УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,
за участю прокурора захисника при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні 14 квітня 2016 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 квітня 2015 року щодо засудженого,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, такого, що не має судимості,

за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у 120 годин громадських робіт;
за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 30 липня 2014 року близько 19 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу будинку АДРЕСА_1 , під час сварки із ОСОБА_8 , із відстані 7-9 метрів зробив не менше ніж два постріли з пістолета марки ПГШ-10 Шмайсер у бік останнього, у результаті чого влучив у пахову частину тіла ОСОБА_8 , спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Крім того, ОСОБА_7 31 липня 2014 року близько 00.10 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу будинку № 47 по вулиці Капітана Салтикова м. Татарбунари Одеської області, маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_8 , умисно завдав останньому не менше 5 ударів обухом металевої частини сокири по різним частинам тіла. Від отриманих тяжких тілесних ушкоджень потерпілий помер.

Ухвалою Апеляційного суд у Одеської області від 28 квітня 2015 року вирок щодо засудженого змінено, за ч. 1 ст. 115 КК України пом`якшено покарання до 10 років позбавлення волі, та на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. У решті вирок щодо засудженого залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , просить судові рішення змінити та перекваліфікувати дії його підзахисного з ч. 1 ст. 115 на ч. 2 ст. 121 КК України. Зазначає, що умислу на позбавлення життя ОСОБА_8 у ОСОБА_7 не було. Вважає, що суд при кваліфікації дій його підзахисного за ч. 1 ст. 115 КК України залишив поза вагою, що ОСОБА_7 завдав удари потерпілому обухом сокири, а не її гострою частиною, та в область грудної клітини, а не в голову, оскільки він не бажав смерті, а захищався від протиправних дій ОСОБА_8 . Також стверджує, що в суб`єктивній стороні наявний непрямий умисел. Окрім того, посилається на те, що судом не дана оцінка поведінці потерпілого ОСОБА_8 , яка передувала діям ОСОБА_7 . Зазначає, що без належного врахування даних про особу винного та пом`якшуючих покарання обставин призначено ОСОБА_7 суворе покарання. Окрім того, посилається на те, що доводи апеляційних скарг апеляційним судом залишено без належного обґрунтування та спростування, чим порушено вимоги ст. 419 КПК України.

У запереченні прокурор та потерпіла ОСОБА_9 просять касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а судові рішення щодо ОСОБА_7 без зміни.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника на підтримання поданої скарги, думку прокурора про скасування ухвали апеляційного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , не погоджуючись з рішенням місцевого суду, подали апеляції, в яких, окрім іншого, зазначали про відсутність в діях їх підзахисного складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки, на їх думку, умислу на позбавлення життя потерпілого у ОСОБА_7 не було.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційної інстанції, крім іншого, має бути зазначено суть апеляції, результати розгляду справи і докладні мотиви прийнятого рішення, а при залишенні апеляції без задоволення підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Однак, апеляційним судом ці вимоги закону не виконано.

За результатами перевірки встановлено, що апеляційний суд у мотивувальній частині ухвали належним чином не виклав вимоги апеляційних скарг, не навів переконливих мотивів прийнятого рішення про безпідставність доводів апеляцій, належним чином свого рішення не обґрунтував, відповіді на викладені доводи не дав, а послався на ті ж докази винуватості засудженого у вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, які викладені у вироку, достовірність яких оскаржувалась в апеляціях.

При цьому, суд 2-ї інстанції не проаналізував характер, послідовність, рішучість і динамічність дій, вчинених засудженим, локалізацію завданих ударів, механізм їх спричинення, не дослідив питання про те з прямим чи непрямим умислом діяв винуватий.

За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно перевірити доводи, викладені в апеляційних скаргах захисників й із урахуванням доводів, які зазначені в касаційній скарзі захисника ОСОБА_5 , ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 434-436 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3