Номер провадження: 11-сс/785/1698/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

підозрюваного - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0003130 від 30.07.2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0003130 від 30.07.2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється в тому, що, діючи умисно з корисливих мотивів та метою заволодіти чужим майном шляхом обману, створив на інтернет-сайті приватних оголошень OLX (доменне ім`я - olx.ua) обліковий запис на ім`я ОСОБА_12 та з використанням даного облікового запису створи оголошення про продаж трактора Chery-RK (DETANK) вартістю 61 000 гривень. В подальшому йому зателефонував громадянин ОСОБА_13 та повідомив, що бажає придбати вказаний трактор, на що ОСОБА_10 повідомив, що ОСОБА_13 необхідно перерахувати авансовий платіж в розмірі 3200 гривень на банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_12 , на що ОСОБА_13 погодився та 24.06.2016 року перерахував вказану суму на цей рахунок. Після цього ОСОБА_10 , не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, за допомогою банкомата зняв з карткового банківського рахунку перераховані ОСОБА_13 грошові кошти, однак трактор останньому не відправив, чим завдав потерпілому майнову шкоду на суму 3200 гривень.

31.10.2016 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

09.11.2016 року слідчий звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.11.2016 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_10 з метою приводу в судове засідання для участі в розгляду вищевказаного клопотання.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2016 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та до підозрюваного ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 15.01.2017 року. Ухвала мотивована тим, що в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_10 , однак не доведена неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не врахував, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, не одружений, не має постійного місця роботи, не має нікого на утриманні, не проживає за місцем реєстрації, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та можливість переховуватись від органів досудового розслідування.

Також прокурор вказує, що підозрюваний ОСОБА_10 та інші учасники кримінального провадження проживають у віддалених районах Одеської області, та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не дасть можливості слідчому і прокурору запобігти незаконному впливу підозрюваного на цих учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурорів, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_10 в апеляційній скарзі не оспорюється та повністю підтверджуються долученими до клопотання слідчого доказами, тому не є предметом перевірки апеляційним судом Одеської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.2 ст.294 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів судового провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя в ухвалі зазначив, що слідчий у клопотанні та доданих матеріалах не навів доказів наявності у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а прокурор в судовому засіданні не довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст.178 КПК України врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_10 злочину, а також те, що підозрюваний раніше не судимий, жодних скарг щодо нього не надходило, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, має позитивні характеристики, не має постійного місця роботи.

При цьому апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що відсутність у підозрюваного ОСОБА_10 сім`ї і дітей на утриманні, постійного місця роботи чи навчання свідчить про наявність у кримінальному провадженні передбачених ст.177 КПК ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою. Інших доводів апеляційному суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0003130 від 30.07.2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4