Справа № 339/314/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2016 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представника служби у справах дітей ОСОБА_9
інспектора привентивної поліції ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000569 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тисів, Болехівської міської ради, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 9-го класу Гузіївської ЗОШ, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Неповнолітній ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло при таких обставинах.
Так, обвинувачений в період з 13.08.2016 по 14.08.2016 року, знаючи, що в будинку ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 нікого немає, вирішив з нього вчинити крадіжку.
Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 , перебуваючи біля вказаного будинку в період з 13.08.2016 по 14.08.2016, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення через незачинене вікно проник в будинок, в якому таємно із гаманця, який перебував в дорожній сумці, викрав гроші в сумі 1600 грн. та 400 доларів США, що еквівалентно 9940 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 11540 грн. Викрадені кошти витратив на розваги та покупки солодощів.
Обвинувачений вину у вчиненому визнав та пояснив, що проживав по сусідству з потерпілою і в середині серпня 2016 року побачив, що вона перебуває у літній кухні, а в будинку нікого немає. Вирішив вчинити крадіжку з будинку, куди проник через бокове вікно від стежки. З сумки витягнув чорний гаманець, в якому було багато грошей, але він взяв тільки 400 доларів та 1600 грн. Побіг до ОСОБА_11 , показав йому гроші, які потратив на солодощі та ігри, хоча знав, що кошти потрібні батькові на операцію. До будинку потерпілої проникав один раз. На даний час усвідомив, що вчинив неправильно, у вчиненому щиро розкаюється.
Окрім визнання вини обвинуваченим його винність повністю підтверджується сукупністю належних, допустимих і узгоджених між собою доказів, досліджених судом безпосередньо в судовому засіданні відповідно до вимог ст.92 КПК України.

Зокрема, з пояснень потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що 12.08.2016 року до неї приїхав чоловік та привіз гроші. В неділю, повернувшись з церкви, дізналася від чоловіка про те, що з гаманця сумки в будинку викрадено гроші : 400 доларів США та 1600 грн. Оскільки в поліцію не могла додзвонитися, то в понеділок зранку написала заяву про вчинення крадіжки. В неї відразу виникла підозра на обвинуваченого, оскільки він в суботу декілька раз приходив до них в літню кухню та просив позичити молоток, і таким чином знав, що в будинку нікого немає. Тому вона прийшла до його батьків та повідомила про крадіжку, проте вони зреагували негативно та обвинуватили її в тому, що вона немає рахунку грошам. Їй дуже прикро, що крадіжку вчинив ОСОБА_12 , адже вона часто допомагала його сім`ї, надаючи продуктів харчування, оскільки сім`я є малозабезпеченою. Знаючи, що батько обвинуваченого хворий та потребує оперування, збирала кошти на його лікування. Оскільки під час розгляду справи в суді батько обвинуваченого частково відшкодував їй збитки в сумі 2000грн., то нею подана заява про зменшення розміру цивільного позову до 9540 грн. (а.с.58).
Пояснення потерпілої щодо обставин скоєння крадіжки в належній їй частині будинку, підтверджується матеріалами справи , зокрема:
- протоколом огляду місця події, фототаблицями до нього , в яких зафіксовано, що місцем події являється господарство ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 . Одноповерховий будинок складається з двох частин, до якого є два входи. Захід до частини будинку, де мешкає ОСОБА_4 , здійснюється через одностворчасту металічну хвіртку. З передньої сторони мається ганок з кількома вікнами, які на момент огляду зачинені. Зліва від нього двостворчасте дерев`яне вікно, яке також зачинене. На момент огляду обстановка в будинку не порушна. Зі слів ОСОБА_4 , . з даних кімнат з різних місць протягом серпня 2016 року викрадали гроші (а.с.74 ).
- довідкою тарифів НБУ офіційного курсу долара, згідно якої станом на 12.08.2016 року вартість за 1 долара США становить 24.85 грн. (а.с.85 )
Неповнолітній свідок ОСОБА_11 підтвердив, що товаришував раніше з ОСОБА_5 , але в даний час з ним стосунки не підтримує. У серпні місяці він купував йому сигарети та чіпси, де ОСОБА_12 розповідав, що у нього буде ще багато грошей, звідки будуть гроші не повідомляв. У той час вони їздили у м.Долина в інтернет-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де за все розплачувався ОСОБА_12 . ОСОБА_12 йому признався, що гроші викрав у сусідки, проникши в її будинок.
Аналізуючи та оцінюючи здобуті у провадженні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена, його дії правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України , оскільки він вчинив крадіжку, поєднану з проникненням у житло.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Оскільки обвинувачений є неповнолітній, то при призначенні йому покарання, суд також враховує положення, викладені у ст. 103 КК України, а саме: 1) умови життя та виховання неповнолітнього; 2) вплив на неповнолітнього дорослих; 3) рівень розвитку неповнолітнього; 4) інші особливості особи неповнолітнього.
З пояснень батьків обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як законних представників, вбачається, що їхня сім`я багатодітна (шестеро дітей), ОСОБА_12 є наймолодшою дитиною. СІм"я не має власного житла та прописки. Батько є інвалідом 1 групи через вади зору, а мати часто виїжджає на сезонні роботи, щоб заробити кошти на утримання сім`ї. ОСОБА_12 їх не слухає, але допомагає по господарстві. Вказали, що вони обоє не мають впливу на сина і не можуть проконтролювати його поведінку.
Інспектор привентивної поліції ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_5 29.09.2016 року поставлений на облік. З його батьками зв`язку немає, оскільки постійно виключені телефони. Відвідавши школу, вона дізналася від дирекції про те, що обвинувачений школу майже не відвідує : він приходить на один урок і втікає, але додому не приходить. Батьки не належно приділяють увагу синові, він у 9 класі не вміє читати і писати. З цього приводу зверталися до батьків, але вони не реагували. Має таких самих друзів, як він .
Представник служби у справах дітей підтвердила, що сім`я обвинуваченого немає власного житла, і відповідно, постійного місця проживання. На даний час сім`я проживає у с.Гузіїв , недалеко біля школи. Вважає, що батьків потрібно притягнути до відповідальності за неналежне виховання сина, який пропускає уроки, не вміє читати і писати. В сім`ї вплив на нього має тільки сестра ОСОБА_13 , але вона виїжджає на роботу за межі України.

