АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника ОСОБА_7

ТОВ «Барс 2000»

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «Барс 2000» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 та накладено арешт на модуль автомобільного газозаправного пункту (АГЗП) в складі металевого резервуару для зберігання скрапленого газу білого кольору з пошкодженим ідентифікаційним номером, колонки заправної марки « Petro Primus LPG 2» 1201003 та скрапленого газу в кількості 5330 літра , яке було виявлено в ході проведення огляду місця події 12.08.2016 року за адресою м. Київ, Віфліємська (Шліхтера) 18/2

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого містить достатньо правових підстав для арешту майна, передбачених ст. 170 КПК України та з метою збереження речових доказів, з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна, наявні підстави для накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки слідчим доведено те, що у разі не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, існують ризики приховування або зникнення цього майна.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Барс 2000» ОСОБА_7 не погоджуючись з ухвалою слідчого судді просить її скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість. В обґрунтування апеляційних вимог представник товариства зазначає, що слідчий суддя не перевірив та не встановив наявність належних підстав для арешту майна, необґрунтовано визнав докази достатніми, що вказують на вчинення ТОВ «Барс 2000» кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 197-1, ч.1 ст.273 КК України, не встановив розміру шкоди та спів розмірність обмеження права власності. Також апелянт вказує на те, що слідчий суддя не звернув увагу на невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «Барс 2000» ОСОБА_7 який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого без змін, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суддею встановлено, що слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000740 від 30.04.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 197-1, ч.1 ст.273 КК України, щодо самовільного зайняття земельних ділянок, шляхом розміщення автомобільних газ оправних станцій на території Дніпровського району міста Києва, чим завдано значної шкоди їх законним володільцям (власникам) та порушення правил безпеки на вибухонебезпечних підприємствах або вибухонебезпечних цехах особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Задовольняючи клопотання слідчого, що внесене в межах зазначеного кримінального провадження, про накладення арешту на модуль автомобільного газозаправного пункту (АГЗП) в складі металевого резервуару для зберігання скрапленого газу білого кольору з пошкодженим ідентифікаційним номером, колонки заправної марки « Petro Primus LPG 2» 1201003 та скрапленого газу в кількості 5330 літра, яке було виявлено в ході проведення огляду місця події 12.08.2016 року за адресою м. Київ, Віфліємська (Шліхтера) 18/2 слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові підстави для його задоволення.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

В ст. 98 КПК України зазначено, що предмети, які були об`єктом протиправних дій, є речовими доказами у кримінальному провадженні.

В положеннях ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

Таким чином, накладення арешту на модуль автомобільного газозаправного пункту (АГЗП) в складі металевого резервуару для зберігання скрапленого газу білого кольору з пошкодженим ідентифікаційним номером, колонки заправної марки « Petro Primus LPG 2» 1201003 та скрапленого газу в кількості 5330 літра, яке було виявлено в ході проведення огляду місця події 12.08.2016 року за адресою м. Київ, Віфліємська (Шліхтера) 18/2 за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Барс 2000» ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 та накладено арешт на модуль автомобільного газозаправного пункту (АГЗП) в складі металевого резервуару для зберігання скрапленого газу білого кольору з пошкодженим ідентифікаційним номером, колонки заправної марки « Petro Primus LPG 2» 1201003 та скрапленого газу в кількості 5330 літра , який було виявлено в ході проведення огляду місця події 12.08.2016 року за адресою м. Київ, Віфліємська (Шліхтера) 18/2 - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Барс 2000» ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2953/2016 Категорія ст. 172 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції Бірса
Доповідач: ОСОБА_1