Справа № 635/3813/16-к
Номер провадження 1-кп/635/525/2016 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2016 року с. Покотилівка.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, -
08 лютого 2016 року, у вечірній час, ОСОБА_11 , перебуваючи в центрі міста Мерефа, зустрів свого знайомого ОСОБА_12 , де запропонував ОСОБА_12 проникнути до квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та заволодіти їхнім майном шляхом розбійного нападу, на що ОСОБА_13 дав свою згоду на вчинення цього злочину.
В результаті розбійного нападу, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 спричинили потерпілій ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 879-ая/16 від 10.02.2016 року тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на лівій руці, синця на правій нозі, які за ступенем тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями, та потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 876-ая/16 від 10.02.2016 року тілесні ушкодження у вигляді синців у лівій навколо очної ділянки, на передній поверхні лівої вушної раковини, на правій бічній поверхні живота; садна в ділянці проекції вертикальної частини лівої гілки нижньої щелепи в середній третині, в області проекції лівої надбрівної дуги, які за ступенем тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями.
Обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, а обвинувачений ОСОБА_11 також заявлений цивільний позов, визнали повністю, щиро розкаялись у скоєному та пояснили про скоєння правопорушення при викладених вище обставинах.
Зазначені обставини ніким із учасників судового провадження не оспорювались.
Колегія суддів, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнала недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин колегія суддів вважає винуватість обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в скоєнні правопорушення повністю доведеною і їх дії кваліфікує за ч. 3 ст. 187 КК України, оскільки вони вчинили розбій, тобто, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням до житла.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , колегія суддів визнає щире каяття, повне визнання своєї вини, а для обвинуваченого ОСОБА_12 також і відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , колегія суддів визнає скоєння злочину щодо особи похилого віку, а саме до потерпілої ОСОБА_7 .
Колегія суддів враховує, що:
- обвинувачений ОСОБА_11 є громадянином України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно (т. 2 а.с. 55-70);
- обвинувачений ОСОБА_12 є громадянином України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно (т. 2 а.с. 1-6).
Колегія суддів враховує, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за дане правопорушення, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, з урахуванням особи винного.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , колегія суддів враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких, обставину, що обтяжує покарання, якою є скоєння злочину щодо особи похилого віку, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, повне визнання своєї вини, відшкодування обвинуваченим ОСОБА_12 завданої шкоди, а також згідно ч.2 ст. 66 КК України позицію потерпілих, які не мають до обвинуваченого ОСОБА_12 претензій ні матеріального, ні морального характеру, обіцянку обвинуваченого ОСОБА_11 відшкодувати завдану його діями моральну шкоду, данні про особи обвинувачених, які характеризуються за місцем проживання позитивно, не перебувають на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не працюють з причини відсутності роботи, наявність міцних соціальних зв`язків, відсутність судимостей, колегія суддів приходить до переконання що необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , та попередження інших правопорушень з їх боку, є призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України.
Разом з цим, колегія суддів вважає, що з урахуванням всіх встановлених обставин, обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , необхідно пом`якшити призначене основне покарання по ч.3 ст. 187 КК України, яке їм належить відбувати реально, що буде в даному випадку законним та справедливим. Тому, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до обвинувачених положень ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.
В зв`язку з наявністю обставини, що обтяжує покарання, передбаченої п.6 ч.1 ст.67 КК України, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку, підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 положень ст. 69-1 КК України, колегія суддів не вбачає.
Судові витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 435 від 17.03.2016 року в розмірі 1583,28 гривень, судово-молекулярно-генетичної експертизи № 37 від 15.04.2016 року в розмірі 2116,96 гривень, судово-молекулярно-генетичної експертизи № 45 від 20.04.2016 року в розмірі 2381,58 гривень, а всього на загальну суму 6081,82 гривна задовольнити, та стягнути, солідарно з обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь держави Україна.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 моральної шкоди в розмірі 7000 гривень задовольнити в повному обсязі та стягнути зазначену суму з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_6 .
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 тримання під вартою в СІЗО міста Харкова, залишити без змін.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_11 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 01 березня 2016 року (протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01 березня 2016 року (т.3 а.с. 157-159).
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_11 зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з часу його затримання, тобто з 01 березня 2016 року до моменту постановлення вироку, тобто по 22 червня 2016 року, включно.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 домашній арешт, до набуття вироком законної сили, залишити без змін.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до норм ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, колегія суддів, -
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років з конфіскацією всього майна, що є власністю обвинуваченого.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 до набуття вироком законної сили залишити тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Харківській області.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_11 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 01 березня 2016 року.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_11 зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з часу його затримання, тобто з 01 березня 2016 року до моменту постановлення вироку, тобто по 22 червня 2016 року, включно.
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років з конфіскацією всього майна, що є власністю обвинуваченого.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 домашній арешт, до набуття вироком законної сили, залишити без змін.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 моральної шкоди в розмірі 7000 гривень задовольнити в повному обсязі та стягнути зазначену суму з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_6 .
Судові витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 435 від 17.03.2016 року в розмірі 1583,28 гривень, судово-молекулярно-генетичної експертизи № 37 від 15.04.2016 року в розмірі 2116,96 гривень, судово-молекулярно-генетичної експертизи № 45 від 20.04.2016 року в розмірі 2381,58 гривень, а всього на загальну суму 6081,82 гривна задовольнити, та стягнути, солідарно з обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь держави Україна.
Речовий доказ мобільний телефон «Nokia RM-1172», переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_12 , вважати переданим за належністю.
Речові докази кросівки чоловічі чорного кольору «AIR PRESTO», спортивну куртку «NIKE», спортивні чоловічі брюки чорного кольору, футболку чоловічу синього кольору з написом «BARSA» сумку чоловічу чорного кольору, кепку чоловічу чорного кольору з вшивкою білого кольору спереду у вигляді «RF», передані на зберігання до камери схову Харківського ВП ГУНП в Харківській області конфіскувати.
Речові докази - спортивні штани чорного кольору на шнурку з двома бирками з написами «NIKE», спортивна куртка шнурку з двома бирками з написами «NIKE», бейсболка синього кольору з бавовни із значком з написом «NIKE», кросівки чорного кольору з написом «Airmax» та із значком з написом «NIKE», спортивна куртка синього кольору з написом «NIKE», передані на зберігання до камери схову Харківського ВП ГУНП в Харківській області конфіскувати.
Речові докази дві медичні маски, зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_12 , два недопалки цигарок «Прилуки», передані на зберігання до камери схову Харківського ВП ГУНП в Харківській області знищити.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.
Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник у частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Апеляція на вирок суду подається до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.
Головуючий: ОСОБА_1 .
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3 .