Справа №: 398/2214/15-к
ВИРОК
Іменем України
"11" квітня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілих - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинуваченого
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, з професійно технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , cудимого:
- 31.03.2008 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 27.05.2009 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 289 КК та ч.3 ст.185 КК України, ст.70 КК України, до 5 років 2 місяців позбавлення волі, 05.03.2014 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
- за обвинуваченням у вчиненні злочинів, які передбачені ч.1 ст.162 КК, ч.2 ст.186 КК, ч.3 ст.185 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив незаконне проникнення до житла, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, поєднане з проникненням у житло, при наступних обставинах.
05 липня 2014 року близько 12.00 год. ОСОБА_8 прибув на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 . Переслідуючи злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом розбиття скла вікна, ОСОБА_8 незаконно проник до вказаного будинку, без відома та всупереч волі власника, порушивши гарантоване статтею 30 Конституції України право особи на недоторканність житла та систематично перебував незаконно у даному житлі протягом десяти діб.
Перебуваючи на території даного домоволодіння, ОСОБА_8 , діючи умисно з корисливих спонукань, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна шляхом вільного доступу заволодів чужим майном, а саме: сталевими дощовими відливами, які були прикріпленими до даху указаного будинку, в кількості 5 штук, вартістю 49,00 грн. кожен, на загальну суму 245,00грн., сталевими прутами, які використовувались як каркас для винограднику в кількості 7 штук, довжиною 2 метри кожний, вартістю 60,76 грн. за метр, тобто по 121,52грн. за кожний прут, загальною вартістю 850,64грн. та сталевими дверима, вартістю 108,00 грн., а всього майном на загальну суму 1203,64грн.
Після чого, ОСОБА_8 , із зазначеним майном, яке він мав намір таємно викрасти, погрузивши його на возик, покинув двір вищевказаного будинку, попрямувавши по АДРЕСА_2 , де був помічений мешканцем сусіднього будинку ОСОБА_9 . Усвідомлюючи, що його дії помічені сторонньою особою, свої протиправні дії не припинив та намагаючись якнайшвидше зникнути, ОСОБА_8 залишив сталеві двері на проїжджій частині, а з рештою майна, зокрема, сталевими дощовими відливами та сталевими прутами, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 9 липня 2014 року близько 01.00 год. ночі ОСОБА_8 прибув на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_6 , де діючи умисно, з корисливих спонукань, повторно, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження навісного замка на вхідних дверях будинку, проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав чуже майно, а саме: фрезерну машину «Витязь МФ-1200» у комплекті з набором фрез, вартістю 476,58грн., шліфувальну машинку «Сгаft» СSG-200 в наборі з насадками, вартістю 390,63грн., лобзик електричний «Ростех» Л700РМ, вартістю 300,30грн., шліфувальну машинку «Сгаft» СВS-900, вартістю 286,20грн., рубанок електричний «Вітязь» РЕ-950, вартістю 340,00 грн., кутову шліфувальну машину «Ростех» УШМ 7-125, вартістю 171,82 грн., дрель електричну «Sкі1 6280» F0156280BE, вартістю 385,04грн., лобзик електричний «Sturm»JS4061P, вартістю 245,10 грн., рубанок електричний «Еinhellbavaria» ВЕН 900, вартістю 270,90 грн., а всього на загальну суму 2 866,57 грн.
Після цього, з місця злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, цим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2866,57грн.
Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах визнав частково, пояснивши, що за ч.1 ст.162 КК України вину визнає повністю; за ч.3 ст.185 КК України частково, бо не згоден з переліком майна, з його кількістю та сумою, викраденого; та не бачить своєї вини у вчинені ст.186 КК України, бо не згоден з кількістю викраденого, так як у ОСОБА_7 він вчинив тільки крадіжку дверей, сусід його не бачив та нічого не кричав. Цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не визнає повністю.
05.07.2014 року біля 12.00 год. він посварився з вітчимом ОСОБА_10 , а оскільки не було де ночувати, то він пішов до будинку по АДРЕСА_3 , куди проник витягнувши скло, так як знав, що будинок пустує. В цьому будинку він прожив десь 5 днів. 06.07.2014 року десь о 2-ій годині ночі він зірвав сталеві двері з гаража по АДРЕСА_3 та пішов до будинку вітчима за возиком. Притягнувши возик, погрузив на нього все і почав підніматись по вулиці нагору на збільшення нумерації, але почув, що хтось йде, а тому возик кинув та втік. Викрав лише двері, які потім залишив, свідку ОСОБА_11 він нічого не збував, а ОСОБА_12 він не бачив та не спілкувався з ним.
