АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/1428/2016 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0001671 щодо обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Острожець Млинівського району Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

раніше судимого: 04.04.2006 Радивилівським районним судом Рівненської області за ч.4 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі, 29.05.2014 звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 25 днів,

за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього певних обов`язків, з іспитовим строком на 3 роки.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 09.02.2016 приблизно о 17 годині 45 хвилин, знаходячись в приміщенні супермакету «Сільпо», розташованого по вул. Олеся Гончара, 96 в м. Києва, діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, повторно, таємно, намагався викрасти майно, що належить ТОВ «ФОЗЗІ ФУД», а саме 17 плиток шоколаду на загальну суму 1853 грн. 57 коп., з якими направився до виходу з магазину, однак був зупинений охороною і розуміючи, що його злочинні дії викрито, з метою збереження у себе викраденого майна, раптово почав бігти до виходу з магазину, тим самим намагаючись відкрито викрасти чуже майно, однак був затриманий біля виходу із супермаркету.

В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Києва ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій, посилаючись на незаконність вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність (ст. 75 КК України), невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вказує, що суд першої інстанції фактично не надав належної і достатньої оцінки даним про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, за які відбував реальне покарання у місцях позбавлення волі, однак знову вчинив злочин проти власності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 , які проти неї заперечили, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, за обставин викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.
За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите, повторне, за попередньою змовою групою осіб викрадення чужого майна (грабіж), є правильною.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченої та тяжкості вчиненого злочину внаслідок м`якості, колегія суддів вважає необгрунтованими.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Водночас положення ст. 50 КК України визначають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Покарання ОСОБА_6 призначено судом у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, і є правильним.

З матеріалів кримінального провадження та змісту вироку вбачається, що призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, та звільняючи його від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції, дотримавшись вимог ст. 65 КК України, належним чином врахував характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, особу винного, який вину свою визнав та щиро розкаявся, є особою раніше судимою за корисливий злочин, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

З урахуванням наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, зі встановленням йому максимально можливого іспитового строку на 3 роки та покладенням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 76 КК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції фактично не надав належної і достатньої оцінки даним про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності і відбував реальне покарання у місцях позбавлення волі, після чого вчинив новий злочин проти власності повторно, є безпідставними, оскільки це є кваліфікуючою ознакою вчиненого кримінального правопорушення, що у повній мірі враховано судом при призначенні ОСОБА_6 покарання.

Колегія суддів вважає, що такий захід, як реальне відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 , що пропонуєтьсяпрокурором в апеляційній скарзі, буде непропорційним заходом держави переслідуваній меті виправлення та попередження вчинення особами нових злочинів, яка може бути досягнута у даному випадку шляхом звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. При цьому колегія суддів також враховує предмет злочину плитки шоколаду, які повернуті власнику, а отже реальної шкоди йому не завдано.

З урахуванням того, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції не допущено, підстав для висновку про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та м`якість призначеного ОСОБА_6 покарання, як вказує прокурор, колегією суддів не встановлено, а тому вирок суду щодо ОСОБА_6 має бути залишений без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засутпника прокурора м. Києва ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4