Справа № 137/707/15-к
Провадження №11-кп/772/619/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2016 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000222 за апеляційною скаргою із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року про затвердження угоди про визнання винуватості від 16 квітня 2015 року яким засуджено

ОСОБА_9 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
-за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Згідно вироку суду, ОСОБА_9 , в серпні 2014 року, більш точної дати слідством встановити не представилось можливим, перебуваючи неподалік сільського ставу в с. Вінниківці Літинського району Вінницької області виявив дикоростучі кущі коноплі, з яких, діючи умисно, незаконно придбав, а саме зірвав декілька верхівок, які просушив, подрібнив та відніс до одного із закинутих будинків в с. Степівка Деражнянського району Хмельницької області, де почав зберігати. У подальшому ОСОБА_9 12.02.2015 року о 14 год. 30 хв., перебуваючи на території власного домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 400 гривень незаконно збув ОСОБА_10 подріблену речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 206 від 14.02.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса канабісу ( у перерахунку на висушену речовину) становить 14, 90 г.

Крім того, ОСОБА_9 24.02.2015 року приблизно о 13 год. 40 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , зо грошові кошти в сумі 500 грн. повторно, незаконно збув ОСОБА_10 подріблену речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 277 від 27.02.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса канабісу ( у перерахунку на висушену речовину) становить 13.64 г.
Обвинувальний акт надійшов до суду із угодою про визнання винуватості від 16.04.2015 року.
Обвинувачений ОСОБА_9 не погодившись із вироком суду подав апеляційну скаргу із доповненнями, в яких просить вирок Літинського районного суду Вінницької області від 20 травня 2015 року щодо нього скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Свої вимоги ОСОБА_9 мотивує тим, що в судовому засіданні не було оглянуто жодного доказу для встановлення фактичних обставин для визнання його винуватим, суд не витребував матеріали кримінального провадження у прокурора, не перевірив їх, а розглянув справу та прийняв рішення по суті в підготовчому судовому засіданні виключено на підставі обвинувального акта та угоди про визнання винуватості.
На думку ОСОБА_9 , дотримуючись ч. 6 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний пересвідчитись у добровільності зізнання у вчиненні злочину та в дійсності бажання обвинуваченого вступити у переговорний процес щодо визнання своєї винуватості, що в свою чергу судом не було перевірено.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисників, який просив задовольнити його апеляційну скаргу з мотивів наведених в ній, прокурора, який також просив скасувати ухвалу суду, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу адвоката слід задовольнити.
Відповідно до загальних засад кримінального провадження, закріплених в ст. 7 КПК України та вимог ст. 370 КПК України рішення суду має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 18 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 визначено, що за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК України; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення;або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодовідкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Незважаючи на вище викладене, судом достовірно не з`ясовано думку обвинуваченого про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 474 КПК України, перед ухваленням вироку на підставі угод, суд має з`ясувати в обвинуваченого, чи повністю він розуміє: 1) права, надані йому законом; 2) наслідки укладення та затвердження угод; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Негативна відповідь на будь-яке із поставлених запитань зобов`язує суд дати відповідні роз`яснення.
Крім того, суд шляхом вивчення витребуваних документів, проведення опитування сторін, інших учасників судового провадження зобов`язаний переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Як вбачається з технічного запису судового процесу, під час розгляду провадження в суді першої інстанції, на неодноразові запитання суду щодо того, чи розуміє ОСОБА_9 зміст та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, засуджений тривалий час не міг дати чіткої відповіді і спочатку вказав, що йому не все зрозуміло що зазначено в угоді, в подальшому на уточнюючі запитання головуючого погодився, що розуміє зміст угоди, а висловлюючи позицію щодо необхідності затвердження угоди відповів: «Хай буде так».
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_9 заперечив свою вину в пред`явленні підозри та наполягав, що не зрозумів вірно суд.
Наведене викликає сумніви у повному усвідомленні засудженим всіх зазначених обставин і наслідків затвердження угоди.
В зв`язку із викладеним вирок суду слід скасувати, відмовити в затвердженні угоди та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Запобіжний захід ОСОБА_9 у виді тримання під вартою було обрано до вступу вироку в законну силу, тому оскільки вирок суду скасовується, то враховуючи особу обвинуваченого запобіжний захід слід продовжити.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Літинського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року відносно ОСОБА_9 скасувати.

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 16 квітня 2015 року щодо ОСОБА_9 .
Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Строк тримання під вартою продовжити на 60 діб до 25.07.2016.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_4