09.07.2014 року коли тільки починало сіріти, близько 06.00 год. ранку він захотів води, взявши бутель пішов в напрямку до вул. Фабричної. Коли проходив біля будинку по АДРЕСА_4 , то там на кутку будинку ввімкнулось світло, тому він вирішив, що ОСОБА_13 вдома та відчинивши хвіртку, зайшов, щоб попросити цигарку. Покликав ОСОБА_14 , але ніхто не відповідав. Побачив зірваний на дверях замок, покликав ОСОБА_14 ще раз та зрозумів, що там нікого немає. Зайшов у коридор, потім перейшов у кімнату і ввімкнув світло, і побачив у будинку бардак та сумку забиту електроінструментом, яку вирішив викрасти. Забрав її та переніс в будинок де проживав, та в маленькій кімнаті вийняв все з сумки та сховав під полом. Взнавши, що прийде міліція, він злякався і залишив записку вітчиму зі схемою, де заховані викрадені ним речі. Лобзика електричного «Sturm» та електричного рубанка він не викрадав. В ході слідчого експерименту пояснював, що двері будинку ОСОБА_6 зламав, так як слідча обіцяла його не арештовувати.
Вина обвинуваченого також підтверджується:
по факту незаконного проникнення до житла та відкритого викрадення майна у ОСОБА_7
- показаннями потерпілої ОСОБА_7 про те, що будинок по АДРЕСА_2 належить їй на праві власності. Влітку сусіди їй повідомили, що у ньому хтось є, так як йшов дим з димаря. Вона повідомила про це міліцію та приїхала туди разом зі слідчо оперативною групою. На місці вона помітила зникнення речей і це все було зафіксовано. Сусід зліва ОСОБА_15 розповів їй та працівникам міліції, що там жив хлопець, як їй стало відомо це ОСОБА_16 , який проживає разом зі своїм вітчимом ОСОБА_17 . Сусід бачив його з візком та хлопець його злякався. З викраденого їй нічого не повернули, заявлений позов підтримує, оцінка майна в позові вказана згідно з висновком експертизи. Також вважає, що їй спричинена моральна шкода, так як від отриманого повідомлення про те, що в її будинку знаходиться хтось чужий та від того, що вона там побачила, перебувала в стресовому стані;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що коли він встав вранці десь в 4.30 год., то почув грохіт металу. Вийшовши на вулицю побачив ОСОБА_8 , який тягнув метал на візку, там були двері з вагончика ОСОБА_18 та інший метал прути, кутки, з будівельних лісів труба та були ще якісь коротенькі труби, чи були там відливи він вже не пам`ятає. Він сказав йому, щоб повернув метал звідки взяв, а ОСОБА_16 сказав йому : «Ви мене не бачили» та потягнув возик далі. Він пішов до його батька ОСОБА_19 з яким повернулись до того місця, але ОСОБА_20 там вже не було. Далі по вулиці на вул.Трудових резервів, він кинув возик та втік. Батько його вигрузив на березі возик, забравши його додому. На возику він бачив двері від вагончика сусідів та різний метал, якого було багато, бо ОСОБА_16 не міг його витягнути наверх, а тому половину кинув, а іншу половину потягнув наверх, де також кинув все з возиком. Серед того, що залишив ОСОБА_8 , він бачив металеві уголки, труби з будівельних лісів, чи були відливи він зараз не пам`ятає, а двері вони потім привезли та залишили біля воріт, хто їх взяв він не знає.
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив суду, що якось зранку почув у нього у дворі стукіт, вийшовши почув, що щось погуркотіло вверх. Він за ним. Побачив знайомого по імені ОСОБА_21 , який йому сказав, що це його ОСОБА_20 . Побачили возик з металом, який він викинув. Потім сусід сказав, що давай все заберемо, бо розкрадуть, тому вони занесли все на його подвір`я. Можливо там були металеві прути, металеві куски.
