В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/250/16-к
25 березня 2016 року смт.Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілог ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, який працює сезонно, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 291 КК України;
ОСОБА_5 , допустив порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило тяжкі наслідки.
Злочин вчинено при наступних обставинах:
02.12.2015 року близько 17 год. 40 хв. у темну пору доби, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи гужовим транспортом, який не був обладнаний в порушення п. 7.3 ПДР світлоповертачами та ліхтарями, рухаючись автодорогою по вул..Гірника в напрямку виїзду з с.Діброва на перехресті із автомобільною дорогою Н-09 Мукачево-Львів (284 км.+800), яка по відношенні до вулиці Гірника є головною дорогою, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не впевнився в безпеці руху, не виконав вимог дорожнього знаку приорітету 2.1 «Дати дорогу», не надав перевагу у русі автомобілю марки «Рено-Мастер», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по головній дорозі у напрямку із м.Надвірна до смт. Богородчани. В результаті допустив зіткнення підводи з автомобілем. При цьому обвинувачений допустив також порушення вимог п.16.11. Правил дорожнього руху України, згідно якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини ОСОБА_5 пасажир автомобіля «Рено-Мастер» ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці без зміщення відламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя у момент спричинення, а також синець в ділянці верхньої третини лівого передпліччя, садна в ділянках пальців обох кистей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Водій автомобіля марки «Рено Мастер» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин з травматичним набряком в ділянці правого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні підсудний за інкримінованим обвинуваченням свою вину визнав повністю та пояснив, що 02 грудня 2015 року близько 17 год. 30 хв. завантажив підводу дровами і мав намір відвезти їх до господарства своєї сестри з Діброва до с.Горохолино Богородчанського району. Рухаючись по вул. Гірника до автомобільної дороги, він побачив, що до перехрестя наближається автомобіль із включеним світлом фар. Однак відстань до нього була значною. Не зумівши вчасно скерувати коня і сподіваючись, що встигне перетнути головну дорогу, він виїхав на перехрестя, після чого відбулось зіткнення автомобіля з підводою. Внаслідок зіткнення його викинуло на обочину, а кінь, яким він керував загинув. У вчиненому щиро розкаявся.
В ході судового розгляду обвинувачений та інші учасники судового провадження погодилися з тим, щоб не досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, які ніхто не заперечує.
Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено добровільність та істинність позиції обвинуваченого та потерпілого, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оспорювати фактичні обставини справи, які не досліджуються судом, в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого доведеною, а його дії кваліфікує за ст.291 КК України, оскільки ОСОБА_5 допустив порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило тяжкі наслідки.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання судом визнано перебування ОСОБА_7 під час скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
За таких умов, враховуючи позицію потерпілого ОСОБА_4 , який заявив про відсутність претензій до ОСОБА_5 , суд вважає, що підсудному слід обрати покарання в межах санкції ст.291 КК України у виді штрафу. Таке покарання суд вважає доцільним і достатнім
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.291 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, о складає 3400 грн.
Речові докази автомобіль марки «Рено-Мастер» р.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику - ОСОБА_8 ; віз із дровами повернути ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя