Справа № 163/263/16-к Провадження №11-кп/773/330/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 24 березня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, одружений, працюючий соціальним працівником, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину і повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтиметься в інспекцію для реєстрації.
Повернуто ОСОБА_8 у повне розпорядження автомобіль «Мерседес-Бенц Віто», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні в ТОВ «Волинь-Євробізнес»(вулиця Володимирська, 107/32, місто Луцьк), знявши накладений на нього ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.11.2015 року арешт.
Повернуто ОСОБА_8 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що міститься в матеріалах справи.
Знято накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.11.2015 року арешт і повернуто ОСОБА_8 в повне розпорядження квартиру АДРЕСА_3 .
Вироком вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_8 26 жовтня 2015 року біля 22 години 50 хвилин, слідуючи належним йому на праві власності автомобілем «Мерседес-Бенц», номерний знак НОМЕР_1 , з України в Республіку Польща через пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС України, що знаходиться в селі Старовойтове Любомльського району Волинської області, намагався перемістити з приховуванням від митного контролю в електронній цигарці, що знаходилася в його особистій сумці з надписом «Адідас», особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс масою 0,067 грама та у скляній трубці, що знаходилась в пластмасовому контейнері циліндричної форми в ніші внутрішньої сторони бокових дверей вказаного транспортного засобу, канабіс масою у перерахунку на висушену речовину у 0,074 грама, однак свій намір до кінця не довів, оскільки наркотичний засіб був виявлений під час прикордонно-митного контролю.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з істотним порушенням вимог процесуального законодавства. Посилається на те, що судом дано неправильну оцінку здобутим в справі доказам, частина з яких є недопустимими. Зазначає, що у нього не було прямого умислу на вчинення контрабанди наркотичних засобів, оскільки він спорядив електронну цигарку канабісом для особистого вживання. Вказує на те, що в той день коли він їхав в Республіку Польща не знав, що у нього в спортивній сумці знаходиться електронна цигарка з вмістом наркотичного засобу. Також зазначає, що первинні пояснення він надав слідчому будучи не повідомленим про свої права, що є обов`язковим перед проведенням допиту.
Апелянт, посилаючись на постанову слідчого СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_10 від 08.12.2015 року про виділення матеріалів, вважає, що за незаконне переміщування канабісу 26.10.2015 року о 22 год. з України в РП його двічі притягнуто до юридичної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення, що суперечить вимогам Конституції України, КПК України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод. Просить вирок суду щодо нього скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним у зв`язку з невідповідністю покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Посилається на те, що рішення суду про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України належним чином не вмотивовано. Зазначає, що судом безпідставно віднесено до пом`якшуючих покарання обставин активне сприяння розкриттю злочину, крім того не враховано ту обставину, що вчинений злочин має підвищену небезпеку. Прохає вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України із застосуванням ст.69 КК України три роки позбавлення волі.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 вважає апеляційну скаргу необґрунтованою. Посилається на те, що стороною обвинувачення не доведено прямого умислу ОСОБА_8 на вчинення замаху на контрабанду наркотичних засобів. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг та заперечення на апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу прокурора заперечили, а апеляційну скаргу обвинуваченого підтримали, прокурора, який апеляційну скаргу ОСОБА_8 заперечив, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні підтримав, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу . Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі.
Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування і судове провадження у ньому проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства.

Кваліфікація дій та засудження ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305 КК України прокурором не оспорюється.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на те, що в той день, коли він їхав РП, не знав, що в його спортивній сумці знаходиться електронна цигарка з вмістом наркотичного засобу не заслуговує на увагу, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, в тому числі і з показань самого обвинуваченого, він особисто спорядив електронну цигарку канабісом для особистого вживання на святкуванні свого дня народження, при цьому був обізнаний з протиправністю зберігання наркотичних засобів. Наркотичний засіб він не вживав, однак канабіс не знищив, а цигарку залишив у власній сумці, що дало суду підстави для висновку про намір обвинуваченого використати наркотичний засіб з метою власного вживання при наступній нагоді.

Дана обставина підтверджується висновком судово-наркологічної експертизи №758, згідно з яким ОСОБА_8 наркоманією не страждає, однак епізодично вживає наркотичні речовини групи канабіодів шляхом викурювання цигарок з частинами рослини коноплі.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_8 мав прямий умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу будь-яким способом. При цьому спосіб маскування канабісу свідчить про повне усвідомлення обвинуваченим протиправності його дій і їх спрямованість на приховування наркотичного засобу від правоохоронних органів.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що за одне й те саме правопорушення він двічі притягнутий до юридичної відповідальності не відповідає дійсності.

Так, згідно постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 25.12.2015 року ОСОБА_8 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.44 КУпАП за те, що він 26.10.2015 року близько 22 год. 50 хв., слідуючи в РП, незаконно зберігав канабіс вагою 0,067 та 0,074 грама з метою особистого вживання без мети збуту.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 визнано винним, полягає в намаганні перемістити з приховуванням від митного контролю згаданого наркотичного засобу, тобто слідчим у даному кримінальному провадженні правильно розділено правопорушення на адміністративне і кримінальне, а тому посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на порушення його процесуальних та конституційних прав є безпідставним.

Зазначення в апеляційній скарзі обвинуваченого щодо невідповідності його первинних пояснень, які він давав слідчому, колегія судді вважає, що в ході судового слідства зібрано і проаналізовано достатньо доказів, які підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
Зазначення в апеляційній скарзі прокурора про безпідставне застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ст.75 КК України колегія суддів вважає необґрунтованим.
Суд першої інстанції врахував відсутність обтяжуючих покарання обставин, позитивну характеристику обвинуваченого, наявність на його утриманні малолітньої дитини, хворих батьків, його розкаяння у скоєному.
Підстав для скасування вироку з наведених в апеляційних скаргах мотивів немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Любомльського районного суду Волинської області від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_11 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: