено, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя: