Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1706/16-к
№ провадження 1-кп/541/160/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миргород, Полтавської області, із середньою спеціальною освітою, пенсіонерки, вдови, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ст. 310 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в :
За обвинувальним актом, на початку весни 2016 року , точної дати не встановлено, ОСОБА_5 у магазині «Спорттовари», відділ «Рибальство», що розташований в м. Миргороді на автовокзалі за 15 грн. придбала пакет з насінням конопель, а ще один пакет знайшла на території «Центрального ринку» м. Миргорода.

На початку травня 2016 року, точної дати не встановлено ОСОБА_5 в денний час доби, на присадибній земельній ділянці, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, посіяла насіння рослини роду коноплі. В подальшому, коли насіння проросло, ОСОБА_5 в період часу з травня по червень 2016 року, вирощувала рослини коноплі, що зійшли, доглядаючи за ними, прополюючи бур`ян з метою доведення їх до стадії визрівання, до часу, коли 07 липня 2016 року, в ході проведення працівниками поліції огляду за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 були виявлені та вилучені 164 рослин коноплі, кожна з яких мала відокремлений корінь та згідно висновку судово-хімічної експертизи являється рослинами роду коноплі і відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей.

Органом досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 310 ч.2 КК України, як незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

11 серпня 2016 року у кримінальному провадженні №0000764 між прокурором Миргородської місцевої прокуратури, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченою ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачена ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 310 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Також угодою визначено покарання, яке обвинувачена ОСОБА_5 повинна понести, а саме у виді 3-х років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор під час судового розгляду справи, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатна реально виконати зазначене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_6 просив суд угоду затвердити, як таку, що не суперечить вимогам закону.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів , від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 , оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК та КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинила незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, а тому її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 310 КК України, за якою і належить призначити обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд,

з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 серпня 2016 року між прокурором Миргорородської місцевої прокуратури та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000764.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі 164 рослини коноплі, упаковані в полімерний пакунок (мішок) та частини рослин конопель упаковані в 2 полімерні пакети (мішки), що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області знищити.

Процесуальні витрати по справі в сумі 1583 грн. 28 коп. (одна тисяча п`ятсот вісімдесят три гривні двадцять вісім копійок), які пов`язані із залученням експерта, стягнути із ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_7