Згідно Звіту про неповнолітнього обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_5 є здоровим, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, інформація про розумову відсталість відсутня, рівень його розвитку відповідає його віку. Проживає у багатодітній сім`ї, четверо дітей повнолітні. Сім`я власного житла не має і проживають у найманих будинках. Батько є інвалідом, а мама часто виїжджає на сезонні роботи. Зі слів батьків, син їх не слухає. З однокласниками та вчителями ОСОБА_5 не конфліктує, виявляє низький рівень знань, пропускає навчання без поважних причин, на зауваження не реагує. Свій вільний час проводить на вулиці. У гуртках та секціях участі не приймає. Серед однокласників ОСОБА_12 друзів не має, дружив з старшими хлопцями з асоціальною поведінкою. Сім`я перебуває на обліку МЦСССДМ і буде взята під соціальний супровід. Він шкодує про вчинене, усвідомлює, що вчинив неправильно, щиро розкаюється і стверджує, що до вчинення діяння, у якому обвинувачуються, його ніхто з дорослих не підбурював. (а.с.59-60).

Обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно довідки-характеристики вбачається, що він є учнем 9 класу Гузіївської ЗОШ I-III ступенів. Має навчальні досягнення низького рівня, не виявляє зацікавлення до навчання. На уроках байдужий, не виконує домашнє завдання, відвідує школу не регулярно і має багато пропусків без поважних причин. Бере участь у житті школи, але ініціативи ніколи не виявляє. Має порушення дисципліни, схильний до протиправної поведінки. Батьки не завжди приділяють належну увагу синові ( а.с.83) .

До обставин, що пом"якшують обвинуваченому покарання суд відносить : визнання вини, розкаяння у вчиненому, його неповноліття, часткове відшкодування шкоди його батьками.
Суд вважає, що наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, складні умови життя та виховання неповнолітнього; його поведінка після вчинення злочину, коли він осудив свої дії, ставлення до потерпілої, перед якою вибачився, щирого покаявся у вчиному, дають підстави застосувати для неповнолітнього ОСОБА_5 положення ст.75, 104 КК України, оскільки виправлення останнього та попередження скоєння нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою з іспитовим строком.
Заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 9540грн., що становить вартість викраденого (з врахуванням 2000грн., які повернуті батьком обвинуваченого), підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як зазначено ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими кримінальним процесуальним кодексом України.
Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв"язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ч.3 ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Права неповнолітньої особи, яка має неповну цивільну дієздатність фізичної особи у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років визначені ст.32 ЦК України.

Згідно ч.3 ст.33 ЦК України, неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно дост.1179 цього Кодексу.

Відповідно до чч.1,2 ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їх вини.

Цей обов`язок відповідно до ч.3 ст179 ЦК припиняється після досягнення особи, яка завдала шкоди, повноліття.

Таким чином, як вбачається з норм матеріального права, відповідальність батьків за шкоду, завдану неповнолітньою особою, за своїм характером є додатковою, тобто похідною від відповідальності їх дитини.

Батьки несуть відповідальність за наявності двох умов: їх неправомірної поведінки, що сприяла виникненню шкоди та відсутності у неповнолітньої особи майна або заробітку достатнього для відшкодування.

Судом встановлено, що неповнолітній відповідач ОСОБА_5 навчається у школі, не має жодного майна на відшкодування завданої шкоди.

Відсутності своєї вини в недостатньо належному догляді та вихованні дитини її батьки всупереч ст. 60 ЦПК України не надали.

Відповідальність батьків має додатковий (субсидіарний) характер. Субсидіарна відповідальність за неповнолітнього віком від 14 до 18 років покладається на обох батьків за принципом рівної дольової відповідальності незалежно від того, проживають вони разом чи окремо.

Таким чином, відсутність у неповнолітнього ОСОБА_5 на момент розгляду справи майна, не дає підстав для покладення на нього обов`язку відшкодувати позивачеві завдану їй матеріальну шкоду, оскільки такий обов`язок лежить на його батьках відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які у зв`язку з неналежним вихованням сина є винними у вчиненні ним злочину відносно позивача.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Керуючись ст. 368, 370-374 КПК України, на підставі ст. 75, 104 КК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
З урахуванням положень ст.104 КК України, відповідно до статей 75-76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, встановивши його з іспитовим строком один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2 і 3 ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання чи роботи.

Зобов"язати службу у справах дітей Болехівської міської ради проводити з неповнолітнім ОСОБА_5 соціально- виховну роботу у відповідності до ст. 13 Закону України «Про пробацію».

Цивільний позов ОСОБА_4 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в рівних частках в на користь ОСОБА_4 по 4770 (чотири тисячі сімсот сімдесят) грн. заподіяної матеріальної шкоди .

Стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проводити до досягнення ОСОБА_5 вісімнадцятирічного віку .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.
Суддя ОСОБА_1