печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.06.2016 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002530 від 04.04.2016, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Щасливе Липовецького району Вінницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який одружений, до затримання не працював, не зареєстрований на території України, без визначеного місця проживання, раніше не судимий, -

та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Бондурівка Чечельницького району Вінницької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який розлучений, до затримання не працював, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб, 04 квітня 2016 року, приблизно о 16.00 год., маючи спільний умисел на незаконне заволодіння автомобілем «ВАЗ 2101», 1979 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_8 , діючи з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу підійшли до проїзної частини навпроти будинку № 35 по вул. Кіквідзе в м. Києві. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_3 штовхали автомобіль у напрямку провулку Військового в м. Києві. У зв`язку із неможливістю подальшого штовхання автомобіля «ВАЗ 2101» по проїжджій частині дороги по вулиці Кіквідзе в м. Києві, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 залишили автомобіль на узбіччі проїзної частини біля будинку № 36 по вул. Кіквідзе в м. Києві та демонтували акумулятор, яким розпорядились на власний розсуд.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , кожний окремо, в судовому засіданні повністю визнали свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, заявили про щире каяття у вчиненому.

По суті фактичних обставин справи пояснили, що у зв`язку з відсутністю постійного місця проживання , вони тимчасово проживали в підвалі будинку АДРЕСА_2 . 01.04.2016 біля будинку № 35 по вул. Кіквідзе в м. Києві побачили автомобіль «ВАЗ 2101» червоного кольору, до якого протягом декількох днів ніхто не підходив. 04.04.2016, приблизно о 16.00 год., вони підійшли до автомобіля «ВАЗ 2101» червоного кольору, який складався із запчастин різного кольору і та стояв по вул. Кіквідзе у м. Києві, маючи умисел на його заволодіння з метою розукомплектувати та продати на запчастини. Вони відштовхали автомобіль з вказаного місця та протягнули його до перехрестя метрів 100, проте автомобіль був важкий і штовхати його вгору не виявилось можливим, у зв`язку з чим вони зняли з автомобіля акумулятор, а автомобіль залишили на перехресті. Невдовзі їх було затримано працівниками поліції, після чого підійшов потерпілий, якому вони цей автомобіль повернули та допомогли відштовхати на місце, акумулятор також був повернутий. Свої дії охарактеризували негативно.

Приймаючи до уваги, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , повністю визнали свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, їх показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченим та іншим учасникам судового розгляду були роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинувачених допустимими доказами у справі, суд приходить до висновку про доведеність їх вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки вони, діючи за попередньою змовою групою осіб, вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу кожного з обвинувачених, наявність (відсутність) обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, процесуальну позицію потерпілого.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили тяжкий злочин (ст. 12 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України).

Вивченням даних про особу обвинувачених судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштований, проте займався суспільно корисною працею, будучи зварювальником, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, розлучений, з повною загальною середньою освітою, до затримання не працював, проте займався суспільно - корисною працею, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання для кожного з обвинувачених, суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття у вчиненні злочину. Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом під час розгляду справи не встановлено.

Враховуючи позитивні дані про особу обвинувачених, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину та претензій зі сторони потерпілого, якому все майно повернуто, суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за їх поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. При цьому, ОСОБА_3 зобов`язувався здійснити реєстрацію у Центрі обліку бездомних громадян по вул. Суздальській, 4/6 у м.Києві, де зобов`язувався перебувати в період випробування.

На підставі п. 3 ч.1 ст. 118, ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинувачених на користь держави процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи, а долю речових доказів - вирішує у відповідності до положень до ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися на реєстрацію до кримінально виконавчої інспекції зі встановленою періодичністю.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися на реєстрацію до кримінально виконавчої інспекції зі встановленою періодичністю.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи № 1956/д від 13.04.2016 в розмірі 527, 76 грн. з кожного.

Речові докази:

-- три сліди папілярних узорів, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - в подальшому зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-автомобіль «ВАЗ 2101», 1979 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 і акумулятор, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , - залишити в його користуванні.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши їх з-під варти негайно в залі суду та зобов`язавши з`являтися за викликом суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_1