Справа № 1615/4539/2012
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2012 року м.Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Хіневича В.І.,

при секретарі Таранець Т.П.,

за участю прокурора Виноградова М.Ю.,

розглянувши подання слідчого в ОВС прокуратури м. Кременчука ОСОБА_1 про проведення обшуку у домоволодінні № 9 по провулку Деповському в м. Кременчуці.,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в ОВС прокуратури м. Кременчука ОСОБА_1 звернувся до суду з погодженим у встановленому законом порядку з прокурором міста Кременчука поданням, згідно якого просить надати дозвіл на проведення обшуку у домоволодіння № 9 по провулку Деповському в м. Кременчуці Як на підставу для проведення обшуку слідчий вказав, що оскільки місцем вчинення злочину є режимний обєкт, доступ до якого мають лише працівники, тому з метою виявлення: речей, документів, інших предметів та цінностей , які мають значення для встановлення істини у справі, слід провести обшук за місцем проживання начальника ІТТ підпорядкованого КМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2.

Суд, вислухавши думку прокурора, який подання підтримав, вивчивши та проаналізувавши надані матеріали, встановив, що 10 квітня 2012 року прокурором м. Кременчука радником юстиції ОСОБА_3 порушено кримінальну справу за фактом незаконного зберігання наркотичних засобів без мети збуту в приміщенні ІТТ підпорядкованого Кременчуцькому МУ УМВС України в Полтавській області, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Постановою прокурора Полтавської області від 10.04.2012 року визначено підслідність злочину у вказаній кримінальній справі за слідчими прокуратури.

Вказана кримінальна справ 18.07.2012 року прийнята до провадження слідчим в ОВС прокуратури м. Кременчука ОСОБА_1.

Постановою слідчого в ОВС прокуратури м. Кременчука ОСОБА_1 від 18.07.2012 року змінено кваліфікацію вчиненого злочину, а саме перкваліфіковано з ч. 1 ст. 309 КК України на ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час проведення досудового слідства було встановлено, що 06.04.2012 року близько 20 год. 00 хв. при перевірці ІТТ, підпорядкованого Кременчуцькому МУ УМВС України в Полтавській області, співробітником ВВБ в Полтавській області ДВБ МВС України капітаном міліції ОСОБА_4 спільно з відповідальним по Кременчуцькому МУ УМВС України в Полтавській області капітаном міліції ОСОБА_5 та відповідальним по Автозаводському РВ КМУ майором міліції ОСОБА_6 при огляді камери № 6 ізолятору, на підлозі ліворуч від входу, під металевим стелажем, виявлений згорток з речовиною невідомого походження.

Згідно висновку експерта № 992 від 09.07.2012 року речовина, яка знаходилася в даному згортку є наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 28,65 г..

Як на підставу для задоволення подання слідчий вказав, що оскільки вказаний злочин вчинений на режимному обєкті, що має обмежений доступ певного кола осіб, а саме в приміщенні ІТТ, підпорядкованого Кременчуцькому МУ УМВС України в Полтавській області, а тому не виключається можливість вчинення даного злочину співробітниками ІТТ, підпорядкованого Кременчуцькому МУ УМВС України.

В ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на посаді начальника ІТТ підпорядкованого Кременчуцькому МУ УМВС України в Полтавській області .

Відповідно до ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України від 22.02.2006 р. начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Згідно з п. 2.8 Інструкції про роботу ІТТ ОВС Українизатв. Наказом МВС України від 20.10.2005 р. № 60 дск черговий здійснює оперативне керівництво нарядом з охорони затриманих та взятих під варту осіб і підпорядковується начальникові ІТТ, його заступникові. Пунктом 18.22.3 вказаної Інструкції встановлено, що контроль за організацією та несенням служби з охорони затриманих і взятих під варту осіб повинні здійснювати начальники ІТТ, їх заступники щоденно.

