Справа № 203/3190/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2016 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0001478, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

08 липня 2016 року прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що 13.05.2015 до Кіровського РВ ДМУ надійшли матеріали за зверненням ОСОБА_4 стосовно підробки невстановленими особами довідки про виплату паю в ЖБК «Заря-14» ОСОБА_5 , що стало підставою для визнання за ним права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 показала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , з якою потерпіла підтримувала дружні відносини і фактично доглядала її до останніх днів життя. На підставі цього 03.09.2010 ОСОБА_6 склала заповіт на ім`я ОСОБА_4 , відповідно до якого залишала їй все своє майно.
Після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_4 у встановленому законом порядку звернулася із заявою про прийняття спадщини (спадкова справа №56919794), однак, в подальшому 23.03.2015, ОСОБА_4 дізналася, що право власності на вищевказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_5 , який нібито сплатив пай за квартиру у повному обсязі та був пайщиком ЖБК №14 «Заря». Після цього, з листопада 2014 по березень 2015 квартира була кілька разів перепродана та наразі її власником є ОСОБА_7 .
Прокурор просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом було встановлено, що за даним фактом відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 358 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР №0001478 від 14 травня 2015 року.
Прокурор в судовому засіданні подане клопотання просив задовольнити, посилаючись на те, що арешт майна є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження №0001478, для запобігання подальшого незаконного оформлення права власності на зазначену квартиру.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважає його таким, що не підлягає задоволенню.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів
Нормою ч. 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчий суддя виходить з того, що прокурором в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України не зазначено підстави і мету застосування арешту майна, крім того, вищезазначене майно не відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, що унеможливлює задоволення клопотання.
Керуючись ст. 110, ст.132, 159-162, 167-172, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0001478, - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1