провадження №1-кс/607/2250/2015
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі, розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_6 , погоджене прокурором військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, Городоцького району, с. Градівка, телефоніста телефонного відділення взводу зв`язку батареї управління військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України,-
Слідчий військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_6 , за погодженням прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається із клопотання та доданих до нього матеріалів, відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року №15/2015, затвердженого Законом України від 15 січня 2015 року №113-VIII з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави оголошено проведення протягом 2015 року часткової мобілізації у три черги протягом 210 діб.
Згідно вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі.
Однак, солдат ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.
16 червня 2015 року солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині пп НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, за відсутності дозволу відповідного командування військової частини пп НОМЕР_1 , самовільно залишив розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та на цей час до розташування частини не повернувся, покладені на нього службові обов`язки не виконує, не вживає жодних заходів задля повернення в розташування військової частини, не заявляючи про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління, маючи реальну змогу це зробити, проводить час на власний розсуд.
16 червня 2015 року о 8 годині 15 хвилин у ході ранкового шикування командиром 2 взводу зв`язку лейтенантом ОСОБА_7 виявлено відсутність військовослужбовця військової частини пп НОМЕР_1 , телефоніста телефонного відділення взводу зв`язку батареї управління солдата ОСОБА_5 , який цього ж дня, у період із 6 по 8 годину 15 хвилин, самовільно, не маючи на те дозволу відповідного командування частини, залишив розташування військової частини пп НОМЕР_1 та вибув у невідомому напрямку.
Вжитими командуванням першочерговими розшуковими заходами встановити місцезнаходження солдата ОСОБА_5 не вдалося, на телефонні дзвінки останній не відповідає.
Викладені обставини, що дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, підтверджуються зібраними під час досудового розслідування матеріалами: матеріалами службового розслідування військової частини пп НОМЕР_1 за даним фактом, протоколом огляду документів від 10 липня 2015 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
8 серпня 2015 року відносно солдата ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України. З метою дотримання положень ст.ст. 277, 278 КПК України, зазначене повідомлення про підозру скероване за адресою реєстрації ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) та до розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).
Разом з цим, із розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) надійшов лист про отримання повідомлення про підозру у вчиненні солдатом ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та неможливості вручення останньому через його самовільну відсутність.
15 вересня 2015 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області одночасно подано клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
22 березня 2016 року, у зв`язку із закінченням терміну дії ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу, до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області повторно подано клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
21 квітня 2016 року о 16 годині 00 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 березня 2016 року слідчим військової прокуратури Тернопільського гарнізону затримано ОСОБА_5 .
Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, слідчий клопоче застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав та просив клопотання задовольнити.
Захисник-адвокат ОСОБА_4 вважає, що у клопотанні і прокурором в судовому засіданні не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України. Крім цього не доведено, що застосування до його підзахисного менш суворого запобіжного заходу як тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки. З врахуванням цього, просить застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у нічний час.
Допитаний в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заявив, що суть клопотання йому зрозуміла, свою вину у вчиненому він визнає, підтримує позицію захисника, просить не застосовувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Перевіривши надані матеріали, клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину
На думку слідчого судді, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за яке передбачено покарання до семи років позбавлення волі, та підозра у його вчиненні підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Згідно ст.178 КПК України, слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховує в сукупності наступні обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, молодий вік, сімейний стан, наявність в ОСОБА_5 постійного місця проживання за адресою АДРЕСА_2 ; те що останній раніше не судимий.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор - при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик щодо того, що підозрюваний у випадку незастосування до нього запобіжного заходу може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом переховування від органів досудового розслідування, залишаючись на волі підозрюваний має можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати вчиняти правопорушення, в якому підозрюється, однак про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні та підтвердженому в судовому засіданні, прокурором та слідчим при його розгляді не доведено.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини, практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати щодо підозрюваного передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло в період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., оскільки саме такий, а не менш суворий, запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім для запобігання вищевказаному ризику, оскільки саме цей запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправного діяння, його тяжкості з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_6 , погоджене прокурором військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_5 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання до органів внутрішніх справ України свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Встановити строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 13 червня 2016 року.
Після оголошення ухвали звільнити з-під варти ОСОБА_5 негайно.
Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання в Городоцьке відділення поліції Яворівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області /підпис/ ОСОБА_1
Копія вірна з оригіналом
Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1