№ 207/484/16-к
№ 1-кп/207/208/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4

- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження №0001637 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-технічна, не одруженого, має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, не зареєстрованого, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-02.02.2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Дніпродзержинська, громадянина України, освіта середня-технічна, не одруженого, маючого малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

-08.07.2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2015 року відносно ОСОБА_4 було направлено обвинувальний акт до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України. 09.12.2015 року, повторно, приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебували у квартирі за адресою АДРЕСА_4 , яку вони орендували у ОСОБА_8 за усною домовленістю. Після спільного вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , маючи намір на таємне викрадення майна ОСОБА_8 , вступивши в попередню змову, керуючись корисливим мотивом, діючи таємно, у двох, винесли з її квартири, та погрузили майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 у автомобіль Форд Транзит, д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , якого не поставили до відома щодо скоєння ними крадіжки чужого майна, та підготували таким чином до викрадення наступне майно потерпілої ОСОБА_8 , а саме: холодильник Дніпр-2, відповідно до висновку експерта №70/34-329 від 25.01.2016 року ринкова вартість якого становить 297,27 грн.; пральну машинку «Індезіт», вартістю 1000 грн., а всього на загальну суму 1297,27 грн. Однак, свій злочинний умисел не довели до кінця з причин, які не залежали від їхньої волі, у зв`язку з тим, що вони були затримані працівниками поліції.

09.12.2015 року, приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , перебували у квартирі за адресою АДРЕСА_4 , яку вони орендували у ОСОБА_8 за усною домовленістю. Після спільного вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , маючи намір на таємне викрадення майна ОСОБА_8 , вступивши в попередню змову, керуючись корисливим мотивом, діючи таємно, у двох, винесли з її квартири, та погрузили майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 у автомобіль Форд Транзит, д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , якого не поставили до відома щодо скоєння ними крадіжки чужого майна, та підготували таким чином до викрадення наступне майно потерпілої ОСОБА_8 , а саме: холодильник Дніпр-2, відповідно до висновку експерта №70/34-329 від 25.01.2016 року ринкова вартість якого становить 297,27 грн.; пральну машинку «Індезіт», вартістю 1000 грн., а всього на загальну суму 1297,27 грн. Однак, свій злочинний умисел не довели до кінця з причин, які не залежали від їхньої волі, у зв`язку з тим, що вони були затримані працівниками поліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину визнав у повному обсязі та надав показання, які повністю відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчинених кримінальних правопорушень, щиро розкаявся, суду пояснив, що 09.12.2015 року, приблизно о 01 год. 00 хв. він та ОСОБА_5 , перебували у квартирі за адресою АДРЕСА_4 , яку орендували у ОСОБА_8 на добу для святкування дня народження його дівчини ОСОБА_11 . Після спільного вживання алкогольних напоїв, діючи таємно, удвох, винесли з квартири, та погрузили майно, потерпілої ОСОБА_8 , а саме: холодильник Дніпр-2 та пральну машинку «Індезіт» у автомобіль, який замовили по телефону. Однак, свій злочин не закінчили у зв`язку з тим, що були затримані працівниками поліції, яких, мабуть, викликав водій. Водієві вони не повідомляли, що майно викрадене.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та пояснив, що 09.12.2015 року, приблизно о 01 год. 00 хв. він та ОСОБА_4 , перебували у квартирі за адресою АДРЕСА_4 , яку орендували у ОСОБА_8 на добу. Після спільного вживання алкогольних напоїв, вирішили викрасти з квартири холодильник та пральну машинку, після чого винесли з квартири, та погрузили холодильник Дніпр-2 та пральну машинку «Індезіт» у автомобіль, який викликали по телефону, після чого були затримані працівниками поліції. Таксисту вони не повідомляли, що майно викрадене. З приводу вчиненого кримінального правопорушення щиро розкаявся, просив не позбавляти його свободи. Зазначив, що зараз він проживає у цивільному шлюбі та в нього народився син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, зазначила, що цивільний позов наміру заявляти не має, міру покарання просила визначити на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Переконавшись у правильності розуміння учасниками кримінального провадження змісту вказаних обставин, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає вину обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення доведеною у повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_13 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_13 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_13 за місцем мешкання характеризується задовільно, скарги на нього відсутні, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, 08.07.2016 року був засуджений Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком на 1 рік.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд дотримувався принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворішим покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого. Крім того, покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересам потерпілого, щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

З урахуванням обставини і характеру скоєного злочину, особи обвинуваченого, враховуючи обставини, які обтяжують покарання та обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, те, що від скоєного злочину тяжких наслідків не настало, а також те, що відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ОСОБА_5 , має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання останнього без ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України, а остаточне - на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 липня 2016 року більш суворим призначеним за даним вироком, із звільненням від відбування покарання з випробуванням за правилами ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків згідно з п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Таке покарання ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений за місцем мешкання характеризується задовільно, скарги на нього відсутні, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, 02.02.2016 року був засуджений Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи ступень тяжкості кримінального правопорушення, обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання, а також особу обвинуваченого, суд доходить висновку, що єдино необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є міра покарання у вигляді позбавлення волі, яку слід відбувати реально.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.02.2016 року до 1 року 6 місяців позбавлення волі, а злочин по даній справі він скоїв до постановлення вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.02.2016 року, тому суд вважає, що покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі, а остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати, понесені при проведенні по справі експертиз, суд відносить до процесуальних витрат та вважає за необхідне відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України стягнути їх з обвинувачених на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 10 (десяти) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців більш суворим призначеним даним вироком у виді 1 (одного) року 10 (десяти) місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 10 (десяти) місяців позбавлення волі .

Обрати з 01.12.2016р. щодо ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання, призначеного ОСОБА_4 даним вироком суду, строк попереднього ув`язнення, а саме з 09 вересня 2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання відраховувати з дати попереднього ув`язнення - з 16.12.2015 року.

ОСОБА_5 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 липня 2016 року у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік більш суворим призначеним даним вироком у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину та виконає наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, понесені при проведенні товарознавчої експертизи №70/34-329 від 25.01.2016 року у сумі 122 грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, понесені при проведенні товарознавчої експертизи №70/34-329 від 25.01.2016 року у сумі 122 грн. 76 коп.

Речові докази: холодильник б/у Дніпр-2, корпус білого кольору, 1972 року (серійний номер 072092734), пральну машинку б/у «Індезіт» 1997 року (серійний номер 710102012), що знаходяться у потерпілої ОСОБА_8 повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченим та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1