Справа № 576/503/15-к,
1-кп/576/86/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.09.16 м. Глухів
Глухівський міськрайсуд Сумської області в особі судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , його представника адвоката ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (справу) про обвинувачення за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України)
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Глухові, є громадянином України, має вищу технічну освіту, одружений, на даний час перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітний, судимостей не має, а мешкає у АДРЕСА_1 ,
в с т а н о в и в.
За змістом складеного у справі обвинувального акту на ОСОБА_9 останній звинувачується в тому, що він близько 8 години 25 липня 2015 року, в селі Береза у Глухівському районі, керуючи належним йому мікроавтобусом марки «MERCEDES-BENZ Vito 110D» з д.р.н. НОМЕР_1 , під час руху по вулиці Слоутський шлях (на той час вулиці Леніна) у напрямку села Слоут, діючи злочинно недбало, в порушення вимог пунктів 10.1, 11.3 та 14.2 Правил дорожнього руху України щодо забезпечення безпеки здійснення маневру обгону на дорогах із двохстороннім рухом, не впевнившись у безпеці виконання маневру обгону, здійснюючи обгін іншого автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху, де керований ним мікроавтобус зіткнувся з мопедом «Дельта» під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по зустрічній смузі у зустрічному напрямку, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому середньої треті і нижньої треті обох стегон, відкритого перелому лівої гомілки в середній треті і нижній треті та закритих осколкових переломів дистальних метаепіфізів обох передпліч зі зміщенням, які (тілесні ушкодження) супроводжувались травматичним шоком третього ступеню.
При розгляді справи судом ОСОБА_9 , заявляючи про повне визнання своє вини за висунутим йому обвинуваченням, фактично визнав себе винним частково і показав, що дійсно 25 липня 2015 року в селі Слоут у Глухівському районі він, керуючи належним йому мікроавтобусом, під час виконання маневру обгону іншого автомобіля зіткнувся на зустрічній смузі руху з їхавшим йому на зустріч на мопеді ОСОБА_6 , який внаслідок зіткнення транспортних засобів отримав тілесні ушкодження. За змістом показань в суді ОСОБА_9 він вважає, що у настанні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди винен і водій ОСОБА_6 , який (на думку ОСОБА_9 ) безпосередньо перед зіткненням рухався на мопеді з перевищенням допустимої у населених пунктах швидкості та із свого боку не вжив усіх можливих заходів, спрямованих на уникнення зіткнення.
Хоча обвинувачений ОСОБА_9 фактично визнав себе винним частково, суд за результатами з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами дійшов переконливого висновку про доведеність стороною обвинувачення вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину у повному обсязі, виходячи з наступного.
За змістом пунктів 10.1, 11.3 та 14.2 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу; перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.
З показань потерпілого ОСОБА_6 в суді вбачається, що він вранці 25 липня 2015 року, коли їхав на своєму мопеді «Дельта» з села Слоут, де мешкає, в село Береза, де на той час працював трактористом-машиністом погружчика у ТОВ «Голландська аграрна компанія», потрапив у дорожню пригоду - зіткнувся на своїй смузі руху із мікроавтобусом під керуванням обвинуваченого, і був травмований при тій пригоді, у зв`язку з чим тривалий час лікувався у ІНФОРМАЦІЯ_3 госпіталі, переніс складі операції, за наслідками чого був визнаний інвалідом другої групи і потребує продовження лікування з проведенням нових операцій. З показань ОСОБА_6 в суді також вбачається, що самого моменту зіткнення керованого ним мопеду з мікроавтобусом він не пам`ятає внаслідок втрати свідомості при ударі, але пам`ятає, що безпосередньо перед втратою свідомості він їхав на мопеді по своїй смузі руху, навіть по ґрунтовці, із швидкістю не більше 40 км/год. і ніяких маневрів не здійснював; що керований ним мопед перебував у технічно-справному стані, оскільки був практично новим, на обкатці до 500 км.
З показань в суді свідка ОСОБА_10 вбачається, що вранці 25 липня 2015 року, сидячи на лавці біля свого будинку по АДРЕСА_2 , він бачив, що безпосередньо перед зіткненням мопеда із мікроавтобусом водій мопеда рухався по своїй (правій) частині дороги із швидкістю приблизно 20-30 км/год., і що зіткнення мопеда і мікроавтобуса сталося на смузі руху мопеда при здійсненні водієм мікроавтобусу маневру обгону якогось іншого автомобіля.
