Номер провадження: 11-сс/785/361/16
Номер справи місцевого суду: 523/3293/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

підозрюваного: ОСОБА_8 ,

захисника: адвоката ОСОБА_9 ,

перекладача: ОСОБА_10 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_9 діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеса від 11.03.2016 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 на 60 (шістдесят) днів,-

встановив
Оскарженою ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського відділу поліції в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 про обрання відносно підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , азейбарджанця, громадянина Азербайджану, уродженця Республіки Азербайджан, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який тимчасово мешкав без реєстрації на території України, зі слів раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08.05.2016 року без визначення застави.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину при наступних обставинах:

09.03.2016 року близько 03 годин 30 хвилин, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з невстановленою особою, перебуваючи біля нічного клубу «Карамель» по вул. Десантний бульвар у м. Одеса, діючи з корисливих мотивів, умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, підійшли до потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Виконуючи розподілені між собою ролі, ОСОБА_8 разом з невстановленою особою, застосували відносно потерпілих насилля, яке виразилося в тому, що ОСОБА_8 , підійшовши зі спини, почав душити потерпілу ОСОБА_12 , а невстановлена особа застосувала сльозоточивий газ щодо ОСОБА_13 , після чого ОСОБА_8 зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_12 два золотих ланцюжки вагою 20 гр. та 3 гр. вагою кожен, на одному з яких знаходився золотий хрестик вагою 1,5 гр. та з лівого вуха зняв золоту сережку з білим камінням вагою 3 гр.

Після вчиненого злочину останні, з місця правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши при цьому потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 30250 грн. В подальшому ОСОБА_8 був затриманий співробітниками патрульної поліції.

При прийнятті рішення про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийняв до уваги те, що він обґрунтовано підозрюється у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а також послався на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим, відсутність у останнього місця проживання у м. Одесі та роботи, його майновий стан та розмір спричиненої шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_8 .
З урахуванням усіх встановлених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання підозрюваного під вартою не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, при цьому послався на відсутність підстав, які вказують на неможливість застосування такого запобіжного заходу.
Крім того приймаючи зазначене рішення, слідчий суддя, посилаючись на вимоги ч.4 ст.183 КПК України вважав за необхідним не визначати розмір застави, оскільки діяння, у кому ОСОБА_8 підозрюється, вчинене з застосуванням насильства.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисником підозрюваного ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_9 була подана апеляційна скарга, в якій він послався на необгрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення, в зв`язку з чим порушує питання про скасування ухвали слідчого судді та обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
При цьому захисник послався на проведення процесуальних дій - впізнання підозрюваного потерпілою як особи, яка вчинила відносно неї злочин у порушення вимог КПК України, оскільки перед проведенням цієї слідчої дії потерпілій був показаний ОСОБА_8 та для впізнання їй були представлені особи, які мали різкі відмінності у віці та зовнішності.
Також адвокат вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею не були прийняті до уваги наявність у підозрюваного місця проживання на території України, його міцні соціальні зв`язки, наявність у нього хвороби, місця навчання, відсутність судимостей та спричиненої злочином майнової шкоди.
Крім того захисник послався на невідповідність клопотання вимогам ст.184 КПК України, в зв`язку з чим просить скасувати ухвалу та постанови ти нову, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді залишенню без зміни, виходячи з наступного:

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що вирішуючи питання щодо обрання відносно ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.

В судовому засідання апеляційного суду захисник підозрюваного, окрім зазначених ним обставин, які на його думку слугують підставою для скасування ухвали районного суду, послався на допущені під час затримання та проведення досудового розслідування права підозрюваного на захист, а саме неналежного роз`яснення підозрюваному процесуальних прав, ненадання йому копій повідомлення про підозру та оскаржуваної ухвали з перекладом на рідну мову підозрюваного.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і зазначена підозра, ґрунтується на отриманих органом досудового слідства доказах, які наявні у матеріалах та долучені до клопотання.

При цьому, твердження захисника підозрюваного про необґрунтованість підозри у вчиненому з посиланням на підтвердження підозри лише показами потерпілих та проведення впізнання підозрюваного у порушення вимог КПК, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки підозра також підтверджена іншими долученими до клопотання матеріалами, а саме протоколом огляду місця події і протоколом огляду речових доказів, поясненнями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які є працівниками патрульної служби поліції та приймали безпосередню участь у розкритті злочину, затриманні підозрюваного на місці його вчинення та вилучення викраденого майна, яке як вони підтвердили підозрюваний намагався викинути.

Доводи сторони захисту щодо порушення права на захист підозрюваного спростовуються як матеріалами справи, з яких вбачається, що після затримання підозрюваного йому був наданий захисник та перекладач, а також поясненнями перекладача який підтвердив факт проведення з підозрюваним слідчих дій за його участі та у часті захисника. При цьому перекладач у суді апеляційної інстанції підтвердив факт роз`яснення підозрюваному процесуальних прав їх переклад та переклад ним усіх наданих підозрюваному процесуальних документів.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На переконання апеляційного суду, надані до клопотання матеріали свідчать про те, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Що стосується існування передбачених ст.177 КПК України ризиків, то судова колегія погоджується з висновками слідчого судді районного суду, щодо існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду та неправомірного впливу підозрюваного на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні і можливості вчинення ним іншого злочину.

На думку апеляційного суду, на наявність існування ризиків можливого впливу на потерпілих та свідків та вчинення ним нового злочину, свідчать обставини вчинення підозрюваним злочину з застосуванням насилля, його поведінка під час вчинення, яка була агресивною по відношенню до потерпілих, його відношення до вчиненого та вчинення ним дій, направлених на уникнення від відповідальності. Крім того на наявність зазначених ризиків вказують дані про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, не має належних засобів для існування та факт відсутності у нього міцних соціальних зв`язків.

Про наявність існування ризику ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду свідчать обставини вчинення ним злочину, його намагання втекти з місця вчинення, відсутність у нього громадянства України, місця постійного проживання на території м. Одеси і області та місця постійної роботи.

Доводи захисника підозрюваного про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, місця тимчасового проживання у м. Одесі у своїх рідних, місця навчання та наявність у нього хронічної хвороби, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки на їх підтвердження ані слідчому судді, ані апеляційному суду не надано належних доказів.

Приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд, керуючись вимогами ст. 2 КПК України, які регламентують завдання кримінального судочинства, враховує всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та приходить до висновку про законність постановленого у цій частині рішення, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти існуючим ризикам на даній стадії досудового розслідування.

При цьому апеляційний суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, в тому числі без визначення розміру застави, врахував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором, а захисником не надано доказів, які б вказували на те, що існують причини з яких підозрюваний не може триматися під вартою.

Зазначене, на думку апеляційного суду, виключає собою можливість обрання відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та постановлене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга підозрюваного не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд Одеської області,-

постановив
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеса від 11 березня 2016 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08.05.2016 року без визначення розміру застави - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4