У х в а л а

2 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3., розглянувши заяву захисника ОСОБА_4. про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 червня 2016 року щодо ОСОБА_2 Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

У заяві захисник ОСОБА_4., діючи в інтересах засудженого ОСОБА_2, порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 червня 2016 року щодо ОСОБА_2 на підставі пункту 2 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 50 КПК повноваження захисника у кримінальному провадженні підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У порушення наведених вимог закону захисник ОСОБА_4. не долучив до заяви ордер, якій би підтверджував його повноваження представляти інтереси засудженого ОСОБА_2 у Верховному Суді України.

Статтею 448 КПК передбачено, що в заяві про перегляд Верховним Судом України судових рішень повинно бути викладено й обґрунтування підстави для перегляду судового рішення.

Тобто у заяві, поданій із зазначеної вище підстави, повинно бути наведено, яка саме норма права, передбачена КПК неоднаково застосована судом касаційної інстанції в двох і більше рішеннях цього суду, в чому полягає різниця змісту цих рішень з обгрунтуванням неправильності висновків суду касаційної інстанції в оспореному рішенні у порівнянні з іншими.

Однак подана заява захисника ОСОБА_4. цим вимогам не відповідає.

Зокрема, в заяві не конкретизовано, яка саме норма права, передбачена КПК неоднаково застосована судом касаційної інстанції в двох і більше рішеннях цього суду та не здійснено порівняння оспорюваних висновків касаційного суду щодо їх застосування з порівнюваними.

Крім того, суд звертає увагу на те, що на обґрунтування підстави для перегляду оскаржуваної ухвали касаційного суду, захисник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 червня 2016 року щодо ОСОБА_2, а у прохальній частині заяви, захисник просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2016 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, яку до заяви не додав.

Ураховуючи, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій засобами, передбаченими КПК, суд позбавлений можливості самостійно зробити висновок, які саме норми КПК за змістом заяви та долучених для порівняння рішень суду касаційної інстанції захисник розцінює як неоднаково застосовані.

Зазначені недоліки, встановлені при перевірці відповідності заяви вимогам КПК, перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

На підставі наведеного, керуючись статтею 450 КПК,

у х в а л и л а:

Про недоліки заяви повідомити заявника - адвоката ОСОБА_4. та надати йому строк для їх усунення до 26 вересня 2016 року.

У разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_3