Справа № 373/1469/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Переяслав-Хмельницький кримінальне провадження за № 0000779 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелене Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, військовослужбовця у званні «солдат», який обіймає посаду механіка-водія-оператора 2 батареї протитанкових керованих ракет військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.410 КК України,

ВСТАНОВИВ:
05.11.2015 ОСОБА_4 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі контракту. Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 14.01.2016 № 22 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду механіка-водія-оператора 2 батареї протитанкових керованих ракет.

23.06.2016, виконуючи усне розпорядження командира військової частини по наданню допомоги в переміщенні зброї, солдат ОСОБА_4 у складі робочої команди перебував на складі ракетно-артилерійського озброєння військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 . Цього дня, приблизно о 15:30 год., скориставшись відсутністю дієвого контролю з боку службових осіб військової частини, ОСОБА_4 , діючи в супереч інтересам служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його наслідки, умисно, з метою протиправного збагачення, таємно від оточуючих відчинив ящик, в якому зберігалась зброя та, керуючись корисливим мотивом, взяв звідти два пістолети «ПМ» серія НОМЕР_3 та серія НОМЕР_4 з двома магазинами без набоїв, які поклав під кітель, одягнений на ньому та виніс зі складу ракетно-артилерійського озброєння військової частини. В подальшому ОСОБА_4 переніс викрадену зброю до казарменого приміщення, а увечері 23.06.2016 виніс її за межі військової частини, довівши свій злочинний умисел до кінця. Викраденою зброєю, ОСОБА_4 розпорядився нею на власний розсуд, чим спричинив військовій частині майнової шкоди на суму 1990 грн., яка визначається балансовою вартістю викраденого майна.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 410 КК України.

Згідно статей 1, 7 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військовим майном є державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями ЗСУ на праві оперативного управління. З моменту надходження майна і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна та використовується лише за його цільовим та функціональним призначенням.

В судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, а також визнав всі фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті.

Суд у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та за згодою прокурора та обвинуваченого постановив допитати обвинуваченого, дослідити документи, які характеризують його особу, роз`яснивши правові наслідки такого порядку.

Обвинувачений наддав суду пояснення по обставинам справи, які повністю узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими на досудовому розслідуванні. ОСОБА_4 показав, що він дійсно 23.06.2016 приблизно о 15:30 год. непомітно для оточуючих викрав зі складу ракетно-артилерійського озброєння військової частини польова пошта НОМЕР_2 два пістолети «ПМ» з магазинами для патронів. Спочатку він думав продати їх, а увечері виніс за межі військової частини та під час розпивання спиртних напоїв показав пістолети двом товаришам, залишивши їх в розібраному стані на квартирі солдата ОСОБА_5 . На ранок наступного дня ОСОБА_5 сказав, що злякався та викинув пістолети на смітник, однак знайти їх йому не вдалось.

Проходячи військову службу солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9,11,16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен свято і беззаперечно дотримуватись Конституції України і Законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

ОСОБА_4 порушив вищевказані вимоги Статутів та вчинив кримінально-каране діяння проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин).

Беручи до уваги визнання своєї вини обвинуваченим, аналізуючи його показання та обставини викладені в обвинувальному акті, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні зброї військовослужбовець ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 410 Кримінального кодексу України.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, приймає до уваги особу винного, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до ворсьми років.

Обставинами, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання винного є щире каяття, що проявилось в усвідомленні ним суспільної небезпечності вчиненого діяння, в засудженні своєї злочинної поведінки та в добровільному наданні слідству та суду показань по обставинам справи.

На обліку у лікаря психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, за місцем служби характеризується незадовільно, однак запевнив суд, що не допустить більше подібних вчинків та виправиться.

Враховуючи вищевикладене, відсутність обтяжуючих вину обставин, а також юний вік обвинуваченого, суд вважає за можливе при призначенні основного покарання у виді позбавлення волі, застосувати ст. 75 КК України та звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Витрати на залучення експерта та речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 410 КК України та призначити йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

На період служби в ЗСУ контроль за поведінкою засудженого покласти на командира військової частини за місцем проходження служби.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області з урахуванням положень ч.4 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя