АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1480/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
підозрюваної - ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 , та ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 9 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000147 та продовжено строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 9 вересня 2016 року було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000147 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 3 ст. 369 КК України, до 28.10.2016 року без визначення застави. Слідчим суддею встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та зазначено, що у кримінальному провадженні необхідно виконати низку процесуальних дій та вимоги ст. 290 КПК України. З таким рішенням слідчого судді не погодилися захисники підозрюваної та ОСОБА_10 і подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 9 вересня 2016 року скасувати, а в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відмовити. В обгрунтування своїх вимог апелянти посилались на те, що розгляд клопотання слідчого відбувався незаконним складом суду, оскільки вказане клопотання було розподілено слідчому судді не в автоматичному режимі. Посилаються на упереджене ставлення слідчого судді до розгляду справи та припущенні процесуальні порушення щодо забезпечення права підозрюваної на захист. Вказують на те, що слідчим суддею вже було визначено власну позицію з обвинувальним нахилом в ході вирішення справи. В порушення вимог ч. 2 ст. 372 КПК України, слідчим суддею не вирішувалися та не розглядалися клопотання та заперечення ОСОБА_10 , а також заявлений нею відвід. Звертають увагу на порушення слідчим процесуальних строків при зверненні з клопотанням та порушення вимог ч. 2 ст. 184 та ч. 3 ст. 199 КПК України. Посилаються на незаконні та необґрунтовані відмови слідчого судді у задоволенні клопотань сторони захисту щодо відводів прокурора, слідчого судді, конфіденційного побачення з підозрюваною та інших. Вважають, що слідчим суддею не було надано оцінки стану здоров`я підозрюваної, що перешкоджає подальшому її триманню під вартою, доказам щодо наявності обґрунтованої підозри, не враховано відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, слідчим суддею не встановлено ризику перешкоджання кримінальному провадженню, що свідчить про їх зменшення та неможливість продовження строку тримання під вартою. Слідчим суддею ухвалено рішення без врахування практики Європейського суду з прав людини. Крім того, апелянти вважають положення ч. 5 ст. 176 КПК України, на які посилався слідчий суддя, такими, що суперечать Конституції України, загальним засадам національного законодавства. Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрювану, які підтримали апеляційні скарги, просили їх задовольнити в повному обсязі; думку прокурора, який вважав, що ухвала слідчого судді законна і обгрунтована та підстав для її скасування не вбачається; вивчивши судові матеріали, доводи апеляційної скарги та додатки до неї, колегія суддів вважає що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню. Статтями 177, 178 КПК України визначено, що запобіжні заходи застосовуються з метою запобігти спробам переховування від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Крім того, враховуються вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання; данні, які характеризують особу, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди. Відповідно до змісту клопотання слідчого та ухвали слідчого судді, органом досудового розслідування встановлені та викладені обставини вчинення ОСОБА_10 злочину, а саме те, що вона 24.06.2016 року приблизно о 10 год., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення вказаною особою дій, здійснила передачу ОСОБА_12 грошових коштів у сумі 1000 доларів США. Вказані грошові кошти в наступному - 24.06.2016 року приблизно о 12 год. 50 хв. за адресою м. Південне, вул. Гагаріна, 82, за попередньою домовленістю, були передані ОСОБА_12 , через посередника ОСОБА_14 , голові громадської організації «Моє місто Південне» ОСОБА_15 , за сприяння у прийнятті міською радою м. Південне Харківського району Харківської області рішення призначення голів місцевих державних адміністрацій, а також суддів першої інстанції шляхом проведення їх виборів. У свою чергу, ОСОБА_15 повинен був передати вказані грошові кошти особі, яка займає відповідальне становище - міському голові м. Південне - громадянину України ОСОБА_16 , який мав сприяти прийняттю вказаного рішення. При цьому, за результатом проведення сесії Південної міської ради та позитивного голосування за вказане вище питання, а також після отримання ОСОБА_10 підтвердження прийняття вказаного рішення, остання через невстановлену досудовим розслідуванням особу на прізвище « ОСОБА_17 » здійснила передачу ОСОБА_12 другої частини грошових коштів (неправомірної вигоди) у сумі 8000 доларів США. Вказані грошові кошти ОСОБА_12 повинен був передати як другу частину грошових коштів (неправомірної вигоди), через двох посередників ОСОБА_14 та ОСОБА_15 міському голові м. Південне - ОСОБА_16 з метою отримання ОСОБА_10 підтверджуючих копій протоколу сесії та звернення міського голови м. Південне до Президента України та Верховної ради України з пропозиціями щодо внесення змін до Конституції України в частині призначення голів місцевих державних адміністрації, а також судів першої інстанції шляхом проведення їх виборів для подальшого розповсюдження вказаних рішень у засобах масової інформації та через мережу Інтернет. При цьому, вказані документи планувалось розповсюдити у засобах масової інформації та у мережі Інтернет 28.06.2016 року, у день Конституції України. Про обґрунтованість підозри у вчиненні дій, які викладені у клопотанні слідчого і ухвалі, яка оскаржується, свідчать пояснення ОСОБА_18 , який вказав, що на прикінці березня 2016 року, ОСОБА_10 попросила саме його взяти у себе на зберігання 10 500 доларів США і він погодився та зберігав їх у себе дома, а 23 червня 2016 року за проханням ОСОБА_10 та в її присутності він передав ОСОБА_19 1 000 доларів США. 25 червня 2016 року, близько 15 годин 50 хвилин