Згідно п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 28 березня 2008 року Про деякі питання застосування судами України законодавства при дачі дозволів на тимчасове обмеження окремих конституційних прав і свобод людини і громадянина під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, дізнання і досудового слідствапередбачено, що відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Конституцією і законами України передбачається можливість тимчасового обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених статтями 30, 31, 32 Конституції України, під час проведення оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства. Підстави і порядок здійснення заходів, пов'язаних із тимчасовим обмеженням цих конституційних прав і свобод людини і громадянина, визначені Кримінально-процесуальним кодексом України тощо.

Обмеження вказаних конституційних прав і свобод людини і громадянина під час проведення оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства допускається лише за вмотивованим рішенням суду (крім випадку, передбаченого ч. 3 ст. 30 Конституції України) і носять винятковий та тимчасовий характер. До порушення кримінальної справи вони застосовуються з метою запобігання тяжкого чи особливо тяжкого злочину, якщо іншим способом одержати інформацію неможливо. Надання дозволу на проведення оперативно-розшукових заходів після порушення кримінальної справи не залежить від тяжкості злочину.

Також, у абзаці 2 пункту 7 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що у поданні про проведення обшуку, огляду чи виїмки має бути зазначено адресу житла чи іншого володіння особи, де планується провести ці дії, дані про те, що знаряддя злочину, речі чи цінності здобуті злочинним шляхом, а також інші предмети та документи, сліди злочину та інші речові докази, які можуть мати значення для справи, знаходяться в цьому житлі чи іншому володінні особи.

Як вбачається з матеріалів подання, органом досудового слідства не надано суду жодних підтвердження того, що в в домоволодінні № 9 по провулку Деповському в м. Кременчуці, знаходяться знаряддя злочину, речі, документи, інші предмети і цінності, які мають значення для встановлення істотні у справі.

При цьому, з матеріалів подання вбачається, що предметом злочину є наркотичний засіб, у звязку з чим суду не зрозуміло, які конкретного документи чи інші знаряддя злочину, речі, інші предмети і цінності можуть знаходиться у вказаному домоволодінні, а також, яке вони мають значення для встановлення істини по справі.

Крім того, в матеріалах подання відсутні докази того, що ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою. Також, згідно довідки КП Кременчуцьке МБТІ, домоволодіння по провулку Деповському, 9 в м. Кременчуці належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_7 11/25 частки, ОСОБА_8 - 14/50 частки, ОСОБА_8 7/100 частки.

Отже, оскільки вказане домоволодіння належить на праві спільної часткової власності, а тому між співвласниками може бути розподілений в натурі чи встановлений порядок користування, виділено їх частки в окремі квартири, тощо, проте в матеріалах подання такі відомості відсутні.

Також, суд бере до уваги, що злочин вчинено у квітні 2012 року та кримінальна справа порушена за фактом незаконного зберігання наркотичних засобів без мети збуту за ч. 1 ст. 309 КК України, яка 18.07.2012 року перекваліфікована на ч. 2 ст. 307 КК України, при цьому вказана особа по справі на даний час є свідком, а не є обвинуваченим чи підозрюваним.

Згідно подання, єдиним мотивом для проведення слідчої дії, є припущення органу досудового слідства про можливість вчинення даного злочину співробітниками ІТТ, в тому числі і ОСОБА_9.

Однак вказане обґрунтування не є достатньою підставою для проведення обшуку, а тому суд не може приймати рішення лише на припущеннях органа досудового слідства та допустити порушення конституційних прав, як власників вказаного домоволодіння , так і ОСОБА_2.

Відповідно до статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно положень ст. 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності є непорушним.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що в задоволені подання слід відмовити за безпідставністю..

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 177 КПК України, ст. 30 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 28 березня 2008 року Про деякі питання застосування судами України законодавства при дачі дозволів на тимчасове обмеження окремих конституційних прав і свобод людини і громадянина під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, дізнання і досудового слідства, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні поданні слідчого в ОВС прокуратури м. Кременчука ОСОБА_1 про проведення обшуку у домоволодінні № 9 по провулку Деповському в м. Кременчуці відмовити.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на протязі трьох діб з моменту проголошення.

Суддя : В.І. Хіневич