Провадження № 1-кп/185/603/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2015 року м. Павлоград
Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

її представника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 03.07.2015 року 23.05.2014 року за № 0001688 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вербки, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого двох неповнолітніх дітей, працюючого в ЧП «Агроресурс», проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 23.06.2015 року о 22.00 год. разом із колишньою дружиною ОСОБА_4 знаходився за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_1 , де спілкувався з останньою на побутові теми.

Під час розмови між вказаними особами виникла словесна сварка, в зв`язку з якою, на грунті особистих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник злочинний намір на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, реалізуючи який, в той же час та в тому ж місці ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_4 один удар правою ногою по лівій нозі в область колінного суглоба, спричинивши ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми лівого колінного суглобу яка супроводжувалась забоєм бокової поверхні мищелка стегнової кістки, периферичного розриву заднього рогу медіального меніска.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, заявив про розкаяння, приніс вибачення потерпілій та дав показання про те, що 23.06.2015 року о 22.00 год. разом із колишньою дружиною ОСОБА_4 він знаходився за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_1 , де спілкувався з останньою на побутові теми.

Останнім часом, після розлучення на початку року між ним утворилися неприязні відносини, через непорозуміння часто виникали сварки.

Того дня, під час розмови між ними знову виникла словесна сварка, в зв`язку з якою, на грунті особистих неприязних відносин він умисно наніс ОСОБА_4 один удар правою ногою по лівій нозі в область колінного суглоба, спричинивши їй середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_4 дала суду аналогічні показання з приводу обставин та наслідків вчинення обвинуваченим злочину проти її здоров`я.

Винність обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому злочині також підтверджується протоколами слідчих експериментів, проведених за участю сторін кримінального провадження, під час яких, кожен окремо, підтвердили встановлені досудовим розслідуванням та наведені в обвинувальному акті обставини вчинення злочину та наслідки його вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 (а.к.п.45-49, 77-81)

Крім того, у відповідності до висновку судово медичної експертизи (а.к.п.41,42) потерпілій ОСОБА_4 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я більше трьох тижнів (більше 21 дня) у вигляді закритої тупої травми лівого колінного суглобу, яка супроводжувалась забоєм бокової поверхні мищелка стегнової кістки, периферичного розриву заднього рогу медіального меніска.

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_6 , показаннями потерпілої та іншими дослідженими судом доказами., що в повному обсязі викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого та потерпілої, інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних, взаємозв`язаних та об`єктивних, є належними, допустимим та достатніми.

Винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, та не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні виду і розміру покарання, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення середньої тяжкості, є особою, що раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, працює, має постійне місце проживання.

В якості пом`якшувальних обставин суд враховує що обвинувачений повністю визнав свою провину, розкаявся, має двох неповнолітніх дітей.

Обтяжливі обставини у справі відсутні.

Враховуючи наведені обставини, а також той факт, що обвинувачений має постійне офіційне місце роботи, суд приходить до висновку про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_6 повинен бути засудженим за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді виправних робіт з утриманням 10 відсотків із суми його заробітку в дохід держави, із застосуванням до зазначеного покарання положень ст.ст.75,76 КК України.

Позовні вимоги та речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України.

ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді виправних робіт строком один рік з утриманням 10 відсотків із суми заробітку в дохід держави.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з іспитовим терміном один рік, зобов`язавши ОСОБА_6 , відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_8 .