Аналогічне за змістом показань свідка ОСОБА_10 вбачається і з показань в суді свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 (відповідно водія і пасажира автомобіля «Мазда», який ОСОБА_9 обганяв). Окрім цього з показань цих свідків вбачається, що на момент зіткнення мопеда і мікроавтобуса їх автомобіль рухався із швидкістю приблизно 40 км/год., а мікроавтобус їх обганяв із швидкістю приблизно 70 км/год..
За висновком по проведеній у справі судово-медичній експертизі № 167 від 13 листопада 2015 року при зверненні за медичною допомогою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до приймального відділення Глухівської ЦРЛ лікарями виявлено та зафіксовано: «… виражені деформації в ділянці лівої гомілки, стегна, в ділянці яких рвані рани. Деформація середньої третини правого стегна. Деформація нижньої третини правого передпліччя, деформація, рвана рана лівого передпліччя. Забійна рана підборіддя, нижньої губи. Забійна рана в ділянці лівого колінного суглобу…», після клінічного, рентгенологічного обстежень встановлений клінічний діагноз: «множинна скелетна травма: відкритий перелом середньої треті і нижньої треті обох стегон зі зміщенням; відкритий перелом лівої гомілки середньої треті і нижньої треті зі зміщенням; закриті осколкові переломи дистальних метаепіфізів обох передпліч зі зміщенням; множинні забійні рани обличчя, тулуба, кінцівок. Травматичний шок 3 ступеня». Даний діагноз підтверджений об`єктивними даними: ушкодженнями на тілі, клінічно, рентгенографічно та протоколами проведених оперативних втручань;
Вищевказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмета/тупих предметів та тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, на що вказує локалізація і характер ушкоджень. Індивідуальні властивості будови травмуючого предмету/травмуючи предметів в морфології ушкоджень не відобразились, такові в наданій медичній документації не зазначені, однак їх характер та локалізація не виключає можливості утворення за умов ДТП;
Тілесні ушкодження у вигляді: «відкритий перелом середньої треті і нижньої треті обох стегон», «відкритий перелом лівої гомілки середньої треті і нижньої треті», «закриті осколкові переломи дистальних мета епіфізів обох передпліч зі зміщенням», які супроводжувалися травматичний шоком 3 ст. за критерієм небезпеки для життя (відповідно до п.п. 2.1.2, 2.1.3 м.), о) правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995 року) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Самі по собі множинні забійні рани обличчя, тулуба, кінцівок мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; судячи за даними наданої медичної документації: «… етилового спирту в крові не виявлено».
За висновком по проведеній у справі автотехнічній експертизі № 115-а від 10 лютого 2016 року в даній дорожній ситуації водій мікроавтобусу «Мерседес» повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 11.3, 14.2 в Правил дорожнього руху України, а якщо його швидкість перевищувала допустиму, то і відповідно до вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України;
Водій мікроавтобусу «Мерседес» мав технічну можливість попередити зіткнення; в діях водія мікроавтобусу «Мерседес» вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 11.3, 14.2 в Правил дорожнього руху України, а у випадку руху з перевищенням допустимої швидкості і невідповідність вимогам пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, з яких невідповідність вимогам п.п. 11.3, 10.1, 14.2 в Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди;
Водій мопеду «Дельта» повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а у випадку його руху зі швидкістю, що перевищувала 60 км/год. і відповідно до вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України;
При обставинах дорожньо-транспортної пригоди, що розглядаються, водій мопеду «Дельта» не мав технічної можливості попередити зіткнення;
В даній дорожній ситуації в діях водія мопеду «Дельта» не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Наведені докази в контексті наведених положень Правил дорожнього руху України дають суду підстави визнати такими, що не ґрунтуються на обставинах справи доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про наявність вини й самого потерпілого ОСОБА_6 у зіткненні керованих ними транспортних засобів.
Суд погоджується з кваліфікацією стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України злочинно необережних дій обвинуваченого ОСОБА_9 щодо порушення ним Правил безпеки дорожнього руху України при керуванні транспортним засобом, що спричинило заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, оскільки допущені ОСОБА_9 при керуванні транспортним засобом порушення Правил дорожнього руху України знаходяться (знаходились), у прямому причинному зв`язку із подією зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 ..
Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає, а позитивну характеристику на обвинуваченого ОСОБА_9 за місцем проживання, наявність у нього захворювання на цукровий діабет та добровільне відшкодування ним потерпілому ОСОБА_6 завданої необережно злочинними діями майнової шкоди, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання.
Вирішуючи питання про вид і міру покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_9 , суд, окрім наведених обставин, враховує як сукупність тяжких наслідків для потерпілого ОСОБА_6 вчинених ОСОБА_9 злочинних дій, так і саме ставлення обвинуваченого до цього. Фактично внаслідок необережно злочинних дій ОСОБА_9 потерпілий ОСОБА_6 (молода, неодружена, працездатна людина) став інвалідом другої групи, тоді як поведінка обвинуваченого ОСОБА_9 при судовому розгляді справи (його намагання звинуватити потерпілого у настанні таких наслідків і спричиненні йому потерпілим майнової шкоди) суд визнає фактом відсутності у обвинуваченого каяття у заподіяному потерпілому каліцтві.
За обставинами справи суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження нових злочинів у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту необхідним буде покарання у вигляді позбавлення волі з реальним відбування такого покарання та з призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.
Заявлений у справі прокурором в інтересах держави в особі фінансового управління Глухівської міської ради цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування витрат (7435 грн. 41 коп.), понесених Глухівською ЦРЛ на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 протягом періоду з 25 липня по 19 серпня 2015 року підлягає задоволенню у повному обсязі як такий, що визнається ОСОБА_9 і узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України, за змістом якої особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Потерпілим ОСОБА_6 у справі заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_9 на предмет відшкодування заподіяної йому злочинними діями обвинуваченого моральної шкоди шляхом виплати компенсаційної грошової суми у 100 000 грн. Даний позов потерпілого ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_9 не визнається з посиланням на необґрунтованість («неадекватність») цих позовних вимог потерпілого, але судом визнається таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.
Обґрунтовуючи ці позовні вимоги потерпілий ОСОБА_6 і його представник адвокат ОСОБА_7 , посилаються на тяжкі і тривалі фізичні та моральні страждання, які потерпілий переніс внаслідок отримання тілесних ушкоджень і тривалого лікування, порушення у зв`язку з цим звичайного укладу життя потерпілого, втрати добре оплачуваної роботи і можливостей її отримати на майбутнє протягом тривалого часу внаслідок інвалідності, виникнення необхідності у потерпілого і його матері за таких обставин вишукувати інші засоби для існування і продовження лікування як у даний час, так і у майбутньому. Ці доводи сторони позивача суд визнає слушними та такими, що в достатній мірі обґрунтовують заявлену позивачем суму розміру відшкодування завданої йому моральної шкоди у грошовому виразі, тоді як доводи ОСОБА_9 та його захисника про необґрунтованість наведених позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 суд визнає такими, що не узгоджуються ні з обставинами справи, ні з моральними засадами, ні з положеннями ст. 1167 Цивільного кодексу України, за змістом якої моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369, 373 та 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд
в и р і ш и в.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк у два роки.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирати.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави задовольнити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в особі Управління фінансового забезпечення Глухівської міської ради 7435 грн. 41 коп. в порядку відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 у Глухівській ЦРЛ.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 100 000 (сто тисяч) грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. В порядку забезпечення виконання вироку в частині задоволеного цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 накладений ухвалою Глухівського міськрайсуду від 20 травня 2016 року арешт на належний ОСОБА_9 автомобіль «MERCEDES-BENZ Vito 110D» з д.р.н. НОМЕР_1 не знімати до виконання ОСОБА_9 цього вироку суду в частині цивільного позову ОСОБА_6 ..
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 1500 грн. в порядку відшкодування витрат, понесених на проведення судової автотехнічної експертизи.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання до Глухівського міськрайсуду апеляції на вирок. Така апеляція може бути подана прокурором, захисником, потерпілим його представником та обвинуваченим протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. У разі ненадходження апеляцій на вирок протягом зазначеного строку на його оскарження вирок набере законної сили і буде звернутий до виконання.
Суддя Глухівського міськрайсуду ОСОБА_13