В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

14.04.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жмеринського міськрайонного суду кримінальне провадження №130/804/16-к, №1-кп/130/131/2016, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000254 від 07.03.2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 08.04.2015 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до п`яти років позбавлення волі, з іспитовим строком на три роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 біля 21 год. 06.03.2016 року перебуваючи в с.Носківці Жмеринського району, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник на територію домогосподарства потерпілого ОСОБА_4 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , і через незамкнені вхідні двері проник в середину літньої кухні, де умисно, таємно, повторно, викрав 1200 грн. різними купюрами, які знаходились в гаманці в одній із шухляд тумби. Обвинувачений з викраденим коштами з місця події зник і викраденим розпорядився на свій розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватим себе у вчиненому визнав повністю і пояснив, що злочин вчинив при обставинах викладених вище; знав де у потерпілого зберігались гроші; з сумою викрадених коштів згоден. Після крадіжки пішов в кафе, де 200 грн. витратив на власні потреби, а 1000 грн. через декілька годин повернув потерпілому. У вчиненому розкаявся. Просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що у вечорі 06.03.2016 року разом з дружиною поїхав у гості. Біля 22 год. приїхали додому і дружина виявила, що з тумби у літній кухні було викрадено 1200 грн., різними купюрами, які були у гаманці. Повідомили у поліцію. Через деякий час обвинувачений повідомив, що він скоїв крадіжку грошей і 1000 грн. повернув. Будь-яких претензій до обвинуваченого немає і просить суворо його не карати.
Учасники судового провадження погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин і добровільно погоджуються на застосування судом під час подальшого розгляду справи вимоги ст.349 ч.3 КПК України, пояснивши, що їм зрозумілі наслідки застосування даної норми закону. При таких обставинах, суд вважає за недоцільне досліджувати докази відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
З врахуванням зібраних в судовому засіданні доказів суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання, суд враховує наступні обставини: ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України класифікується, як тяжкий злочин; особу винного, який по місцю проживання характеризується посередньо і проживає з бабою; на обліку у лікарів психіатрів та наркологів Жмеринської ЦРЛ не перебував і не перебуває; під час досудового слідства і в судовому засіданні давав правдиві показання і тим самим сприяв установленню істини по справі; потерпілий ОСОБА_4 будь-яких претензій до обвинуваченого немає і просить суворо не карати обвинуваченого.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України - покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як і засудженим так і іншими особами.
Обвинувачений вчинив злочин 06.03.2016 року, під час відбування покарання з іспитовим строком, відповідно до вироку Жмеринського міськрайонного суду від 08.04.2015 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, суд призначає покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України.
Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року - у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КК України.
Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду від 08.04.2015 року та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років 2 місяці позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, залишити без зміни домашній арешт.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з часу затримання, відповідно до протоколу про затримання особи на виконання вироку.
Речові докази 1000 грн. залишити у володінні ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляції через Жмеринський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_6