- протоколом огляду місця події від 28.07.2014 року, в ході якого оглядалось домоволодіння по АДРЕСА_2 , на якому знаходиться будинок, двері до якого були відчинені, де праворуч від дверей дерев`яне вікно, яке має пошкодження у вигляді розбитого скла; в коридорі сміття; в кімнаті №1 стіл з посудом, миска в якій вода, піч в розібраному стані; в кімнаті №2- дерев`яний гардероб, на підлозі брудні речі; ліворуч кімната №3, де ліжко на якому простиня та подушка, на столі чашка та пластикова пляшка; в кімнаті №4 крісло на якому розкиданий одяг (т.1 а.пр. 8 -11);
- копією договору дарування житлового будинку від 08.08.2006 року, звідки вбачається, що будинок по АДРЕСА_2 був подарований ОСОБА_7 (т.1 а.пр.15);
- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_22 , який пояснив, що десь о 04.00 год. ранку чи на початку п`ятої, він почув що щось торохкотіло, вийшовши на вулицю він побачив як ОСОБА_23 тягнув на возику метал. Він підійшов до нього та сказав, щоб той залишив метал, бо він не його. А йому у відповідь сказали «дядя ОСОБА_24 ви мене не бачили». Він пішов до його батька ОСОБА_19 та сказав йому, а коли вони повернулись, то ОСОБА_20 не було, а далі на вул.Трудових резервів, він кинув возик та втік. Батько вигрузив на березі возик, забравши його додому. На возику він бачив двері від вагончика сусідів та різний метал, якого було багато, бо ОСОБА_16 не міг його витягнути наверх, а тому половину кинув біля нього, а іншу половину потягнув наверх, де також кинув все з возиком (т.1 а.пр.19-21);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.04.2015 р., звідки вбачається, що свідок ОСОБА_25 впізнав особу на фото №3, як ОСОБА_26 , як особу, яка в середині липня 2014 року приносила йому металобрухт. Під №3 ОСОБА_8 (т.1 а.пр. 24 - 26);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.04.2015 р. (т.1 а.пр. 96-99) за участю підозрюваного ОСОБА_8 , в ході якого він вказав, що 5 липня 2014 року він вибив скло та заліз в будинок АДРЕСА_3 , щоб там жити, де знаходився 10 днів. Там викрав метал, витягнув залізні двері, розібрав для винограду підставку з арматури, зняв відливи, хотів відвезти до приймального пункту металобрухту, але його побачив сусід, почав кричати, тому він одну частину металу скинув на землю;
- висновком товарознавчої експертизи № 138 від 11.04.2015 р. про те, що вартість сталевих прутів, діаметром 30 мм, у кількості 7 шт., довжиною по 2 м кожний, становить 60,76 грн. за 1 м., а всього 850,64 грн.; сталеві дощові відливи у кількості 5 шт., довжиною 1,5 м кожний, товщиною 0,3 мм, становить 49,00 грн. за 1 м, а всього 245,00 грн.; сталеві двустворчаті двері, шириною 60 см., висотою 2 м., товщиною 0,5 см, кожне полотно становить 108,00 грн. (т.1 а.пр.30 -33);
по факту таємного викрадення майна у ОСОБА_6
- показаннями потерпілого, який пояснив, що з 22 квітня 2014 року він перебував на службі в зоні АТО та коли в серпні 2014 року подзвонив сусіду, то йому повідомили, що у нього десь 2-3 дні тому горіло світло у будинку. Він відпросився на службі та приїхав додому. Приїхавши побачив, що немає замка, вирваний прибой, зрозумів, що його обікрали. Викликав дільничного, приїхала слідчо-оперативна група. Викрали велосипед, алюмінієву каструлю на 3 літри, металобрухт (прутки, ключі на 32 42, зубила, проводи від електропобутових приборів), утюг, пилосос, бідон, ємністю 20 літрів, а також три електродвигуни; електроінструмент та інше. Йому потім міліція повернула електроінструмент, який знайшли по карті, яку обвинувачений залишив своєму вітчиму ОСОБА_19 . Позов свій підтримує;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що у дворі його домоволодіння ОСОБА_27 залишив йому сумку з речами ОСОБА_28 .. Коли він підійшов до неї, то побачив там аркуш паперу написаний ОСОБА_29 , де він просив передати речі ОСОБА_30 та схему. Він подзвонив ОСОБА_30 , так як той йому раніше повідомив про крадіжку та про те, що він підозрює ОСОБА_20 . ОСОБА_31 прийшов до нього та забрав сумку з речами та записку;
- протоколом огляду місця події від 29.07.2014 р. в будинку АДРЕСА_4 та фототаблицею, в ході якого було зафіксовано пошкодження дверної рами у вигляді подряпини та надколів та обстановку в будинку, звідки було викрадені речі, які належали потерпілому (т.1 а.пр.42-44);
