Справа № 466/4847/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/286/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
у кримінальному провадженні № 0001886 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Львова,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, з участю :

секретаря ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10

представника потерпілої ОСОБА_11

у відкритому судовому засіданні розглянула апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року, яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та засуджено до одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 , стягнуто з ОСОБА_7 на її користь 3051 грн. 47 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

Згідно вироку ОСОБА_7 судом визнано винним у тому, що він, 26.05.2015 біля 23.00. год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у кв. АДРЕСА_1 , на ґрунті конфлікту, що виник між ним та його співмешканкою ОСОБА_10 , заподіяв останній ножові поранення, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , покликаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок скасувати, визнати його дії такими, що вчинені з метою особистого захисту у стані необхідної оборони, та закрити кримінальне провадження через відсутність у його діях складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування вказує, що при розгляді справи суд не врахував того, що умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 він не мав. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_10 сама спровокувала конфлікт і першою взяла у руки ніж, яким умисно нанесла йому порізи, внаслідок чого він був змушений захищатися. Приймаючи рішення суд не взяв до уваги наданий ним в судовому засіданні і долучений до матеріалів справи акт медичного обстеження від 29.05.2015, в якому зазначено про наявність на його тілі множинних різаних ран спричинених ОСОБА_10 ..

В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 її вимоги підтримали.

Прокурор, потерпіла ОСОБА_10 та її представник - адвокат ОСОБА_12 з апеляційною скаргою не погодились і просили залишити її без задоволення, а вирок без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого про зміст вироку і доводи апеляційної скарги, виступи сторін по суті апеляції, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 і потерпілої ОСОБА_10 щодо обставин справи, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в апеляції доводи, встановила наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

При постановленні вироку у кримінальному провадженні районний суд цих вимог закону не дотримався.

Так, у мотивувальній частині вироку в частині формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд не зазначив спосіб вчинення кримінального правопорушення і форму вини обвинуваченого ОСОБА_7 , а також не конкретизував, які саме тілесні ушкодження середньої тяжкості ( їх локалізація ), були заподіяні ним потерпілій.

При розгляді справ даної категорії суд повинен з`ясувати та встановити механізм ( спосіб ) заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому для правильного визначення умислу обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту вироку, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 і потерпілої ОСОБА_10 щодо обставин події і обставин спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень у виді ножових поранень суттєво відрізняються.

Обвинувачений ОСОБА_7 стверджував, що спричинив вказані тілесні ушкодження потерпілій з необережності, коли намагався вирвати з її рук ніж.

Потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що отримала тілесні ушкодження, коли намагаючись захиститися від ударів ОСОБА_7 ножем хапалася за ніж руками.

Отже, обидві сторони вказують на різний механізм отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ..

Ці суперечності у показах обвинуваченого і потерпілої судом не усунуті і оцінку щодо їх спроможності суд у вироку не дав.

При розгляді справи в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 надав суду ксерокопію виписки з медичної карти від 29.05.2015, де зазначено про виявлені лікарем на його тілі тілесні ушкодження у виді різаних ран, які, з його слів, йому заподіяла ОСОБА_10 ..

Цей доказ суд визнав недопустимим, оскільки надана ксерокопія виписки не була завірена лікувальним закладом. При цьому питання про можливість надати суду оригінал даної виписки суд у обвинуваченого не з`ясував.

Крім того, суд поклав в основу вироку суперечливі докази.

Як вбачається з вироку, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в суді показали, що зі слів ОСОБА_7 їм відомо, що 26.05.2015 біля 23.00. год. ОСОБА_10 кинулась на нього з ножем, яким наносила йому удари, від чого він був змушений оборонятися. Свідок ОСОБА_13 показав, що бачив на тілі обвинуваченого сліди порізів від ножа. Свідок ОСОБА_14 показала, що відвідувала потерпілу ОСОБА_10 у лікарні і та їй повідомила, що відчуває себе винною у тому, що сталося, оскільки їй не треба було брати в руки ніж, який у неї забирав ОСОБА_7 ..

Ці покази свідків суд прийняв до уваги, як твердження того, як і при яких обставинах відбувався конфлікт між потерпілою та обвинуваченим, та як були спричинені тілесні ушкодження потерпілій.

Тобто, суд прийняв до уваги ці покази свідків, які вказують на те, що дані тілесні ушкодження ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_10 під час того, як намагався забрати у неї ніж.

Незважаючи на суперечливі докази, які суд поклав в основу вироку, суд визнав ОСОБА_7 винним в умисному спричиненні ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень і при цьому не вказав, на підставі яких саме даних він прийшов до такого висновку.

Таким чином, при судовому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК України, допущені судом першої інстанції порушення колегія суддів визнає істотними, тобто такими, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ст. 409 КПК України, неповнота судового розгляду є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно ст. 415 КПК України, встановивши істотні порушення вимог кримінального процесуального закону суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції.

Враховуючи, що виявлена неповнота судового розгляду може бути усунута тільки при новому розгляді справи в суді першої інстанції, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково, вирок скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому розгляді справи суду першої інстанції слід усунути допущені порушення і, з врахуванням досліджених доказів, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково. Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року відносно ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4