Справа № 524/8332/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2016 року Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у

складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чигирин Черкаської області, громадянина України, що має середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.03.2015 року за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.01.2016 року іспитовий строк скасовано, направлено для відбування покарання, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17.08.2015 року, близько 10:00 годин, ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи в квартирі свого знайомого ОСОБА_6 в кімнаті АДРЕСА_2 , діючи з прямим злочинним умислом, з корисливих мотивів таємно викрав ноутбук марки «DEL», належний ОСОБА_6 , який стояв на столі в кімнаті, вартість якого становить 5000 гривень. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальний збиток на суму 5000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно, і пояснив, що він, дійсно вчинив інкримінований йому злочин у спосіб, в час та за обставин, зазначених в обвинувальному акті.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що вони з обвинуваченим товаришували. Обвинувачений часто бував у нього квартирі. Іноді потерпілий давав йому ключі від своєї квартири. 17.08.2015 року, вранці до нього на роботу прийшов обвинувачений і попросив ключі від квартири, щоб провести там певний час. Пізніше того ж дня його співробітники віддали йому ключі, які передав обвинувачений. Коли потерпілий прийшов до квартири, то побачив, що немає належного йому ноутбука марки «DEL», і одразу зрозумів, що його взяв обвинувачений. Він почав йому телефонувати, але той не відповідав. Ноутбук йому повернуто. Претензій до обвинуваченого не має, просив суворо його не карати.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріалі, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений вчинив інкримінований йому злочин, і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину суд виходить з наступного. Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості. Обвинуваченим вчинений один умисний корисливий злочин, яким завдано майнової шкоди потерпілому. На час судового розгляду шкоду відшкодовано.

Обвинувачений має судимість. Злочин вчинений обвинуваченим під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. За місцем проживання на обвинуваченого скарг та заяв не надходило, що характеризує його з позитивної сторони, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансері не знаходиться.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, враховуючи його вік та стан здоров`я, поведінку до вчинення злочинів, з якої вбачається, що обвинувачений не має бажання стати на шлях виправлення, але враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність претензій з боку потерпілого, суд, керуючись ч. 2 ст. 50 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі в межах мінімального строку, передбаченого ст. 63 КК України, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Суд не вважає за можливе застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України, оскільки не вбачається наявності кількох обставин, які б пом`якшували покарання та істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.03.2015 року обвинувачений засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.01.2016 року іспитовий строк скасовано, обвинуваченого направлено для відбування покарання, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи те, що інкримінований обвинуваченому злочин вчинений ним після ухвалення попереднього вироку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.03.2015 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України та до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

На підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.01.2016 року ОСОБА_5 був тимчасово залишений у Полтавському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Полтавській області до розгляду даного кримінального провадження, де знаходився до дня ухвалення вироку. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року).

За таких обставин, зарахуванню до строку відбування покарання ОСОБА_5 підлягає строк попереднього ув`язнення з 18 січня 2016 року по 25 березня 2016 року, що відповідно до ст. 73 КК України складає 68 днів. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України цей строк повинен бути зарахований в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Таким чином, зарахуванню в строк покарання, призначеного ОСОБА_5 цим вироком, підлягає 136 днів позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Для забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання, яке слід відбувати в місцях позбавлення волі, та з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку, суд вважає за необхідне залишити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі,

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.03.2015 року у виді 6 місяців позбавлення волі і остаточно призначити покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 25 березня 2016 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 до строку відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 18 січня 2016 року по 25 березня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у виді 136 днів позбавлення волі.

Речовий доказ: ноутбук марки «DEL Inspirion 3541» - залишити у власності ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області.

Головуючий: ОСОБА_1