Справа №705/5146/16-к
1-в/705/1814/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стара Маячка Цюрупинського району Херсонської області, громадянки України, має право на тимчасове проживання в Республіці Беларусь, раніше судимої, про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Засуджена ОСОБА_4 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про перерахування строку відбуття покарання у відповідності до Закону України від 26.11.2015 № 838-VІІІ. Просить суд перерахувати їй період утримання в СІЗО з розрахунку один день в СІЗО за два дні в колонії у такі терміни: 1) з 18.12.2014 року по 17.03.2015 року; 2) з 19.10.2015 року по 27.11.2015 року; 3) з 11.01.2016 року по 17.07.2016 року та зарахувати цей термін у строк покарання.

Засуджена, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду клопотання ,в судове засідання доставлена не була. Надала до суду заяву, згідно з якою клопотання просила задовольнити та слухання справи провести без її участі.

Представник Уманської ВК №129 подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд клопотання без її участі.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що заява засудженої ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 затримана згідно протоколу від 15.05.2012 року у м. Гомель та в подальшому за постановою слідчого від 18.05.2012 року. Засуджена вироком Гомельського обласного суду від 21.12.2012 року до 10 років позбавлення волі без конфіскації майна, строк відбуття покарання рахувати з 15.05.2012 року. Законної сили цей вирок набрав 15.02.2013 року згідно ухвали Верховного Суду Республіки Беларусь.

У своїй заяві, поданій до суду, ОСОБА_4 просить зарахувати їй три періоди: 1) з 18.12.2014 року по 17.03.2015 року, у зв`язку з передачею її з Республіки Беларусь до України для виконання вироку; 2) з 19.10.2015 року по 27.11.2015 року, у зв`язку з виїздом до Вищого спеціалізованого суду; 3) з 11.01.2016 року по 17.07.2016 року, у зв`язку з виїздом до апеляційного суду м. Херсона.

Частиною 5 ст. 72 КК України чітко визначено випадки зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення до 2 днів позбавлення волі, а саме: затримання особи без ухвали слідчого судді суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею судом на стадії досудового розслідування, або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій, або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Тому, період з 18.12.2014 року по 17.03.2015 року, протягом якого засуджена ОСОБА_4 передавалася з Республіки Беларусь до установи виконання покарання в Україні, тобто, етапувалася та перебувала в СІЗО, не відноситься до жодного з випадків, регламентованих ч.5 ст.72 КК України.

Щодо зарахування періоду з 19.10.2015 року по 27.11.2015 року, вважає, що він не може бути зарахований повністю. Так, 23.10.2015 р. ОСОБА_4 прибула до Київського СІЗО з метою забезпечення участі у судовому засіданні, що підтверджується відповідною довідкою. 04.11.2015 року судом у вказаному провадженні винесено ухвалу. Тому, їй слід зарахувати період перебування в СІЗО м. Києва з метою участі у судовому розгляді кримінального провадження, а саме: з 23.10.2015 року по 04.11.2015 року.

Крім того, ОСОБА_4 просить зарахувати їй період з 11.01.2016 року по 17.07.2016 року, у зв`язку з її виїздом до апеляційного суду м. Херсона. Так, згідно наданої довідки, ОСОБА_4 з метою забезпечення участі у судовому засіданні прибула до СІЗО м. Херсона 26.01.2016 року. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 19.02.2016 року, на підставі клопотання прокурора їй застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до вирішення питання про виконання вироку іноземної держави. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 24.03.2016 року її засуджено до 7 років 6 місяців позбавлення волі та зараховано на підставі ч. 5 ст. 72 КК України період з 15.05.2012 року по 14.02.2013 року. Вказане рішення законної сили не набуло, оскільки оскаржене за апеляцією прокурора. Ухвалою від 18.05.2016 року ОСОБА_4 вважати засудженою до 10 років позбавлення волі, в іншій частині попереднє рішення залишено без змін. Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, а тому рішення про приведення вироку у відповідність до національного законодавства України набрало законної сили 18.05.2016 року.

Таким чином, прокурор вважає, що відповідно до ч.5 ст.72 КК України засудженій ОСОБА_4 необхідно зарахувати періоди: з 23.10.2015 року по 04.11.2015 року; з 26.01.2016 року по 18.05.2016 року. Інші періоди, упродовж яких ОСОБА_4 перебувала у СІЗО (міста Черкаси, Одеси, Миколаєва) не є періодами попереднього ув`язнення, а підлягають до зарахування у загальний строк позбавлення волі.

Суд, вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була засуджена 21.12.2012 року Гомельським обласним судом Білорусії за п. 12 ч. 2 ст. 12-139 КК Білорусії до 10 років позбавлення волі. Зазначений вирок набрав законної сили 15.02.2013 року. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 04.09.2014 року цей вирок приведено у відповідність із законодавством України, а саме вважати її засудженою за п. 6 ч. 2 ст. 14-115 КК України до 10 років позбавлення волі. Ухвала суду набрала законної сили 12.09.2014 року.

В цей час засуджена відбуває покарання в Уманській ВК № 129 Черкаської області.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України (згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» який набрав чинності 24.12.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У цій же статті чітко визначено, який саме строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення до 2 днів позбавлення волі: затримання особи без ухвали слідчого судді суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею судом на стадії досудового розслідування, або піж час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій, або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

За вказаних обставин норми вищевказаного Закону не можуть бути застосовані до усього періоду перебування її під вартою, який просить вона: 1) з 18.12.2014 року по 17.03.2015 року; 2) з 19.10.2015 року по 27.11.2015 року; 3) з 11.01.2016 року по 17.07.2016 року, а можуть бути застосовані лише за період: з 23.10.2015 року по 04.11.2015 року; з 26.01.2016 року по 18.05.2016 року, оскільки інші періоди, упродовж яких засуджена ОСОБА_4 перебувала у СІЗО (міст Черкаси, Одеси, Миколаєва) не є періодами попереднього ув`язнення.

Згідно наданих суду довідок, період з 18.12.2014 року по 17.03.2015 року, протягом якого засуджена ОСОБА_4 передавалася з Республіки Беларусь до установи виконання покарання в Україні не відноситься до строку, чітко передбаченого ч. 5 ст. 72 КК України. Також ОСОБА_4 прибула до Київського СІЗО 23.10.2015 р., а ухвала суду винесена 04.11.2015 року, тому їй слід зарахувати саме період з 23.10.2015 року по 04.11.2015 року. ОСОБА_4 прибула до СІЗО м. Херсон 26.01.2016 року. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 19.02.2016 року, на підставі клопотання прокурора, їй застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до вирішення питання про виконання вироку іноземної держави. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 24.03.2016 року її засуджено до 7 років 6 місяців позбавлення волі та зараховано на підставі ч. 5 ст. 72 КК України період з 15.05.2012 року по 14.02.2013 року. Вказане рішення оскаржене за апеляцією прокурора та постановлено нову ухвалу від 18.05.2016 року, якою ОСОБА_4 засуджено до 10 років позбавлення волі, в іншій частині залишено без змін. Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, тому рішення про приведення вироку у відповідність до Національного законодавства України набрало законної сили 18.05.2016 року.

Крім того, не підлягає зарахуванню у строк попереднього увязнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання рішенням законної сили до дати прибуття в установу виконання покарань.
Згідно положень частини 6 статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженої ОСОБА_4 про перерахування строку відбуття покарання у відповідності до Закону України від 26.11.2015 № 838-VІІІ задовольнити частково.

Зарахувати засудженій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 23.10.2015 року по 04.11.2015 року; з 26.01.2016 року по 18.05.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1