печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
02.07.2016 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про арешт майна підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилученого 01.07.2016 в ході проведеного обшуку в квартирі АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обґрунтованість поданого клопотання та необхідності забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно підозрюваного вилученого під час обшуку.
Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання, вказавши на його необґрунтованість та безпідставність, вказавши, що вилучене під час обшуку майно не є предметом кримінального правопорушення та не мають відношення до розслідуваного кримінального провадження.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін судового процесу, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000106 від 24.04.2015за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 368 КК України.
Перебуваючи на займаній посаді, будучи представником органу державної влади, уповноваженої на виконання функцій держави, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з елементами вимагання, шляхом отримання 01.07.2016 року неправомірної вигоди в розмірі 50 000 гривень, за невжиття заходів щодо звільнення ОСОБА_10 з займаної посади та безперешкодного виконання ним у подальшому своїх службових обов`язків.
01.07.2016 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук в помешканні підозрюваного ОСОБА_8 , а саме в квартирі АДРЕСА_1 .
За результатами вказаних вище слідчих (розшукових) дій виявлено та вилучено майно, а саме: подарункові сертифікати Watsons на 100 гривень у кількості 27 шт.; талони на газ автозаправної станції БРСМ номіналом 10 літрів в кількості 27 шт.; талони на газ автозаправної станції БРСМ номіналом 20 літрів в кількості 20 шт.; годинник MichaelKors жовтого кольору в коробці чорного кольору; годинник Zenith з ременем коричневого кольору; талони на паливо А95 номіналом 20 літрів автозаправної станції АВІАС в кількості 4 шт.; талони на паливо VENTUS 95 номіналом 10 літрів автозаправної станції КЛО в кількості 10 шт.; банківська картка банку Хрещатик № НОМЕР_1 ; банківська картка банку ПравексБанк № НОМЕР_2 ; банківська картка банку ПриватБанк № НОМЕР_3 ; картка БРСМ № НОМЕР_4 ; документи в папці ЖК «RiverStone» на 8 арк.; ключі з логотипом Lexus з брелком; технічний паспорт на транспортний засіб Lexus GX 470, д.н.з. НОМЕР_5 ; мобільний телефон Nokia сірого кольору зовнішньо пошкоджений з зарядним пристроєм; ніж з рукояткою білого кольору в футлярі виготовленому з дерева; планшет AppleIPad білого кольору; 3 запечатані коробки з патронами Evolution 30-06, 11,9g; годинник Poljot в футлярі синього кольору; годинник Kleynod в футлярі зеленого кольору; автомат номер НОМЕР_6 в футлярі чорного кольору; рушниця Sauer 303 в футлярі чорного кольору; рушниця Model IJ 26 в футлярі зеленого кольору; 2 магазини з патронами; планшет AppleIPad білого кольору в чохлі сірого кольору; телефон AppleIphone 4 білого кольору та телефон AppleIphone 5 білого кольору; телефон Nokia роздвижний чорного кольору; МacBook білого кольору та MacBook рожевого кольору; ноутбук HP сірого кольору з зарядним пристроєм; зв`язку з 2 ключів з логотипом марки Lexus; пластикова картка з ключем з логотипом марки Lexus; 1 ключ з логотипом марки Toyota; службове посвідчення НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_8 ; мобільний телефон Nokia коричневого кольору; ноутбук SonyVaio чорного кольору; конверт білого кольору з документами та банківською карткою Ощадбанк № НОМЕР_8 ; конверт з документами та банківською карткою ПриватБанк № НОМЕР_9 ; 2 банківські катки ПриватБанку № НОМЕР_10 та № НОМЕР_11 ; 14 патронів; 1 магазин з патронами.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна;2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;4) наслідки арешту майна для інших осіб;5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Крім того, згідно положення ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати;3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
При цьому, відповідно до практики ЄСПЛ володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Приходячи до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходжу з того, що прокурор у судовому засіданні не довів, що вилучене під час обшуку майно є предметом кримінального правопорушення та має відношення до розслідуваного кримінального провадження.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що речі та документи, на арешті яких наполягає орган досудового розслідування, не можуть забезпечити конфіскацію майна у разі постановлення вироку у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про арешт майна залишити без задоволення.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1