- протоколом огляду предмету від 01.08.2014 р. записки на аркуші паперу білого кольору із написом виконаним кульковою ручкою червоного кольору, де мається напис «вещи здесь» та схема, яка визнана речовим доказом та долучена до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.пр. 60 - 62);
- протоколом огляду місця події від 01.08.2014 року та фототаблицею до нього, в ході якого оглядалось домоволодіння по АДРЕСА_2 , на якому знаходиться будинок, двері до якого на момент огляду були відчинені, де в кімнаті АДРЕСА_5 було крісло на якому розкиданий одяг, а поруч під підлогою шляхом зняття дерев`яних дощок, було виявлено електричні інструменти, а саме: фрезерну машину «Витязь МФ-1200», шліфувальну машинку «Сгаft», дрель електричну «Sкі1», рубанок електричний «Вітязь», лобзик «Ростех», шліфувальну машинку «Сгаft» СВS-200, шліфувальну машину «Ростех» УШМ 7-125 (кутова), столярний набір для різьби по дереву, які упаковані та вилучені (т.1 а..пр. 64 -67);
- протоколом огляду предметів від 20.09.2014 року, згідно якого електроінструменти викрадені у потерпілого ОСОБА_6 , які вилучені при огляді місця події від 01.08.2014 року, було оглянуто та постановою від 21.09.2014 року визнано їх речовими доказами та приєднано до кримінального провадження (т.1 а.пр.78-79);
- висновком товарознавчої експертизи № 182 від 18.09.2014 р. про вартість майна викраденого у потерпілого ОСОБА_6 , яка в ході судового розгляду ніким не оспорюється (т.1 а.пр.71 -77);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.04.2015 р. (т.1 а.пр. 96-99) за участю підозрюваного ОСОБА_8 , в ході якого він розповів, що вибив двері в будинку ОСОБА_6 та побачив в будинку сумку, в яку поклав електроінструмент і переніс її туди, де на той час мешкав по АДРЕСА_3 . Пам`ятає, що там були електрорубанки, дрелі, болгарки, які він сховав. Потім вітчиму під двері підкинув записку, де вказав, місце, де викрадені інструменти. При цьому в цей будинок учасники слідчого експерименту не заходили, але ОСОБА_8 вказує на місця вчинення крадіжок та на те, що там було місце знаходження викраденого майна.
Суд не враховує доказ - показання свідка ОСОБА_25 , оскільки вказаний свідок не надав суду в засіданні показів, що стосуються обставин вчинення злочину обвинуваченим.
Суд проводить судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах доведена повністю.
Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК, ч.2 ст.186 КК, ч.3 ст.185 КК України, як незаконне проникнення до житла, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, поєднане з проникненням у житло.
Суд вважає безпідставними твердження обвинуваченого та його захисника, щодо того, що він у потерпілої ОСОБА_18 викрав лише металеві двері, а іншого майна не викрадав, оскільки вони спростовуються протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_8 , де він підтвердив той факт, що проживав у будинку по АДРЕСА_3 , звідки викрав метал, витягнув залізні двері, розібрав для винограду підставку з арматури, зняв відливи, хотів все відвезти до приймального пункту металобрухту, але його побачив сусід, почав кричати, тому він одну частину металу скинув на землю, а інше потягнув далі; а також показаннями свідка ОСОБА_9 при проведені слідчого експерименту з ним та дані ним в судовому засіданні, який пояснив, що вийшовши на вулицю він побачив як ОСОБА_27 тягнув на возику метал. Він сказав йому, щоб той залишив метал, бо він не його. Але він йому у відповідь сказав «дядя Ваня ви мене не бачили». Таким чином, показання ОСОБА_8 цілком узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та потерпілої і не суперечать дослідженим судом доказам.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він себе обмовив в ході слідчого експерименту, визнаючи вину повністю, оскільки слідча обіцяла йому обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та стороною захисту не доведені, так як запобіжний захід був вже обраний ОСОБА_8 у виді домашнього арешту до проведення з ним слідчого експерименту (т.1 а. пр. 104 - 105). Зі скаргами на «неправомірні», на думку обвинуваченого, дії слідчої чи інших працівників міліції, він в ході досудового розслідування кримінальних проваджень, нікуди не звертався, тому суд вважає ці твердження обвинуваченого неспроможними та висловлені ним з метою захисту та з метою пом`якшити відповідальність за скоєні злочини.
