ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2661/16-к
Провадження № 1-кс/210/821/16

"20" липня 2016 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участі : секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ст. слідчого СВ Дзержинського ВП Криворізького ВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про направлення підозрюваного до медичного закладу для проведення стаціонарної судової психолого- психіатричної експертизи по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002497 , -

В С Т А Н О В И В:

14.07.2016 року від старшого слідчого СВ Дзержинського ВП Криворізького ВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшло клопотання про направлення підозрюваного до медичного закладу для проведення стаціонарної судової психолого- психіатричної експертизи по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002497.

У зв`язку із неявкою до суду, особи, відносно якої вирішувалось заявлене клопотання , та відсутності даних щодо причин неявки, призначений на 15.07.2016 року розгляд клопотання був відкладений.

20.07.2016 року до суду прибула група осіб, яка мала при собі технічні записи відеозйомки , у тому числі стаціонарної, та яка не заявила до початку розгляду вищеназваного клопотання про правові підстави участі у проведенні зазначеної слідчої дії.

Слідчим суддею, яка проводить розгляд справи були роз`ясенні вищеназваним особам вимоги ст. 32 Конституції України, ст.6 Закону України « Про психіатричну допомогу » щодо конфіденційності відомостей про особу та стан її здоров`я , а також вимоги ст.222 КПК України щодо недопустимості розголошення відомостей досудового розслідування та було запропоновано зазначеним особам , з метою дотримання вимог Конституції України та законів держави звільнити зал судового засідання та надати можливість суду провести розгляд справи за поданим клопотанням.

Між тим, у добровільному порядку особи, які не є учасниками даного кримінального провадження, відмовились залишити зал судового засідання, вимагаючи прийняття судом певного процесуального рішення.

Сама особа, прізвище якої суд не визначає в ухвалі, з метою дотримання її прав та інтересів та вимог вищеназваних законів, не з`явилась у судове засідання.

У зв`язку із вищеназванми обставинами, суд, з`ясувавши, позицію прокурора, який вважав за необхідне надати заяву про перешкоджання здійсненню правосуддя, захисника, який вважав, що при здійсненні зазначеної слідчої дії повинен бути дотриманий принцип гласності , передбачений ст.27 КПК України, а тому вважає, дане питання повинно бути вирішено на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Зазначеним вимогам Конституції України кореспондують положення законодавства України, якими передбачено, що: збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (абзац другий частини першої статті 302 Цивільного кодексу України); поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 14 Закону України „Про захист персональних даних від 1 червня 2010 року № 2297-VI (далі - Закон № 2297); конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (частина друга статті 21 Закону України „Про інформацію від 2 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ зі змінами (далі - Закон № 2657); розпорядники інформації, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 7 Закону України „Про доступ до публічної інформації від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939).

Таким чином, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці.

Конституційне та законодавче регулювання права на невтручання в особисте та сімейне життя узгоджується із міжнародно-правовими актами.

Так, у статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, таємницю його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань.

У Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції; органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (стаття 8).

Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року встановлено, що ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, свавільних чи незаконних посягань на недоторканність його житла або таємницю його кореспонденції чи незаконних посягань на його честь і репутацію (пункт 1 статті 17).

Зазначені положення також відображені у рішенні Конституційного Суду України № 2-рп/2012 від 20.01.2012 року.

Також, відповідно до ст. 6 Закону України « Про психіатричну допомогу » передбачено, що медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку із виконанням професійних, службових, громадських чи інших обов`язків стало відомо про наявність у особи психічного розладу, про факти звернення за психіатричною допомогою та лікування у психіатричному закладі…тощо, а також інші відомості про стан психічного здоров`я особи, її приватне життя, не можуть розголошувати відомості, крім випадків, передбачених частиною 3, 4 та 5 цієї статті.

Крім того, кримінальне провадження у якому заявлене клопотання про призначення стаціонарної судової психолого- психіатричної експертизи знаходиться на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ст.222 КПК України передбачена недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування, згідно ч.1 цієї статті відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони вважають можливим.

Згідно із ч.2 ст.27 КПК України кримінальне провадження у судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у випадках…п.3 необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя…

При вирішенні питання щодо заявленого слідчим клопотання про призначення стаціонарної судової психолого- психіатричної експертизи, суд має право дослідити матеріали кримінального провадження, які ще не відкриті на даній стадії іншим учасникам кримінального провадження, крім того, на час розгляду клопотання відсутня усвідомлювана згода самої особи , відносно якої вирішується питання щодо її особистих прав, які відносяться до конфіденційної інформації, суд вважає, що з метою дотримання вимог основного Закону Конституції України та інших законодавчих актів існує необхідність у проведенні окремої процесуальної дії, а саме: розгляду клопотання про призначення стаціонарної судової психолого- психіатричної експертизи у закритому судовому засіданні .

Керуючись ст. 32 Конституції України, ст. 27 ч.2 п.3, ст.222 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Розгляд клопотання ст. слідчого СВ Дзержинського ВП Криворізького ВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про направлення підозрюваного до медичного закладу для проведення стаціонарної судової психолого- психіатричної експертизи по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002497 проводити у закритому судовому засіданні.

Ухвала окремому від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1