після розмови з ОСОБА_10 на вимогу ОСОБА_12 він передав йому 8 000 доларів США. Такі ж самі обставини підтвердив і ОСОБА_12 і зазначив, що виконуючи особисте розпорядження ОСОБА_10 він двічі передав отримані від ОСОБА_18 грошові кошти через ОСОБА_14 ОСОБА_15 для подальшого їх отримання головою Південної міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_16 за сприяння у прийнятті позитивного рішення міською радою стосовно призначення голів місцевих державних адміністрацій, а також суддів першої інстанції шляхом проведення виборів. ОСОБА_10 в ході обговорення цього питання вказувала, що прийняття такого рішення їй необхідно для проведення широкої децентралізації влади. Крім того, зі слів ОСОБА_12 коорденацію передачі ціх коштів також здійснював син ОСОБА_10 ОСОБА_20 , який проживає в м. Бєлгород Російської Федерації. Аналізуючи свідчіння ОСОБА_18 та ОСОБА_12 апеляційний суд вважає, що їх зміст спростовує посилання ОСОБА_10 , а також інших апелянтів щодо необґрунтованості підозри, і відмічає, що свідчення цих осіб узгоджуються зі змістом пояснень ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які також підтвердили, що 24 та 25 червня 2016 року отримували грошові кошти в сумі 1 000 та 8 000 доларів США саме для ціх цілей. Крім того, факт передачі 24 червня 2016 року ОСОБА_15 . ОСОБА_14 грошових коштів у сумі 1 000 доларів США зафіксований в протоколі огляду місця події. При цьому ОСОБА_15 пояснював, що ці гроші були передані в якості завдатку за сприяння у винесенні рішення Південною міською радою Харківської області про невідповідність дій центральної влади України основам, які декларують політики при владі, вказане рішення в наступному повинно бути направлено до Верховної ради України та Президента України. При цьому, після прийняття вказаного рішення міською радою, обіцяли передати ще додатково 7 000 доларів США. Також обставини передачі 25 червня 2016 року ОСОБА_21 грошових коштів у сумі 8 000 доларів США ОСОБА_18 зафіксований протоколом огляду місця події, і ОСОБА_12 при цьому засвідчив, що він за вказівкою ОСОБА_10 отримав від особи з прізвищем « ОСОБА_17 » грошові кошти у сумі 8 000 доларів США, які ОСОБА_10 передала йому для передачі як другої частини грошових коштів на підкуп осіб, з числа службовців Південної ради за прийняття сесією міської ради позитивного рішення з приводу питань виборності губернаторів та суддів першої інстанції. Апеляційний суд вважає необхідним відмітити, що свідчення ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не містять суперечностей та повністю узгоджуються з данними, які відображені у протоколах огляду від 24 та 25 червня 2016 року, і вони в сукупності спростовують пояснення ОСОБА_10 . Колегія суддів не погоджується з посиланнями апелянтів щодо критичної оцінки свідчень ОСОБА_12 при його допиті у якості свідка з посиланням на те, що у відношенні нього в подальшому було складено повідомлення про підозру, оскільки на момент початку його допиту як свідка згідно наданих суду матеріалів, достатніх підстав для його підозри у вчиненні кримінальних правопорушень не вбачалось. Відповідно до матеріалів провадження син підозрюваної ОСОБА_13 проживає в м. Бєлгород Російської Федерації. ОСОБА_10 підтримує з ним стосунки, крім того вона має організаційні здібності, певну репутацію та популярність у жителів регіону, була депутатом Верховної Ради України 4-х скликань, секретар Харківського обласного комітету "Комуністичної партії України". Ці обставини свідчать про наявність підстав вважати про існування вказаних в судовій ухвалі ризиків. Разом з тим, частина 3 статті 197 КПК України передбачає можливість, при певних умовах, продовження строку тримання підозрюваного під вартою. Ці умови визначені у ч. 3 ст. 199 КПК України. Враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги об`єм повідомленої ОСОБА_10 підозри та положення ч. 5 ст. 176 КПК України колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг у повному об`ємі за наведеними у них доводами. Приймаючи рішення про необхідність продовження строку тримання ОСОБА_10 під вартою строком на 50 днів, слідчий суддя зазначила, що завершити досудове розслідування до 09.09.2016 року неможливо, оскільки необхідно виконати низьку певних процесуальних дій, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Сторона обвинувачення в судовому засіданні апеляційного суду зазначила, що повністю погоджуються з ухвалою слідчого судді від 09.09.2016 року та було уточнено, що у кримінальному провадженні залишилось отримати висновки призначених раніше експертиз і вирішити питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності інших не розшуканих осіб. Колегія суддів вважає, що для виконання саме цих дій визначання строку протягом 50 днів, в період якого особа буде триматись під вартою, є необґрунтовано великим, таким, що не відповідає вимогам ст. 28 КПК України, та зазначає, що вирішити питання щодо відповідальності інших осіб, які не розшукані, можливо в іншому провадженні шляхом виділення стосовно них матеріалів. З огляду на вищевказане апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді від 09.09.2016 року та постановлення нової ухвали, якою частково задовольнити клопотання слідчого та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 на 23 дні для можливості здійснення стороною обвинувачення повідомлених нею процесуальних дій. Враховуючи, що у зв`язку з прийняттям апеляційною інстанцією рішення про скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не дає оцінку посиланням апелянтів щодо ухвалення, на їхню думку, рішення незаконним складом та інших процесуальних порушень, про які вони заявили апеляційному суду.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 9 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000147 та продовжено строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 скасувати.
Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 задовольнити частково.
Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань УДПС України в Харківській області № 27 в межах строку досудового розслідування на 23 дня до 01.10.2016 року.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді: