Провадження №1-кп/523/189/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Суворовського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за № 0003295 від 23.06.2015р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, циганки, громадянки України, з середньою освітою, працюючої неофіційно продавцем, не одруженої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не маючої судимості, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

Встановив:
22.06.2015 року приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з невстановленою особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, знаходячись на ринку «Північний», розташованого по вул. Добровольського, буд. 114/2 в м. Одесі, маючи корисливий намір направлений на заволодіння чужим майном, будучи впевненими, що їх дії залишаються не помітними для оточуючих, ОСОБА_5 підійшла до павільйону № НОМЕР_1 , де шляхом вільного доступу з вітрини таємно викрала чоловічу сумку чорного кольору, належної потерпілій ОСОБА_6 , після чого разом з невстановленою особою покинули місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 64-Е від 22.07.2015р. ринкова вартість чоловічої сумки станом на 23.06.2015р. становила 320,74 гривень, тим самим завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе визнала частково в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, викладеному в обвинувальному акті, вказуючи, що дійсно при вказаних обставинах місці та часу разом зі своїм малознайомим, з яким познайомилися в ранці, зайшли до ринку «Північний», де вона, маючи намір на викрадення чужого майна, підійшовши до павільйону 16, з вітрини, коли ніхто не бачив, викрала сумку, після чого разом зі знайомим пішли продавати викрадене майно, він ходив разом з нею, пропонував купити сумку, але невдовзі вона була затримана на ринку потерпілою стороною, її знайомий втік. Стверджує, що домовленості з ним не було, вона сама вчинила крадіжку, він тільки стояв поряд павільйону, бачив як вона взяла сумку, потім просто пішов з нею її продавати. Не заперечує факт вчинення крадіжки, але наполягає, що вчинила злочин сама. Цивільний позов не заявлений, матеріальних претензій до обвинуваченої не має у зв`язку з поверненням викраденого майна. Причини свого вчинку обвинувачена пояснити не змогла.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_5 суд вважає, що її винність у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та долученими до обвинувального акту, а також показаннями потерпілої, свідка, дослідження яких було проведено судом у судовому засіданні.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтвердила обставини скоєного кримінального правопорушення, які мали місце рік тому та пояснила, що вона є приватним підприємцем на ринку «Північний», де продає сумки в асортименті. Дійсно у зазначений день в обідній час вона попросила свого чоловіка приглядіти за товаром, а сама пішла до туалету, коли поверталася до павільйону, побачила парочку - чоловіка з жінкою, які йшли з сумкою її товаром та обговорювали, де та за скільки продати, при цьому сумка була у хлопця. Її чоловік з охоронцем направилися за ними, однак побачив людей, які наближалися до них, вони почали тікати, ОСОБА_5 спіймали та затримали, хлопець втік. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченої не має, просила суд не призначати суворе покарання.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що у вказаний день його дружина ОСОБА_6 працювала на ринку «Північний» у павільйоні, в обіденний час попросила його приглянути за товаром, а сама відійшла на пару хвилин. Коли повернулася, спитала, чи продавав він сумку з вітрини, на що відповів, що ніякий товар не відпускав. Тоді дружина повідомила, що бачила, як хлопець з дівчиною йшли до м`ясного корпусу продавати їх сумку. Він одразу зі своїм свояком направилися в сторону крадіїв, побачили, як чоловік з жінкою пропонували оточуючим купити сумку. Побачивши їх, вони почали розбігатися, чоловік втік, обвинувачену затримали з сумкою, яка залишилися у неї в руках. Сумку він одразу впізнав, так як вона була з їх особистим цінником та наповнювачем. Стверджує, що чоловік з жінкою вдвох намагалися продати сумку, яку тримали як би вдвох.

- Висновком товарознавчої знаючої експертизи за № 64-Е від 22.07.2015р. відповідно до якої ринкова вартість чоловічої сумки чорного кольору за цінами первинного ринку станом на 23.06.2015р. становила 320,74 гривень.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому за відсутності заперечень учасників судового провадження дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит інших свідків, суд не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченої, потерпілої, свідка повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення.

В діях ОСОБА_5 прокурор вбачає ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, які органом досудового слідства кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, однак розглянув матеріали обвинувального акту, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_5 кваліфікаційну ознаку повторність, як надмірно застосовану, оскільки за змістом положень ст.89 ч.8 КК України особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо протягом шести років з дня відбуття покарання не вчинять нового злочину, визнаються такими, що не мають судимості. Як вбачається зі спец. вимоги, наданої стороною обвинувачення та долученої до обвинувального акту, ОСОБА_5 останній раз засуджена 20.09.2004р. Приморським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4 років 2 міс позбавлення волі. Звільнена 13.11.2007р. умовно-достроково, не відбувши 9 міс. 18 днів. Притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у 2014р. за ст. 185 ч.2 КК України, на думку суду, не є підставою для кваліфікуючої ознаки, як «повторність», оскільки обвинувачена не визнана винною у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України. Крім того, суду не була надана належним чином завірена копія обвинувачення та підтвердження факту засудження особи Овідіопольським районним судом Одеської області.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 своїми діями скоїла умисне кримінальне правопорушення передбачене ст.185 ч.2 КК України та її дії суд кваліфікує за ознаками: таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене за попередньою змовою групою осіб та її вина доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, те, що вона позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, її негативне відношення до скоєного діяння, відсутність матеріальних збитків шляхом повернення викраденого майна, а також клопотання потерпілої про обрання обвинуваченій більш м`якого покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій суд відносить щире каяття, повне визнання своєї провини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме чоловіча сумка, яка передана потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку.

Також з`ясовано, що здійснювалося залучення експертів для проведення товарознавчої експертизи, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої процесуальні витрати, загальна сума яких складає 491,04 гривень.

Разом з цим суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо ОСОБА_5 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися та за відсутністю клопотань учасників процесу запобіжний захід відносно обвинуваченої у ході судового провадження не обирався.

На підставі викладеного, оцінюючи обставини скоєного кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 , суд, приймаючи до уваги клопотання потерпілої та думку прокурора про можливість застосування щодо обвинуваченої більш м`якого покарання не пов`язаного з позбавленням волі, враховуючи особу обвинуваченої, яка у ході судового розгляду свою вину визнала частково, не заперечуючи факт скоєння крадіжки, її щире каяття, негативне ставлення до скоєного, те що вона позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність матеріальної шкоди, вважає, що її виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до неї ст.ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 394-395 КПК України,-

Ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити їй покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Згідно ст. 76 п.2,3,4 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінальну - виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання та праці, періодично з`являтися у кримінально - виконавчу інспекцію для реєстрації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Речові докази а саме чоловічу сумку, яка передана потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку, вважити повернутими за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі НДЕКЦ (вул. Прохорівська, б.35 м. Одеса) процесуальні витрати у сумі 491,04 гривень, пов`язаних із залученням експертів для проведення товарознавчої експертизи під час досудового розслідування.

Міри запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Матеріали кримінального провадження за № 0003295 від 23.06.2015р. зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: