Справа № 635/5691/16-к
Провадження 1-в/635/1564/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2016 року с. Покотилівка.
Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника Темнівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 100) ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка заяву засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приморський м. Феодосія АР Крим, громадянина України, освіта середня, неодружений, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 1) 18.08.1999 року Феодосійським міським судом АР Крим за ст. 143 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки шість місяців, звільненого з місць позбавлення волі 13.07.2000 умовно-достроково, на невідбутий строк вісім місяців 28 днів; 2) 18.06.2002 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки, звільненого з місць позбавлення волі 20.02.2007 року в за відбуттям строку покарання; 3) 09.11.2012 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 263, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією всього майна, що є його власністю,

про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з клопотанням та просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк, посилаючись на те, що з 28.12.2012 року відбуває покарання в Темнівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 100), не має стягнень, має заохочення, став на путь виправлення, не порушує режим відбуття покарання.

Засуджений ОСОБА_5 надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до положень ч.4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Представник адміністрації Темнівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 100) ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та пояснив, що засуджений ОСОБА_5 працевлаштований до ремонтно-будівельної бригади, залучається до робіт з благоустрою установи, до праці ставиться позитивно, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень пожежної безпеки і безпеки праці, а тому сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_5 за час відбуття покарання не довів своє виправлення сумлінним ставленням до праці, в період з 2013 року по 2016 рік не працював та не залучався до оплатної праці, не намагався відшкодувати завдану скоєними злочинами шкоду, а винесені засудженому заохочення скасовані.

Суд, заслухавши думку прокурора, представника Темнівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 100), перевіривши матеріали справи та особистої справи засудженого ОСОБА_5 , приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 засуджено 09.11.2012 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 263, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією всього майна, що є його власністю. Початок строку відбуття покарання 21.08.2012 року, кінець строку відбуття покарання 16.05.2018 року. В Темнівській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 100) утримується з 28.12.2012 року (а.с. 69).

За час відбуття покарання Темнівській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 100), а саме з січня 2013 року по січень 2016 року, працював лише один місяць в травні 2015 року на ремонтно-будівельних роботах в житловій зоні, що підтверджується довідкою про працевлаштування засудженого ОСОБА_5 в Темнівській виправній колонії (№ 100) (а.с. 68). За вказаний період заробітна плата засудженому не нараховувалась (а.с. 67).

Матеріали справи містять витяг з Наказу начальника Темнівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 100) про призначення на 0,5 ставки столяра засудженого ОСОБА_5 з 01.02.2016 року (а.с. 53). Вказаний витяг з Наказу не містить номеру, дати та підпису керівника установи, що суперечить вимогам Наказу № 109 від 29.09.2012 року Державної Пенітенціарної служби України.

Згідно довідки про заробітну плату, засуджений ОСОБА_5 в період січня-травня 2016 року працював, йому було нарахована заробітна плата, але будь яких відомостей щодо відшкодування стягнутих вироком суду судових витрат та завданих злочинами матеріальної шкоди потерпілим, матеріали справи не містять.

Суд критично ставиться до посилання засудженого ОСОБА_5 про наявність у нього заохочень та посилання представника адміністрації Темнівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 100) про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, 22.06.2016 року заступником керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 було дано вказівки про скасування Наказів начальника установи № 24 с/к від 31.07.2013 року, № 35-з від 10.11.2014 року, № 16-з/ОД від 29.05.2015 року, № 17-з/ОД-15 від 19.06.2016 року, № 19-з/ОД-15 від 14.07.2015 року, № 24-з/ОД-15 від 01.10.2015 року, № 4-з/ОС-16 від 22.01.2016 року та постанови від 24.05.2016 року в частині застосування заохочень відносно ОСОБА_5 , як таких, що не відповідають вимогам ст. 130 КВК України. Крім того, було скасовано Рішення комісії, оформлені протоколами № 23 від 08.06.2016 року та № 24 від 15.06.2016 року в частині надання погодження щодо застосування заохочувальної норми у вигляді направлення подання до суду для розгляду питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , як таких, що суперечать вимогам ст. 81 КК України та вказано на необхідність відкликання матеріалів, направлених до суду про умовно-дострокове звільнення засудженого та вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, з вини яких стали можливими вказані порушення (а.с. 78-79).

30.06.2016 року заступником начальника Темнівської виправної колонії (№ 100) було направлено лист на адресу Харківського районного суду Харківської області про відкликання матеріалів про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 (а.с. 83), в зв`язку з чим Ухвалою Харківського районного суду Харківської області 04 липня 2016 року подання начальника Темнівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 100) про умовно-дострокове звільнення від покарання ОСОБА_5 було залишено без задоволення (а.с. 26).

Крім того, матеріали особової справи містять рапорти працівників Темнівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 100) про те, що засуджений 17.01.2013 року намагався самовільно покинути локальний сектор та був затриманий працівниками адміністрації та доставлений до чергової частини (а.с. 18-19) та пояснення засудженого з цього приводу.

Викладене свідчить про наявність випадку порушення засудженим ОСОБА_5 вимог режиму відбуття покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Частиною 2 ст. 81 КК України встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Враховуючи наявність випадку порушення ОСОБА_5 вимог режиму відбуття покарання, відсутність його заохочувань з боку адміністрації установи виконання покарань та належного відношення засудженого до праці, що полягає в тому, що з січня 2013 року по січень 2016 року, він працював лише один місяць в травні 2015 року, а в період січня-травня 2016 року, коли працював та йому була нарахована заробітна плата, стягнуті вироком судові витрати та завдану злочинами матеріальну шкоду потерпілим, не намагався відшкодувати, суд приходить до висновку про відсутність позитивних змін у свідомості засудженого, що також вказує, що він не став на шлях виправлення та в його особистості не розпочався процес позитивних змін і застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

Керуючись ст. 537 КПК України, ст. 81 КК України, п.п. 3, 5, 15, 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року № 2, п.10 Перехідних положень КПК України в редакції від 13.04.2012 року, суд, -

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом семи діб з дня її проголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя: ОСОБА_1 .