Єдиний унікальний номер 229/4239/15-к
Номер провадження 11-кп/775/566/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року, колегія суддів судової палати в кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області кримінальне провадження № 0001157 від 25 серпня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 01 березня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дружківка Донецької області, громадянина України, із середньою оссвітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 11 листопада 1993 року Шепетівським міським судом Хмельницької області за ст.ст. 229-2 ч.3, 44, 229-6 ч.2, 42 КК України (в ред.1960 року) до позбавлення волі строком на три роки з конфіскацією майна; 02 жовтня 1997 року Дружківським міським судом Донецької області за ст. 206 ч.2 КК України (в ред.1960 року) до позбавлення волі строком на три роки з відстрочкою виконання вироку; 25 грудня 2000 року Дружківським міським судом Донецької області за ст.ст. 229-6 ч.2, 14 КК України (в ред.1960 року) до позбавлення волі строком на три роки, постановою Калінінського районного суду м.Горлівка Донецької області від 30 серпня 2001 року на підставі ст.7а Закону України «Про амністію» від 05 липня 2011 року не відбута частина покарання скорочена на 1/2; 26 квітня 2004 року Дружківським міським судом Донецької області за ст.ст. 307 ч.2, 311 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією частини майна; 29 грудня 2009 року Дружківським міським судом Донецької області за ст.ст. 310 ч.2, 71 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на три роки та шість місяців; 14 квітня 2015 року Дружківським міським судом Донецької області за ст.ст. 263 ч.1, 75, 76 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки з іспитовим строком на один рік, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.317, ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання:

-за ч.1 ст. 317 КК України - у виді чотирьох років позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 309 КК України - у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначено остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, ч.3 ст.78 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 14 квітня 2015 року, та призначено остаточне покарання у виді семи років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, з 01 жовтня 2015 року по 08 жовтня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

встановила:

За вироком суду ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

6 травня 2000 року Кабінет Міністрів України своєю Постановою №770 на виконання Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 8 липня 1999р. затвердив Таблицю №1 з переліком речовин, які відносяться до наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. У списку №1 цієї таблиці відображено, що канабіс (марихуана) є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено на території України.

Обвинувачений ОСОБА_6 свідомо знаючи, що операції з особливо небезпечними наркотичними засобами є незаконними, ігноруючи вимоги ст.ст.1,4,7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 8 липня 1999 року, з метою посягання на суспільні відносини по порядку зберігання наркотичних засобів, діючи умисно, повторно, незаконно зберігав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 27,75г. (маса сухого залишку 23,79г.) за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

01 жовтня 2015 року в період часу з 17 години 05 хвилин до 19 годині 20 хвилин, в ході проведеного співробітниками правоохоронних органів, у встановленому законом порядку, обшуку будинку АДРЕСА_1 за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 27,75г. (маса сухого залишку 23,79г.), який обвинувачений ОСОБА_6 , незаконно, умисно, повторно зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_6 01 жовтня 2015 року у період часу з 13 години 30 хвилини до 15 години 00 хвилин у приміщення кімнати вищевказаного будинку АДРЕСА_1 , використовуючи нарковмістимі пігулки «Ефін», соляну кислоту, фосфор та йод, які знаходились за місцем його мешкання, виготовив для незаконного вживання особливо небезпечний наркотичний засіб дезоморфін, у невстановленій кількості.

В той же день приблизно о 16 годині 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , раніше знайомими йому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , домовився про надання останнім приміщення свого будинку за зазначеною адресою, для незаконного виготовлення та вживання особливо небезпечного наркотичного засобу дезоморфіну.

Приблизно о 16 годині 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 умисно надав ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 приміщення будинку АДРЕСА_1 для незаконного вживання, шляхом внутрішньовенної ін`єкції, частини виготовленого особливо небезпечного наркотичного засобу дезоморфіну, а також частину наркотичного засобу вжив самостійно.

Дезоморфін Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» віднесений до наркотичних засобів, обіг яких заборонено (Таблиця 1, Список №1)

На зазначений вирок суду обвинуваченим ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок суду щодо нього скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню через однобічність та неповноту досудового і судового слідства, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи. Зазначає, що судом не взято до уваги те, що він мешкає разом із знайомими, з яким він раніше відбував покарання - ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , останньому з яких і належить виявлений наркотичний засіб.Також зазначає, що судом необґрунтовано визнано неправдивими його покази та покази свідків на його захист. Крім того вказує, що в порушення ст. 71 ч.2 КК України суд призначив покарання шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком суду та визначив покарання у виді семи років позбавлення волі тоді як загальний строк покарання не міг перевищувати п`яти років позбавлення волі.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо доводів обвинуваченого стосовно скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції в іншому складі суду, колегія суддів зазначає наступне.

Статті 409 та 415 КПК України містять вичерпні переліки підстав для скасування судом апеляційної інстанції вироку суду першої інстанції та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Обвинувачений в апеляційній скарзі та у суді не обґрунтував та не довів жодної причини для скасування вироку суду першої інстанції та призначення нового судового розгляду.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому особою, яка раніше скоїла злочин передбачений ст. 310 КК України, а також у наданні приміщення з метою незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними в ньому доказами в сукупності, перевіреними судом.

Так, відповідно до показів ОСОБА_11 , 01 жовтня 2015 року він разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та з дозволу ОСОБА_16 двічі вживали виготовлений останнім за місцем його мешкання за адресою АДРЕСА_1 наркотичний засіб дезоморфін. ОСОБА_16 надав свій дім для вживання наркотичних засобів. В той день ОСОБА_16 тричі виготовляв дезоморфін в кімнаті, так як лише там є пічка, після чого розливав його по шприцах та пригощав їх.

Покази свідка ОСОБА_11 підтверджуються протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння ОСОБА_6 №293 від 01 жовтня 2015 року, згідно якого останній перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с.87), а також протоколами медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння за № 289, 290, 291 та 292 від 1 жовтня 2015 року згідно яких ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебували у стані наркотичного сп`яніння (а.с.121-124).

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що в жовтні 2015 року він був залучений в якості понятого при проведенні обшуку в будинку по АДРЕСА_2 . В ході обшуку було виявлено саморобні терези, колбочки, марганець, порошок, таблетки, а також пакет з канабісом. Перебуваючий у вказаному будинку ОСОБА_6 пояснив, що всі виявлені наркотичні засоби належать йому.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що восени 2015 року він був залучений в якості понятого при проведенні обшуку в будинку по АДРЕСА_2 . В ході обшуку було виявлено шприци, терези, тарілки, пляшки, канабіс. Перебуваючий у вказаному будинку ОСОБА_6 пояснив, що виявлений каннабіс він зберігав для власного вживання. Крім того пояснив, що надав дозвіл на виготовлення та вживання наркотичного засобу в його будинку. Зі слів ОСОБА_16 на протязі всього дня у нього вдома з його дозволу виготовлялися для вживання та вживалися наркотичні засоби.

Покази зазначених свідків об`єктивно підтверджуються протоколом обшуку від 01 жовтня 2015 року за місцем мешкання ОСОБА_6 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , висновком судово-хімічної експертизи № 1137 від 02.10.2014 року.

Доводи апеляційної скарги щодо критичного ставлення суду до пояснень свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом у вироку їм надана належна оцінка.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що пояснення зазначених свідків узгоджуються між собою, мають суттєві протиріччя, а також суперечать показам свідка ОСОБА_11 , покази якого є послідовними та узгоджуються з висновками судово-медичної експертизи, висновками медичного огляду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 і не суперечать показанням свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , та підтверджуються речовими доказами по справі.

Крім того, відповідно до вироку суду та матеріалів кримінального провадження, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знайомі з обвинуваченим ОСОБА_6 тривалий час та підтримують з ним дружні відносини, свідок ОСОБА_8 співмешкає з обвинуваченим ОСОБА_6 на протязі 20 років. Наведене дало обґрунтовані підстави суду першої інстанції розцінювати покази вказаних свідків як спробу допомогти обвинуваченому ОСОБА_6 уникнути кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень.

Сукупність наведених обставин, на думку колегії суддів, об`єктивно свідчить про те, що вина ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих йому злочинів повністю доведена.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо призначення судом покарання, яке в порушення ч.2 ст. 71 КК України перевищує максимальний строк, встановлений для даного виду покарання в Загальній частині КК України, не заслуговують на увагу суду.

Остаточне покарання за сукупністю вироків призначається в тих межах, що встановлені в частинах 2 і 4 ст. 71 КК України.

Згідно з ч. 4 ст.71 КК України остаточне покарання у всіх випадках обов`язково повинне бути більшим як від того покарання, що призначене за новим вироком, так і від невідбутої частини того покарання, що призначене за попереднім вироком. Межі такого складання визначаються за більш суворим видом покарання.

За новим і попереднім вироками ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді позбавлення волі, остаточне покарання за сукупністю вироків визначається в цих випадках у тих максимально припустимих межах, що встановлені в ч 2 ст. 63 КК України.

Отже, оскільки санкцією статті 263 ч. 1 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків судом першої інстанції визначено правильно, відповідно до норм ст. 71 КК України.

Покарання, призначене засудженому відповідає вимогам ст.65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 01 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 за ст.ст. 309 ч.2, 317 ч.1 КК України - залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 03 березня 2016 року по 07 липня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3