У Х В А Л А

Справа № 183/5923/15

№ 1-кп/183/135/16

10 червня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000353, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 413 КК України,-

в с т а н о в и в:

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 18 березня 2015 року його наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 призначено на посаду командира 2-го механізованого батальйону військової частини, та будучи, військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 101, 102 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, він зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, зобов`язаний берегти державне майно та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, організовувати правильне збереження зброї.

У відповідності до п. 1.3 та п. 4.13 наказу Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 «Про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», командири (керівники) завжди повинні мати точні дані про наявність і стан зброї та боєприпасів, зобов`язані забезпечити належний порядок їх охорони, обліку, зберігання і використання, який унеможливлював би втрати та крадіжки, у разі розміщення військових частин і підрозділів у таборах, зброя та боєприпаси зберігаються у станицях або ящиках, які замикаються і запечатуються, намети, де зберігаються зброя і боєприпаси, запечатуються відповідальними особами і здаються під охорону варті, навколо таких наметів обладнуються зовнішня і внутрішня дротяні огорожі. З настанням темноти і до світанку підступи до зовнішньої огорожі освітлюються.

25 березня 2015 року підполковник ОСОБА_5 отримав стрілецьку зброю, серед яких були АКС-74 № НОМЕР_2 , АКС-74У № НОМЕР_3 , АКС-74У № НОМЕР_4 , АКС-74У № НОМЕР_5 , ПМ № НОМЕР_6 , ПМ № НОМЕР_7 , ПМ № НОМЕР_8 , ПМ № НОМЕР_9 , ПМ № НОМЕР_10 , ПМ № НОМЕР_11 , ПМ № НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 для подальшого закріплення за особовим складом.

Між тим, на протязі часу з 25 березня 2015 року по 12 травня 2015 року підполковник ОСОБА_5 , передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховуючи на їх відвернення, зазначену вище зброю за особовим складом підрозділу не закріпив, зберігання зброї на місці дислокації базового табору в період з 25 березня 2015 року по 02 травня 2015 року у с.Нова Любомирка Рівненської області та в смт.Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області в період з 03 травня 2015 року по 12 травня 2015 року, було здійснене, в порушення наказу Міністра оброни України № 359 від 29 червня 215 року, ОСОБА_5 не організував охорону, облік, зберігання та використання вказаної зброї, який би унеможливлював її втрати та крадіжки, не забезпечив зберігання зброї у станицях, опечатування ящиків для зберігання пістолетів не обладнав зовнішню та внутрішню дротові огорожі, не забезпечив освітлення намету у нічний час, внаслідок чого під час приймання справ і посади командира 2 механізованого батальйону, відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 30.04.2015 року № 525, 12 травня 2015 року було виявлено відсутність стрілецької зброї, а саме: АКС-74 № НОМЕР_2 , АКС-74У № НОМЕР_3 , АКС-74У № НОМЕР_4 , АКС-74У № НОМЕР_5 , ПМ № НОМЕР_6 , ПМ № НОМЕР_7 , ПМ № НОМЕР_8 , ПМ № НОМЕР_9 , ПМ № НОМЕР_10 , ПМ № НОМЕР_11 , НОМЕР_15 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 413 КК України, як втрата ввіреної для службового користування зброї, внаслідок порушення правил її зберігання, вчиненого в умовах особливого періоду.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі.

В ході судового розгляду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 48 КК України, посилаючись на те, що його підзахисний вчинив злочин середньої тяжкості, компенсував державі вартість втраченої зброї, має статус учасника бойових дій, приймав активну участь у складі сил антитерористичної операції на території Донецької області, має військові державні нагороди, а в зв`язку зі звільненням з військової служби, перестав бути суспільно-небезпечним.

Посилаючись на вимоги ст.48 КК України, зазначені обставини захисник вважає такими, що являються підставою для зміни обстановки, та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності і звернувся до суду з відповідною заявою.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, посилаючись на те, що обвинувачений, в зв`язку зі звільнення в запас, не перестав бути суспільно-небезпечним.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши наведені в підтвердження клопотання докази щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності, дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.
При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.
Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.
Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вперше обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, обвинувачений, в якості компенсації за втрачену зброю, перерахував грошові кошти у розмірі 5243 грн.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 11.04.2016 року № 75, ОСОБА_5 звільнений з військової служби в запас, відповідно до підпункту «є» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та, в розумінні п.4 ч.1 ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» досяг граничного віку перебування на військовій службі, а в зв`язку з досягненням 60 років.
Наведені обставини, з урахуванням всіх позитивних характеризуючих даних на обвинуваченого, дають суду достатні дані про відсутність вірогідної можливості вчинення ОСОБА_5 нових тотожних або однорідних злочинів, пов`язаних з проходженням військової служби.

Зазначені обставини суд вважає достатніми для зміни обстановки, внаслідок якої ОСОБА_5 перестав бути суспільно-небезпечним, а тому підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ст. 48 КК України.
У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Суд вважає, що клопотання захисника містить в собі необхідні та достатні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а тому кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 413 КК України підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12,48 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, ст.ст. 285-287, 350 КПК України, суд,
у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомир, звільнити від кримінальної відповідальності, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 413 КК України, в зв`язку зі зміною обстановки.

Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.413 КК України, в зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1