Так, в ході судового розгляду справи, висунуте ОСОБА_8 обвинувачення, змінене прокурором ( а. суд. пр. 157-160 ), та його дії кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України.
Суд прийшов до висновку, що позиція сторони захисту про те, що дії обвинуваченого були розпочаті як таємне викрадення чужого майна і не переросли у відкрите викрадення, так як ОСОБА_8 після виявлення його свідком ОСОБА_32 все майно покинув, а відтак дії ОСОБА_8 необхідно перекваліфікувати з ч.2 ст.186 КК України на ч.2 ст.185 КК України спростовуються - поясненнями обвинуваченого в ході слідчого експерименту та свідка ОСОБА_9 , свідчення якого є послідовними, логічними та такими, що взаємно доповнюються та підтверджуються, а позиція сторони захисту по суті направлена на пом`якшення покарання обвинуваченого.
При цьому, суд зважає на положення вимог п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.2009 року №10 «Про судову практику у справах проти власності», відповідно до якого дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншою особою, і незважаючи на це продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, що і мало місце у даному випадку.
За викладеного, підстав для перекваліфікації дій винного, суд не вбачає.
Позицію обвинуваченого щодо часткового визнання своєї вини, суд розцінює як спосіб захисту, метою якого є пом`якшення кримінальної відповідальності за скоєні тяжкі злочини.
При призначенні покарання, відповідно до ст.65КК України суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним: те, що вчинені ним злочини є умисними та один із злочинів середньої тяжкості, а інші - тяжі та особу обвинуваченого, який є раніше судимим, за місцем реєстрації характеризується посередньо, не працює, не перебуває на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога, а також його молодий вік.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає добровільне відшкодування спричиненої шкоди шляхом часткового повернення потерпілому ОСОБА_6 викраденого.
Обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною, є рецидив злочинів.
Суд не вбачає підстав для застосування ст., ст. 69, 75 КК України.
Враховуючи, те що ОСОБА_8 вчинив два тяжкі злочини, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, проте належних висновків не зробив, суд прийшов до висновку, що виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим можливо виключно за умови ізоляції його від суспільства, а тому призначає покарання відповідно до санкції ч. 2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями особистим немайновим правам або майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоду завдано не з її вини, а тому:
- цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 про стягнення з підсудного 520 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди (т.2 а.пр.25) необхідно задовольнити частково: на суму 516 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, оскільки ця сума знайшла своє документальне підтвердження в судовому засіданні, так як згідно розписки потерпілого (т.1 а.пр. 80) викрадений електричний інструмент був йому повернутий, крім лобзика електричного «Sturm»JS4061P, вартістю 245,10 грн. та рубанка електричного «Еinhellbavaria» ВЕН 900, вартістю 270,90 грн., а також 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди ;
- цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з підсудного 1203,64 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди задовольнити частково на суму 1095,64 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, оскільки ця сума знайшла своє документальне підтвердження в судовому засіданні, так як згідно пояснень потерпілої двері вона забрала; а викрадені інші речі їй не повернули, а також 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди, враховуючи ступінь тяжкості перенесених потерпілими моральних, фізичних та психічних страждань.
Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, - суд, -
ОСОБА_8 визнати винниму вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162 КК, ч.2 ст.186 КК, ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання:
за ч.1 ст.162 КК України 1(один) рік обмеження волі,
за ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;
за ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Строк покарання відраховувати з 14.07.2015 року.
У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення у співвідношенні 1 день ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, починаючи з 14.07.2015 року і до дня набрання даним вироком законної сили.
Залишити запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити у виді тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 - 516 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином та 1 000 грн. у відшкодування моральної шкоди..
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 - 1095,64 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином та 1 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Речові докази - залишити потерпілим.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: