Кримінальне провадження № 629/4960/13-к
Номер провадження 1-кп/629/85/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,потерпілого - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.06.2005 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 206 КК України(1960р.), ч. 1 ст. 122, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
- 28.08.2008 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;
- 06.02.2012 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ст. 395, ст..70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 2 роки 6 місяців;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровське Кіровського району Донецької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з повною середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 17.03.1999 року Кіровським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 143 КК України (1960 р.) до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 1 рік;
- 15.01.2001 року Київським районним судом м. Харкова за ч 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік з конфіскацією майна;
- 19.01.2004 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;
- 13.05.2004 року Северодонецьким міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;
- 19.04.2006 року Київським районним судом м. Харкова із змінами за ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28.11.2006 року за ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці;
- 15.07.2008 року Кіровським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 389, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 4 місяці;
- 14.12.2010 року Кіровським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;
- 26.02.2013 року Кіровським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 162 КК України до обмеження волі строком на 1 рік;
- 06.11.2013 року Кіровським міським судом Донецької області за ст. 395, 71 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць;
- 04.11.2014 року Київським районним судом м.Харкова за ст..185 ч.2 КК України до позбавлення волі на 1 рік 6 місяців
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в :

20.09.2013 року приблизно о 12 годин 35 хвилин, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з раніше знайомим ОСОБА_7 , перебуваючи у приміському електропоїзді сполученням «ст. Лозова - ст. Дніпропетровськ», будучи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно та маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, побачивши провідника пасажирського вагону вказаного потягу,яким виявився гр.. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснили відкрите викрадення чужого майна, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_5 та діяли наступним чином: ОСОБА_8 захопив потерпілого передпліччям в області голови та шиї, переслідуючи мету обмежити можливість здійснення опору потерпілим, а ОСОБА_7 утримував руки останнього. Подолавши таким чином можливість супротиву потерпілого, вирвали з його рук, тобто відкрито заволоділи його майном у вигляді сумки, вартість якої в ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим, з грошима у сумі 145 грн. та особистими документами потерпілого, причинивши останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму. Після вчинення злочину мали реальну можливість розпорядитися викраденим.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 винними себе визнали повністю та пояснили у судовому засіданні, що дійсно скоїли злочин при зазначених обставинах. Обвинувачений ОСОБА_7 , щиро розкаявся у скоєному. Обвинувачений ОСОБА_6 у скоєному не розкаявся.

Зважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю визнали свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, їх свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.4 ст. 12 КК України обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скоїли тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, не одружений, дітей і утриманців не має, не працює, невійськовозобов`язаний, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2005 року, проходив 29.11.2014 року обстеження у лікаря-невропатолога, згідно виписки з історії хвороби № 6142 проходив стаціонарне лікування в Білоцерківській міській лікарні № 2 з 21.05.2013 року по 03.06.2013 року з діагнозом: ВЧМТ, струс головного мозку, множинні, забійні рани голови, множинні садна, забої кінцівок, має хронічний холецистит, диф. зміни печінки. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №932 від 12.11.2013 року ОСОБА_6 виявляє ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості на резидуально-органічному фоні внаслідок перенесеної ЧМТ 2013 (психопатія, збудлива форма, в стані нестійкої компенсації, ускладнена ЧМТ, перенесена в 2013 році в ред. МКБ-9). В момент вчинення правопорушення за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованого правопорушення ОСОБА_6 в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, може предстати перед судом та слідством.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, не одружений, дітей і утриманців не має, не працює, невійськовозобов`язаний, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
Відповідно до ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, сукупності усіх обставин, що їх характеризують,обставин,що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особи обвинувачених,обставин вчинення злочину і ставлення обвинувачених до вчиненого,суд вважає можливим призначити обвинуваченим покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України і приходить до висновку про те,що виправлення обвинувачених можливо лише в місцях позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду,є справедливим, а також необхідним і достатнім для їх виправлення.

Крім того, беручи до уваги, що ОСОБА_6 засуджений за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.02.2012 року за ч.1 ст.263,ч.2 ст.185,ст..395 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробувальним терміном на 2 роки 6 місяців, в період якого скоїв новий злочин, суд вважає за необхідне згідно зі ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком.

Також, суд бере до уваги,що ОСОБА_7 , засуджений за вироком Київського районного суду м.Харкова від 04.11.2014 року до 1 року 6 місяців позбавлення волі, і скоїв злочин до ухвалення вищевказаного вироку.

Тому, згідно з ч.4 ст.70 КК України за правилами,передбаченими в частинах першій третій цієї статті,призначається покарання,якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено,що засуджений винен і в іншому злочині,вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів,зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком,за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ст. ст. 69, 69-1, 75, 76 КК України у суду відсутні.

Обраний запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою суд залишає до вступу вироку в законну силу. Початок строку відбування покарання обвинуваченому рахувати з 21.09.2013 року, відповідно до протоколу затримання особи(т. 1 а.с.138-139).
Обраний запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою суд залишає до вступу вироку в законну силу. Початок строку відбування покарання обвинуваченому рахувати з 21.09.2013 року,відповідно до протоколу затримання особи(т.1 а.с.69-70).
Відповідно до положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-УШ «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та ч.5 ст. 72 КК України, суд вважає необхідним зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання засудженим з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Отже, суд приходить до висновку про необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення з 21.09.2013 року до моменту постановлення вироку із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що відповідає вимогам закону.
Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 5( п`ять) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.02.2012 року у виді 1(одного) року позбавлення волі і остаточно призначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5( п`ять) років 5( п`ять) місяців.
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 5( п`ять) місяців.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання ОСОБА_7 частково зарахувати покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.11.2014 року у виді 1(одного) року позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 5(п`яти) років 5(п`яти) місяців позбавлення волі.

Обраний у відношенні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 рахувати з фактичного затримання їх працівниками міліції, тобто 21.09.2013 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 21.09. 2013року по 19 травня 2016 року з розрахунку один день перебування в Харківській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області (27) за два дні відбування покарання.
Речові докази:сумку чорного кольору, посвідчення залізничника, медичну картку, посвідчення по охороні праці, посвідчення по пожежній безпеці, грошові кошти в сумі 145 гривень, які знаходяться за зберігальною розпискою у ОСОБА_5 - залишити у останнього.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1