Справа № 761/8406/16-к
Провадження №1-кп/761/663/2016
В И Р О К
іменем України
31 травня 2016 року м.Київ Шевченківський районний суд м.Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченої ОСОБА_5 та обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, учениці дев`ятого класу ЗОШ №238 м.Києва, зареєстрованої та проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 26 січня 2016 року, приблизно о 22 годині 10 хвилин, перебувала на території гаражного кооперативу, що розташований за адресою: м.Київ, вул.Дегтярівська, 43-А та помітила раніше незнайомого їй ОСОБА_7 , який в той час користувався власним мобільним телефоном марки «Samsung J 200» і попросила ОСОБА_7 дати їй вищевказаний мобільний телефон для тимчасового користування, після чого останній добровільно передав його ОСОБА_6 .

Під час користування мобільним телефоном марки «Samsung J 200» ІМЕІ. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 3888 гривень, який перебував в чохлі марки «Ред Поінт» вартістю 167 гривень, та в якому знаходилась картка мобільного оператора «Астеліт» вартістю 20 гривень, та картка мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 гривень, карта пам`яті «Мікро СД» об`ємом 32 Гб, вартістю 266 гривень, що належить ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , на її власний мобільний телефон, зателефонувала невстановлена слідством особа, яка під час спілкування з останньою, маючи умисел на втягнення неповнолітньої у злочинну діяльність, порадила таємно викрасти мобільний телефон марки «Samsung J 200», що належить ОСОБА_7 та звернути його в подальшому на свою користь.

Отримавши від невстановленої слідством особи пораду про викрадення телефону, у ОСОБА_6 виник умисел направлений на викрадення вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні станції технічного обслуговування автомобілів на території гаражного кооперативу за адресою: АДРЕСА_2 , дочекавшись коли її дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, не будуть помічені оточуючими та власником майна ОСОБА_7 , утримуючи при собі мобільний телефон, який належить ОСОБА_7 покинула територію гаражного кооперативу , та з місця скоєння кримінального правопорушення зникла.

В подальшому, ОСОБА_6 передала викрадений мобільний телефон невстановленій слідством особі, яка розпорядилась ним на власний розсуд.

Всього ОСОБА_6 таємно викрала майно ОСОБА_7 на загальну суму 4361 грн.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у скоєному злочині визнала повністю, суду пояснила, що вона дійсно 26.01.2016 року перебувала на території гаражного кооперативу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачила у ОСОБА_7 телефон і попросила ним скористатись, після чого він віддав їй мобільний телефон. В цей час їй зателефонував її хлопець і коли вона розповіла про те, що телефонує з чужого телефону, він сказав їй забрати телефон, який належить ОСОБА_7 , та йти з гаражного кооператива. Далі вона забрала телефон, після чого віддала телефон хлопцю.

Оскільки обвинувачена визнала свою вину повністю, суд вважає за можливе судовий розгляд провести у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом обвинуваченій було роз`яснено, що в цьому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд, вислухавши показання обвинуваченої, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують її особу, вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченої за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченій, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання вчинення злочину неповнолітньою та її щире каяття у вчиненому.

Також, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує її особу: вона є неповнолітньою, раніше не судима, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

На підставі викладеного, суд, враховуючи обставини скоєння злочину, те, що неповнолітня ОСОБА_6 вперше вчинила злочин середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання, думку потерпілого, який претензій до ОСОБА_6 немає, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_6 ст.105 КК України та звільнити її від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 369, 370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та звільнити її від покарання відповідно до ст.105 КК України.

Застосувати до ОСОБА_6 примусовий захід виховного характеру, а саме: передати неповнолітню ОСОБА_6 під нагляд батьку ОСОБА_5 до повноліття.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.