Апеляційний суд міста Києва
Справа № 11-кп 796/600/16
Категорія: ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
У х в а л а
Іменем України
15.03.2016 колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження №0009819 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 25.12.2015, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Зугдіді, Республіка

Грузія, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про-

живаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

- визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та йому призначено покаранняу вигляді одного року позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 13.10.2015 приблизно о 13 годині 40 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 52, шляхом пошкодження замка лівих передніх дверей, проник до салону автомобіля марки «Фольцваген Т4» д.н.з. НОМЕР_1 , і знаходячись в салоні вказаного автомобіля, вражаючи, що його дії залишились непоміченими, таємно повторно намагався викрасти з сумки, що знаходилась між сидіннями автомобіля, навігатор марки «Prestgio N 5000», вартістю 850 грн., що належить ОСОБА_9 , для чого дістав із вказаної сумки навігатор та положив його до заздалегідь підготовленої сумки, але свого злочинного умислу до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений та зупинений власником автомобіля ОСОБА_9 , після чого був затриманий працівниками міліції.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, внаслідок суворості, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, призначивши більш м`яке покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 185 КК України, у вигляді арешту строком на 3 місяці.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання обвинуваченим вини та щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відсутність інших епізодів вчинення злочинів, а також, що обвинувачений своєчасно з`являвся до слідчого і суду, що позитивно його характеризує. Крім того, на думку захисника, суд не звернув уваги на те, що між вчиненням злочинів, за які обвинувачений вже відбув покарання, та злочину, за даним кримінальним провадженням, пройшло вже два роки, що свідчить про відсутність в діях обвинуваченого систематичності вчинення кримінальних правопорушень.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, які ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються.

Покарання ОСОБА_10 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням всіх обставин, що впливають на відповідальність, відповідно до положень КК України.

При цьому судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, дані про особу винного, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, а також те, що реальної шкоди від злочину не настало, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та прийнято рішення про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 185 КК України, для даного виду покарання, і з яким колегія суддів погоджується.

Посилання захисника на те, що судом першої інстанції недостатньо враховані обставини, що пом`якшують покарання, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції врахував всі обставини справи, в т.ч. і зазначені захисником в апеляційній скарзі, надав їм належну правову оцінку і призначив таке покарання, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Безпідставними, на думку колегії суддів, є і посилання захисника про відсутність в діях обвинуваченого систематичності вчинення кримінальних правопорушень, оскільки зазначене посилання не ґрунтується на матеріалах справи.

Додаткових доводів, які б могли бути підставою для зміни вироку обвинуваченому ОСОБА_8 до апеляційного суду не надано, а відсутність інших епізодів кримінальних правопорушень, на що посилається захисник в своїй апеляційній скарзі, не є обставиною, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Таким чином, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання дотримався вимог кримінального закону, врахував всі, передбачені ним обставини у їх сукупності, і підстав для пом`якшення покарання, колегія суддів не вбачає.

При перевірці кримінального провадження будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування вироку суду, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 25.12.2015 щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: