провадження №1-кп/389/82/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знамянка Кіровоградської області клопотання прокурора Знам`янської місцевої прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000301 від 18 лютого 2016 року, відносно

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, не працюючий, не одружений, утриманці відсутні, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , раніше судимого 22 грудня 2015 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбуття покарання, на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки,

який підозрюються в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого

ч.2 ст.186 КК України,

за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :

До Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від прокурора Знам`янської місцевої прокуратури надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , який підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України, яке вмотивоване наступним.

08 січня 2016 року, в денний час доби, ОСОБА_3 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) перебував за місцем свого проживання, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, а саме на пограбування невизначених на той час осіб у м.Знам`янка Кіровоградської області.

З метою реалізації указаного умислу ОСОБА_3 вступив у злочинний зговір з неповнолітнім ОСОБА_6 , а саме, умовляннями, схилив останнього до скоєння вказаного злочину, під час чого у ОСОБА_6 також виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, а саме на пограбування невизначених на той час осіб у м.Знам`янка Кіровоградської області.

З метою реалізації указаного умислу 08 січня 2016 року, приблизно о 20.00 годині, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 прибули до пішохідного мосту через залізничні колії, розташованого по вул.Свердлова у м.Знам`янка Кіровоградської області, де перебували в очікуванні осіб, відносно яких буде можливо скоїти злочин за відсутності можливих свідків та очевидців, а також осіб, які могли перешкодити вчиненню злочину. Цього ж дня, приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 побачили ОСОБА_7 , яка в цей час піднімалась по сходах мосту, тримаючи пакети в обох руках. В цей час ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_6 заволодіти указаними пакетами ОСОБА_7 , на що останній погодився. Діючи спільно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 спільно зі ОСОБА_6 пройшли за ОСОБА_7 на міст. Після цього ОСОБА_6 підбіг до правого боку, а ОСОБА_3 до лівого боку ОСОБА_7 , для відкритого викрадення указаних пакетів із її рук. В цей час ОСОБА_6 , шляхом ривку, відкрито викрав, належний останній, поліетиленовий пакет, в якому знаходились електричний ліхтарик «SТАМD-ВY LIGHT» 2 іn 1, вартістю 244,30 грн., морська сіль натуральна «Наталі», вартістю 7,00 грн., пляшка шампуню 500 мл «Іsana», вартістю 45,00 грн., парасолька «Bellissimo», вартістю 162,00 грн., а ОСОБА_3 , маючи намір вирвати пакет з рук ОСОБА_7 , послизнувся на місці, унаслідок чого не встиг виконати вказані дії, та, помітивши, що ОСОБА_6 із викраденим майном тікає з місця злочину, побіг за ним. Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, викрадене за вищевказаних обставин майно розподілили, розпорядившись ним таким чином на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 458,30 грн.

Підозрюваний ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду клопотання повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду не надав, а тому, на підставі ч.1 ст.512 КПК України суд вважає можливим розглянути клопотання за відсутності підозрюваного ОСОБА_3 .

Потерпіла ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явилась про час, місце та дату розгляду клопотання повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву в якій вказала, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має, просить його суворо не карати, кримінальне провадження розглядати за її відсутності, тому суд вважає можливим розглянути клопотання за її відсутності.

Прокурор, захисник адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 підтримали.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з кримінального провадження №0000301 від 08 січня 2016 року (а.с.1); постановою про виділення матеріалів в окреме провадження від 18 лютого 2016 року (а.с.3); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 08 січня 2016 року (а.с.8), прийнятого від ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 08 січня 2016 року (а.с.9); протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 січня 2016 року (а.с.15-18), згідно якого свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 впізнали ОСОБА_3 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09 січня 2016 року (а.с.19-21), згідно якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_3 ; протоколами проведення слідчого експерименту від 12 січня 2016 року (а.с.24,28,29), проведеного з участю потерпілої ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_6 ; довідкою товарознавчого дослідження №15 від 12 січня 2016 року (а.с.26); протоколом одночасного допиту осіб від 12 січня 2016 року (а.с.30-31); протоколом огляду предмету від 12 січня 2016 року (а.с.32-33); протоколом огляду предмета від 13 січня 2016 року (а.с.37); повідомленням про підозру від 27 січня 2016 року (а.с.45-47), згідно якого ОСОБА_3 повідомлено про те, що від підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України; протоколом одночасного допиту осіб від 27 січня 2016 року, проведеного між підозрюваними ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.49); висновком судово-психіатричної експертизи №112 від 04 березня 2016 року (а.с.51-52), згідно якого ОСОБА_3 в момент скоєння кримінального правопорушення страждав і в даний час страждає розладами особистості та поведінки внаслідок епілепсії з великими судомними нападами середньої частоти, що позбавляють його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_3 слід вважати неосудним, підпадає під дію ст.19 ч.2 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому прядку за місцем проживання; повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 09 березня 2016 року (а.с.53-55), згідно якої ОСОБА_3 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, переглянутим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту, проведеного з участю ОСОБА_3 .

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі докази по справі, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність необхідних підстав для задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Ч. 2 ст.94 КК України встановлено, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно-небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Відповідно до ст.503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

У відповідності до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

При обранні виду примусових заходів медичного характеру судом враховуються вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», а також висновок судово психіатричної експертизи №112 від 04 березня 2016 року, згідно якого ОСОБА_3 , в момент скоєння кримінального правопорушення страждав і в даний час страждає розладами особистості та поведінки внаслідок епілепсії з великими судомними нападами середньої частоти, що позбавляють його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у відношення до інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_3 слід вважати неосудним, підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України і потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000301 від 18 лютого 2016 року.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_3 дійсно вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, вчинив його перебуваючи в стані неосудності та на теперішній час перебуває у стані неосудності, тож до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, за місцем проживання.

Керуючись ст.19, 92-94 КК України, ст.ст.512,513 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Знам`янської місцевої прокуратури про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, за місцем проживання.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1 .