УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2016 року колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 29.04.2015, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, яка має вищу освіту, одружену, має на своєму утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасово не працюючій, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженої,

обвинувачуваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.14, ч.2 ст.110 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.14, ч.2 ст.110 КК України.

01.05.2015р. під час досудового розслідування обвинуваченій ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк дії якого в подальшому було продовжено та на тепер він закінчується 13.05.2016р.

Прокурор подав суду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою до 30 днів.

Своє клопотання він аргументує тим, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, в тому числі, впливати на свідків, яких судом ще не допитано, а відповідно до положень діючого кримінального процесуального кодексу запобігти цим ризикам можливо застосуванням запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою з огляду на правову кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_5 обвинувачення.

Сторона захисту подала суду клопотання про скасування запобіжного заходу, яке мотивує відсутністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також станом здоров`я обвинуваченої та її новонародженої дитини, які потребують виключних медичних заходів для збереження їх життя та здоров`я.

Прокурор вважав за необхідне продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, оскільки ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 не зменшилися, а саме те, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 просила суд скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підтримавши своє клопотання та пославшись на відсутність передбачених КПК ризиків, стан здоров`я обвинуваченої, виключний стан здоров`я її новонародженої дитини та неприпустимість розлучення матері і дитини при таких обставинах.

Обвинувачена ОСОБА_5 також заперечувала проти продовження строків тримання її під вартою, просила запобіжний захід скасувати, з тих самих підстав.

Захисник ОСОБА_10 підтримав клопотання адвоката ОСОБА_9 та думку обвинуваченої, вказавши на відсутність ризиків, передбачених КПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів і піддана суду. Стороною обвинувачення надано достатньо доказів для того, щоб вважати таку підозру обґрунтованою.
Оцінюючи наявність ризиків, спробам яких слід запобігти, суд виходить з наступного.
01.05.2015р., ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси обвинуваченій ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

08.05.2015р. ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області залишено без задоволення апеляцію захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_11 , а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.05.2015 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - без змін.
Обираючи запобіжний захід, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду та заважати встановленню істини у справі. З такими висновками погодився апеляційний суд Одеської області, під час перегляду цього рішення. Цей висновок залишився не змінним під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою у судах першої та апеляційної інстанції.
На даний час у суду відсутні підстави вважати, що такі встановленні обставини змінилися, а ризики зменшилися, оскільки це доведено прокурором і стороною захисту не спростовано.
За таких обставин суд доходить висновку, що застосування запобіжного заходу до обвинуваченої ОСОБА_5 є необхідним.
При цьому, ч.5 ст. 176 КПК України прямо забороняє застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави до особи, яка підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Тобто, законодавець встановив, що до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні інкримінованих ОСОБА_5 злочинів запобіжний захід може бути застосований виключно у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим доводи прокурора про продовження строку такого тримання є обґрунтованими.

За таких обставин задовольнити клопотання сторони захисту про скасування запобіжного заходу неможливо.

Що стосується посилань сторони захисту на стан здоров`я обвинуваченої та її новонародженої дитини, а також на неприпустимість їх розлучення слід відзначити наступне.

21.04.2016 року Європейським судом з прав людини по заяві №21480/16 «Гліщинської О.А. проти України», прийнято рішення про тимчасові міри, а саме про вимогу від уряду України згідно правила 39 Регламенту, гарантування та забезпечення надання заявниці негайного та високоякісного медичного огляду, а також її перевезення до полового будинку та надання належного медичного нагляду.

27.04.2016р. ОСОБА_5 о 10 год.55 хвил., у КУ «Пологового будинку №5» Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради, а саме поза межами установи виконання покарань, народила хлопчика вагою 3000 гр., зріст 50 см., який за станом здоров`я після народження знаходився на лікуванні у відділені інтенсивної терапії новонароджених з діагнозом: Вроджена інфекція. Пневмонія ДН ІІІ. Гемморогічний синдром. Багаточисленні стігми дисембріогенеза.

Новонароджений ОСОБА_7 , (матір`ю, якого є ОСОБА_5 , яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 ,) за важкістю свого стану з 06.05.2016р. по цей час, знаходиться на лікуванні у відділені реанімації інтенсивної терапії новонароджених Міської дитячої лікарні ім. академіка Резніка, що підтверджується наданою суду довідкою від 12.05.2016р. вих. №249.

Згідно наданої суду медичної довідки начальника медичної частини Одеської установи виконання покарань №21 від 13.05.2016р., ОСОБА_5 , після пологів у задовільному стані повернута з пологового будинку до установи де утримується. Згідно обмінної картки (виписка з пологового будинку №1101/346) під час виписування проведено огляд лікарем гінекологом та надані рекомендації по грудному кормлінню, контрацепції та гігієни. В період з 06.05.2016р. по 12.05.2016р. ОСОБА_5 за медичною допомогою не зверталась. 13.05.2016р. проведено за плановий огляд лікарем гінекологом. Висновок: скарг не має, загальний стан здоров`я задовільний. Діагноз:16-доба після пологів. Медичної допомоги не потребує, що свідчить про вчинення дій відповідної особи, направлених на виконання рішення Суду від 21.04.2016р. про тимчасові міри.

Крим цього, порядок попереднього ув`язнення визначається Законом України «Про попереднє ув`язнення», а також прийнятими до нього підзаконними актами. Зокрема, передбачені правила надання медичної допомоги, як при установі попереднього ув`язнення так, у разі потреби, і поза нею.

Спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 затверджено «Порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту».
Зі змісту наведеного нормативного матеріалу випливає, що організація належної медичної допомоги особі, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою покладається на установу попереднього ув`язнення та здійснюється з суворим дотриманням легальних процедур.
Життя і здоров`я людини визнаються в Україні одними з найвищих соціальних цінностей, на чому наголошує суд. Забезпечення належної медичної допомоги є обов`язком установи попереднього ув`язнення, відповідних службових осіб, які повинні застосувати для цього увесь доступний інструментарій.
Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на життя з моменту визначення її живонародженою та життєздатною за критеріями Всесвітньої організації охорони здоров`я. Держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я.
Згідно приписів ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, резолюція 1386 (ХІV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 р.) малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.
З наданих матеріалів вбачається, що дитина переведена до відділення реанімації новонароджених дітей МДЛ ім. ак. Резніка за станом здоров`я.
Згідно довідки головного лікаря КУ «Міська дитяча лікарня ім.Ак.Б.Я.Резніка» № 237 від 06.05.2016р., відповідно до санітарних норм (наказ МОЗУ №234 та правил внутрішнього розпорядку), діти у ВІТН знаходяться без матерів. Розміщення матері дитини, у супроводі конвою у складі трьох чоловік, які змінюються щодобово, неможливо, згідно вимог санітарного законодавства та внутрішнього розпорядку («Положення про структурні підрозділи неонатологічного профілю»), а також відсутня можливість надати окреме приміщення у зв`язку з повною завантаженістю відділення, так як відділення патології новонароджених закрите на планову дезінфекцію (наказ ДХЗ ОМР № 188 від 22.04.2016р.)
При таких виняткових обставинах, інтереси дитини, яка потребує інтенсивної медичної допомоги домінують над правом попередньо ув`язненої матері мати при собі дитину, визначеним ст. 9 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Крім того, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , на підставі ст.9 Конституції України, на підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд приходить до висновку, що тривале тримання під вартою зазначеної обвинуваченої може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v. Switzerland judgement» of 26 January 1993, Series A no.254-A, p. 15, §30).
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Разом з цим суд вважає доцільним повідомити начальника ОУВП (21) УДПтС України в Одеській області про необхідність забезпечити обвинуваченій ОСОБА_5 належні умови тримання та, у разі потреби, негайного та високоякісного медичного огляду та належного медичного нагляду, направивши йому копію цієї ухвали.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 350, 371, 372 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 днів, тобто до 12 червня 2016 року.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_11 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення обвинуваченої ОСОБА_5 , начальнику ОУВП (21) УДПтС України в Одеській області .

Головуючий - суддя:

Судді: