Справа № 127/4905/16-к
Провадження №11-кп/772/732/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 з внесеними до неї доповненнями захисника засудженого адвокатом ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 6 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№86) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , засудженого Оболонським районним судом м. Києва від 15.01.2010 за ст. 187 ч.4, ст. 70 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27.08.2010 року вирок Оболонського районного суду м. Києва від 15.01.2010 року змінено, ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, згідно ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання вироків, призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, зараховано повністю відбуте покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 21.07.2009 року - 9 місяців 23 дні, та призначено покарання у виді 9 років 2 місяців 7 днів позбавлення волі з конфіскацією майна;
-згідно ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 14.01.2016 року зараховано йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.12.2008 року по 25.09.2009 року та з 08.10.2009 року по 27.08.2010 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,

в с т а н о в и в :
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№86) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_9 , яке мотивоване тим, що засуджений відбув 3/4 строку покарання та довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Розглянувши матеріали подання, суд відмовив в його задоволенні за недоведеності виправлення засудженого.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 з внесеними до неї доповненнями захисника засудженого адвокатом ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання, вказує на те, що при розгляді клопотання, судом не достатньо було враховано те, що засуджений має десять заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці та одне дисциплінарне стягнення за зберігання забороненого предмету, яке на даний час погашене.

Заслухавши суддю - доповідача, засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу засудженого з доповненнями до неї захисника, прокурора ОСОБА_6 , який наполягав на залишенні ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Висновок суду про необхідність відмови в задоволенні подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№86) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 обґрунтований, відповідає вимогам ст. 81 КК України, ч.1 ст. 6 КВК України та узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зокрема, того, що суд, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого, повинен враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання.

В ході судового розгляду подання встановлено, що ОСОБА_7 відбув 3/4 строку покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів того, що він став на шлях виправлення. Так, за час відбування покарання ОСОБА_7 має дев`ять заохочень, характеризується позитивно, працевлаштований, однак, має три дисциплінарні стягнення: 11.04.2009 - за зберігання забороненого предмету оголошено три доби карцеру, 25.08.2009 за зберігання забороненого предмету оголошено три доби карцеру та 09.09.2015 за зберігання забороненого предмету оголошено три доби ДІЗО, що жодним чином не свідчить про його виправлення.

За таких обставин суд вірно дійшов висновку, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення і обґрунтовано відмовив в задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 з внесеними до неї доповненнями захисника засудженого - адвокатом ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06.04.2016 про відмову в задоволенні подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№86) про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: (підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: