АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження №0001888 щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Снетинка Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого будівельником,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Фастівськогоміськрайонного судуКиївської області від 09.06.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва на вирок Подільського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року.

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2015, яким ОСОБА_8 засуджений за ч.1ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі _______________________________________

Справа: 11-кп/796/206/2016
Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1
та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та покладанням на нього обов`язків передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Вироком встановлено, що ОСОБА_8 21.03.2015 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи біля будинку № 32 по просп. Свободи в м. Києві побачив раніше йому незнайому ОСОБА_11 та в нього виник умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_8 підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_11 та застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме штовхнувши її своєю правою рукою в спину від чого потерпіла впала на землю, відкрито викрав її майно на загальну суму 678 гривень 82 копійки, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Києва, не оспорюючи фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_8 та кваліфікацію його дій, вважає вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого через м`якість. Просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2015року відносно ОСОБА_8 виконувати самостійно, а в іншій частині вирок залишити без зміни.
На обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_8 вчинив 21.03.2015року, тобто до постановлення вироку Фастівським міськрайонним судом Київської області від 09.06.2015року, за який він був засуджений до 1 року 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання,а тому призначене йому покарання за ч.2 ст. 186 КК України цим вироком у виді позбавлення волі та призначене покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2015 рокуіз застосуванням ст. 75 КК України, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» не можуть поглинати одне одного чи складатися, оскільки мають виконуватись самостійно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів викладених в апеляційній скарзі, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги і просили залишити вирок суду без зміни; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження №0001888 та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув справу про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у відповідності з вимогами ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, дав детальні пояснення з приводу обставин його вчинення, а тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, перевірці апеляційним судом не підлягають.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора щодо необґрунтованості прийнятого судом рішення як про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від покарання призначеного за ч. 2 ст. 186 КК України, так і остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2015 року, яке не ґрунтується на вимогах закону.

Так, при призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції з урахуванням загальних засад призначення покарання дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі та звільнення його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав оцінки ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який у відповідності зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, обставинам його вчинення, не врахував дані про особу обвинуваченого, який після вчинення 21.03.2015 року даного злочину через три тижні вчинив інший злочин, за який був засуджений 09.06.2015 року Фастівським міськрайонним судом Київської області на 1 рік 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, а тому висновок суду про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та його звільнення від відбування покарання з випробуванням, на думку колегії суддів є безпідставним, оскільки застосування інституту звільнення особи від відбування покарання з випробуванням має бути лише в тому разі, коли для цього є умови і підстави, на які, в такому випадку, слід посилатися у рішенні.

Проте, суд першої інстанції належним чином не мотивував свого рішення про застосування вимог, передбачених ст. 75 КК України і не зазначив у ньому обставин, на підставі яких дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

Крім того, колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України також не ґрунтується на вимогах закону.

Так, у відповідності з вимогами ч.4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами ст. 72 цього Кодексу.

При цьому, як зазначено у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається і за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Однак, цих вимог кримінального закону суд першої інстанції також не дотримався, у зв`язку з чим вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання підлягає скасуванню, з постановлення відповідно до вимог ст. 420 КПК України нового вироку апеляційним судом, з урахуванням загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи його законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.

Згідно вимог визначених у ст. 65 КК України, покарання призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Отже, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу, який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, працевлаштований, за місцем роботи та реєстрації характеризується позитивно, перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні малолітню дитину, щиро розкаявся у вчиненому, що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому вважає призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, яке на думку колегії суддів, за своїм видом та розміром буде справедливим й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а вирок Фастівського міськрайонного суду м. Києва від 09 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 виконувати самостійно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

З А С У Д И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва задовольнити частково.
Вирок Подільського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України вирок Фастівського міськрайонного суду м. Києва від 09 червня 2015 року у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців виконувати самостійно.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня його фактичного затримання, пов`язаного з виконанням даного вироку.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.
Даний вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, проте на нього можуть бути подані касаційні скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення вироку судом апеляційної інстанції.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3