Справа № 392/1893/15-к
Провадження № 1-в/392/5/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2016 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника
кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска справу відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, засудженого 24 червня 2014 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком,

в с т а н о в и в :
Начальник Маловисківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області звернулась до суду із зазначеним поданням, посилаючись на те, що 28 липня 2014 року інспекцією був отриманий і прийнятий до виконання вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2014 року відносно засудженого ОСОБА_5 .. Засуджений без поважних причин не виконав покладені на нього обов`язки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

У судовому засіданні представник кримінально-виконавчої інспекції підтримала подання, посилаючись на вищевикладені обставини.

Засуджений ОСОБА_5 суду показав, що дійсно він не має власного житла і постійної роботи, проживає на квартирі, існує за рахунок випадкових заробітків, не має коштів на поїздки та встановлення групи інвалідності.

Прокурор висловив думку про відсутність підстав для задоволення подання.

Заслухавши пояснення представника кримінально-виконавчої інспекції, засудженого, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що подання не підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 2 статті 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Судом встановлено, що дійсно вироком суду від 24 червня 2014 року на засудженого ОСОБА_5 відповідно до статті 76 КК України покладені такі обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Матеріалами особової справи підтверджується, що дійсно засуджений ОСОБА_5 не виконав покладені судом обов`язки, але даний факт не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Так, засуджений дійсно не має постійного місця проживання та роботи, але відповідно до довідок-характеристик скарг на його поведінку у побуті та у громадських місцях не надходило; до адміністративної відповідальності засуджений не притягувався та не вчинив нового злочину; засуджений має каліцтво, що спричинило втрату лівого ока.
24 червня 2016 року закінчився іспитовий строк, який встановлено засудженому за вироком суду.
Тому, дані обставини не дають підстав для направлення засудженого в місця позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 537, 538 КПК України,
п о с т а н о в и в :
Відмовити у задоволенні подання відносно засудженого ОСОБА_5 про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Засудженого ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти в залі суду.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом 7 днів з дня її оголошення, що не зупиняє виконання в частині звільнення засудженого з-під варти.

Головуючий
суддя