АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/104/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/207/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.286 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_9 , опікуна неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_11 на вирок Бучацького районного суду від 01 березня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_7 в користь держави 4915,2 грн. витрат за проведення судових експертиз.
Відповідно до вироку, ОСОБА_7 визнано винним в тому, що 11 травня 2015 року близько 02 год. 45 хв. він у порушення п. 2.9 «а» ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «Fiat Scudo», р.н. НОМЕР_1 та сам, без пасажирів і вантажу, рухався дорогою по вул. Галицькій в м. Бучач, в напрямку від центру міста, зі швидкістю близько 60 км/год.
Рухаючись вказаною вулицею, неподалік будинку №166, ОСОБА_7 в порушення вимог п.п. 10.1 та 11.3 ПДР України, внаслідок алкогольного сп`яніння, не переконався у безпечності маневру, з метою об`їзду вибоїн на дорозі, змінив напрямок та виїхав на смугу зустрічного руху, і в результаті допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ 2104». р.н. НОМЕР_2 , який під керуванням водія ОСОБА_12 рухався у зустрічному напрямку.
Внаслідок викладеного і в порушення вимог п. 1.5 ПДР України водій ОСОБА_7 , який не повинен створювати небезпеку для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, створив такі умови, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.
Під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких наступила його смерть.
В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_9 , опікун неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_11 просять вирок щодо ОСОБА_7 змінити та помякшити покарання, призначити йому іспитовий строк тривалістю один рік, замість трьохрічного. В обгрунтування своїх вимог посилаються на суворість вироку, що судом не було взято до уваги всі обставини, які помякшують покарання обвинуваченого, а саме те, що після вчинення злочину він не переховувався від слідства, сприяв у розкритті злочину, співпрацював зі слідством та судом, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому злочині, добровільно, у повному обємі відшкодував завдані матеріальні та моральні збитки, злочин відноситься до необережних, вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місці проживання характеризується позитивно. Продовжує матеріально допомагати неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 .
Вважають, що при застосуванні ст.75 КК України судом було обрано максимальний іспитовий строк, який за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора про необхідність залишення вироку без зміни, як законного і обґрунтованого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.286 КК України в апеляційних скаргах не оспорюється.
Що стосується обраного судом покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , то воно відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та призначене з урахуванням обставин, що обтяжують і помякшують його зазначених у вироку, в тому числі і тих, на які апелянти посилаються у своїх скаргах.
Доводи апелянтів в апеляційних скаргах про те, що обраний обвинуваченому ОСОБА_7 іспитовий строк не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі необґрунтовані, оскільки в даному випадку термін іспитового строку співрозмірний із призначенням основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
З врахуванням того, що обвинувачений скоїв даний злочин в стані алкогольного спяніння, від якого наступила смерть потерпілого, колегія суддів не вбачає підстав для дальнішого помякшення покарання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_9 , опікуна неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Вирок Бучацького районного суду від 01 березня 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
СУДДІ:

________________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4