печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 (в режимі відеоконференцзв`язку)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 завернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також на майно, вилучене 14.07.2016 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 :
- мобільний телефон марки «IPhone», ІМЕІ НОМЕР_1 ;
- грошові кошти в сумі 700 доларів США;
- банківську пластикову картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ;
- оптичний диск з написом на ньому ОСОБА_5 ;
- флеш-накопичувач «DT 101 G2», 16 Gb;
- ноутбук марки «НР», серійний номер R52G31WS3RA.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що Відділом з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001508 від 15.07.2015 за ч. 4 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , обіймаючи посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів укримінальному провадженні та запобігання корупції прокуратури Автономної Республіки Крим, діючи за попередньою змовою групою осіб з прокурором вказаного відділу прокуратури АР Крим ОСОБА_8 упродовж липня 2015 року - лютого 2016 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, під час зустрічей висловив прохання підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000094 ОСОБА_9 передати йому неправомірну вигоду в сумі 45 000 доларів США, що згідно офіційно встановленого Національним Банком України курсу валют становило 945 тисяч гривень і складало особливо великий розмір, оскільки більше, ніж у п`ятсот разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян, за вирішення питання у кримінальному провадженні № 0000094 про зміну підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а також за зміну кваліфікації його дій з ч. 1 ст. 111 КК України на ч. 1 ст. 110 КК України, укладення угоди про визнання винуватості з визначенням покарання, не пов`язаного із позбавленням волі до завершення досудового розслідування.
В подальшому, на прохання ОСОБА_9 сума неправомірної вигоди була зменшена до 15 000 доларів США.
14.07.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК У країни.
Під час розслідування вказаного кримінального провадження, 14.07.2016 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 виявлено та вилучено наступні речі і документи:
- мобільний телефон марки «IPhone» ІМЕІ НОМЕР_1 ;
- грошові кошти в сумі 700 доларів США;
- банківську пластикову картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ;
- оптичний диск з написом на ньому ОСОБА_5 ;
- флеш-накопичувач «DT 101 G2», 16 Gb;
- ноутбук марки «НР», серійний номер R52G31WS3RA.
Слідчий зазначає, що вилучені 14.07.2016 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 речі та документи є майном, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Крім того, санкція ч. 4 ст. 368 КК України передбачає такий вид покарання, як конфіскація майна.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_5 має у власності будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який підлягає арешту у зв`язку з забезпеченням виконання покарання у виді конфіскації майна.
Слідчий зазначає, що незастосування заборон використання та розпорядження цими активами призведе до необхідності їх повернення особі, у якої вони були вилучені, та, тим самим, позбавить можливості сторону обвинувачення використовувати їх в якості речових доказів у даному кримінальному провадженні та довести вину осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність в арешті вказаного майна.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити на підставі викладеного в ньому.
Підозрюваний та його захисник вважали відсутніми підстави для задоволення клопотання з огляду на порушення судом процесуальних строків його розгляду та відсутність підтверджених даних щодо належності вилученого майна ОСОБА_5 . Зазначили, що частина вилученого майна належить його співмешканці, а саме мобільний телефон, ноутбук та планшет, придбані за її власні грошові кошти, про що надали слідчому судді відповідне клопотання. Також захисник зазначила, що арешт на квартиру ОСОБА_5 не зможе забезпечити цивільного позову, оскільки знаходиться на окупованій території та його стан невідомий.
Слідчий суддя, вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, надходить до наступного висновку.
Департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001508 від 15.07.2015 за ч. 4 ст. 368 КК України.
14.07.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК У країни.
Під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 вилучене наступне майно:
- мобільний телефон марки «IPhone», ІМЕІ НОМЕР_1 ;
- грошові кошти в сумі 700 доларів США;
- банківську пластикову картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ;
- оптичний диск з написом на ньому ОСОБА_5 ;
- флеш-накопичувач «DT 101 G2», 16 Gb;
- ноутбук марки «НР», серійний номер R52G31WS3RA.
Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_5 на праві власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Отже, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
У даному випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КПК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, санкція якого передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України закріплено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, з огляду на кваліфікацію дій ОСОБА_5 та конкретні обставини справи, наведене слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні обґрунтування, вважаю наявними підстави для задоволення клопотання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна, оскільки у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики його знищення чи втрати.
Посилання сторони захисту на належність вилучених під час обшуку мобільного телефону та ноутбука співмешканці ОСОБА_5 не спростовує того, що вказані речі можуть містити інформацію про кримінальне правопорушення та мати доказове значення в кримінальному провадженні. Зокрема, як зазначено в клопотанні ОСОБА_10 , вилучений мобільний телефон вона передала у користування ОСОБА_5 . В свою чергу з метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладено на майно будь-якої особи, що передбачено ч. 3 ст. 170 КК України.
Інші доводи сторони захисту висновків слідчого судді не спростовують.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на - будинок за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження вказаним майном.
Накласти арешт на майно, вилучене 14.07.2016 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 :
- мобільний телефон марки «IPhone», ІМЕІ НОМЕР_1 ;
- грошові кошти в сумі 700 доларів США;
- банківську пластикову картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ;
- оптичний диск з написом на ньому ОСОБА_5 ;
- флеш-накопичувач «DT 101 G2», 16 Gb;
- ноутбук марки «НР», серійний номер R52G31WS3RA -. шляхом заборони розпорядження та користування означеним майном.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1