Справа № 646/3843/15-к
№ провадження 1-кп/646/64/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.09.16року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

колегії судів під головування судді ОСОБА_1 ,

членів колегії суддів - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

за участю представників потерпілих адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001077 від 23 листопада 2014 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 135 КК України,

в с т а н о в и в :
22 листопада 2014 року о 21 год. 50 хв. ОСОБА_11 перебував в гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу "Авіатор-2", який розташований за адресою : м Харків, вул. Стартова № 7-Б, де разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вживали спиртні напої, в ході чого у ОСОБА_11 раптово виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем "Toyota Corolla", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_15 , який на той час перебував у користуванні ОСОБА_13 . З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_11 вийшов з гаражу, підійшов до автомобілю "Toyota Corolla", який було припарковано біля гаражу № НОМЕР_1 , та шляхом вільного доступу проник до салону вказаного автомобілю. Знаходячись в салоні автомобілю, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та усвідомлюючи протиправність своїх дій, без дозволу власника та користувача транспортного засобу, скориставшись ключем, який знаходився в замку запалення, запустив двигун автомобілю та поїхав у напрямку пр. Гагаріна в м. Харкові В процесі руху на вищезазначеному автомобілі в районі будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_11 виїхав за межі проїжджої частини та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді дерева, спричинивши транспортному засобу механічні пошкодження. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 2761 від 17 березня 2015 року матеріальний збиток, спричинений власнику автомобіля "Toyota Corolla", реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди складає 248 007 грн. 92 коп. Таким чином, ОСОБА_11 внаслідок незаконного заволодіння та пошкодження автомобілю "Toyota Corolla", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 248007,92 грн.

Крім того, ОСОБА_11 22 листопада 2014 року о 22 год., керуючи технічно справним автомобілем "Toyota Corolla", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого "Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин", рухався по вул. Нестерова в м. Харкові зі сторони вул. Стартової в напрямку пр. Гагаріна. Під час руху по вказаній вулиці в районі будинку № 316-В ОСОБА_11 , рухаючись зі швидкістю близько 80 км/год., грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним" та, виїхавши на перехрестя з пр. Гагаріна, допустив виїзд за межі проїжджої частини з послідуючим наїздом на перешкоду у вигляді дерева.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3787-Дм/14 від 02 грудня 2014 року причиною смерті ОСОБА_16 стала несумісна з життям сочетана травма тіла.

Порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_11 виразилося в тому, що він, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку та втратив контроль над керуванням автомобілем, що потягло за собою тяжкі наслідки у вигляді смерті людини. Згідно висновку автотехнічної експертизи № 1108/14 від 05.01.2015 року порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_11 перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав та пояснив судові, що 21 листопада 2014 року разом із своїми знайомими ОСОБА_13 та ОСОБА_16 зібралися в гаражі, розташованому в гаражному кооперативі, з метою підсмажити м`ясо та разом провести час, для чого вони придбали продукти харчування, а також горілку та пиво. Автомобіль "Toyota Corolla", яким користувався ОСОБА_13 , знаходився на вулиці, біля гаражу, ключі від нього знаходилися в замку запалення, оскільки вони слухали музику. Після того, як вони підсмажили м`ясо, зайшли в гараж та перебували в ньому, через деякий час до них приєднався ОСОБА_14 . Крім безалкогольного пива, інших напоїв ОСОБА_11 не вживав. Під час спільного проведення часу ОСОБА_16 побачила, що в неї розряджається телефон, тому ОСОБА_11 запропонував їй з`їздити до ОСОБА_16 додому за зарядним пристроєм. ОСОБА_11 сказав ОСОБА_13 , що з`їздить за зарядним пристроєм на його автомобілі, на що ОСОБА_13 нічого не відповів. Через деякий час ОСОБА_11 вийшов з гаражу разом з ОСОБА_16 , вони сіли в автомобіль "Toyota Corolla", він завів машину і, коли почав рух, то побачив, що з гаражу вийшов ОСОБА_13 і показує йому якісь знаки руками, які ОСОБА_11 розцінив, як попередження, щоб він не дуже швидко їхав, і вони поїхали додому до ОСОБА_16 . В ході руху він втратив свідомість і коли прийшов до тями, то побачив, що стоїть на вулиці, автомобіль "Toyota Corolla" в`їхав у дерево, а біля нього лежить людина. ОСОБА_11 не розумів, що сталося, оскільки, коли сідав за кермо автомобілю мав хороший стан здоров"я. Те, що людина, яка лежить біля машини, це його знайома ОСОБА_17 , він не розумів внаслідок запаморочення. Особисто ОСОБА_11 ніякої допомоги їй не надавав, тому що біля машини зібралися люди і хтось сказав, що ОСОБА_16 померла, оскільки пульсу в неї вже не було. Через деякий час до ОСОБА_11 підійшов його знайомий ОСОБА_18 , який з огляду на його стан, запропонував відвезти його лікарні, на що ОСОБА_11 погодився та пішов з ним. Вони разом з ОСОБА_18 сіли в автомобіль, але у ході руху ОСОБА_11 попросив зупинити машину, вийшов з неї та пішов в інший бік. Під ранок ОСОБА_11 став приходити до тями, злякався того, що сталося, та поїхав до свого знайомого в с. Борова, де провів 10 днів, після чого звернувся до поліції. Також ОСОБА_11 пояснив судові, що під час руху втратив свідомість, але в який момент це сталося пояснити не може, тому в такому стані він не міг контролювати рух автомобілю. Періодичні втрати свідомості відбуваються у ОСОБА_11 у зв`язку з отриманою в дитинстві травмою голови, тому він періодично проходить курси лікування. Після вищезазначених подій у грудні 2014 року ОСОБА_11 також пройшов курс лікування. Крім того, обвинувачений пояснив, що незаконно автомобілем "Toyota Corolla" не заволодівав, оскільки з дозволу ОСОБА_13 керував ним. Вважає, що ОСОБА_13 обмовляє його, наполягаючи на тому, що не давав свої згоди на керування автомобілем, оскільки ОСОБА_13 побоювався того, що родичі загиблої ОСОБА_16 будуть вимагати у нього грошові кошти на поховання потерпілої, а також того, що він передав керування автомобілем ОСОБА_11 , який знаходився у хворобливому стані.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, його вина підтверджується:

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив судові, що 21 листопада 2014 року йому зателефонував ОСОБА_11 та запропонував разом посмажити м`ясо біля його гаражу, на що він дав згоду, заїхав за ОСОБА_11 на автомобілі "Toyota Corolla", який належить його батькові та яким він керує, після чого вони разом купили продукти харчування, а також горілку та пиво. Потім вони заїхали за ОСОБА_16 та приїхали до гаражу, машину залишили на вулиці, ключі він неї перебували у замку запалення, щоб слухати музику. Коли підсмажили м`ясо, то зайшла в гараж, де всі разом вживали спиртні напої, в тому числі і ОСОБА_11 , який пив горілку. Пізніше до них прийшов ОСОБА_14 , який також приніс горілку, яку пили всі разом, крім ОСОБА_16 . Через деякий час ОСОБА_11 та ОСОБА_16 вийшли з гаражу, а оскільки їх довго не було, то ОСОБА_13 разом із ОСОБА_14 також вийшли на вулицю та побачили, що машини біля гаражу нема. ОСОБА_13 пішов шукати машину та через кілька вулиць побачив, що вона стоїть припаркована та розбита. Також свідок пояснив, що під час спільного вжиття спиртних напоїв ніякої розмови щодо необхідності зарядки телефону ОСОБА_16 взагалі не відбувалося, оскільки в машині було кілька різних зарядних пристроїв для мобільних телефонів різних марок, тому у разі необхідності мобільний телефон може було зарядити в машині. З приводу надання дозволу на управління автомобілем ОСОБА_11 до ОСОБА_13 не звертався, нічого не просив в нього і їхати ніхто нікуди не збирався у зв`язку із тим, що всі вживали спиртні напої, тому дозволу на управління автомобілем він обвинуваченому не давав, технічний паспорт на машину знаходився при ньому і він його ОСОБА_11 не передавав. Також свідок пояснив, що причин обмовляти ОСОБА_11 у нього нема, вони мали тісні дружні стосунки ще з 5 класу, однак ці стосунки погіршилися після вищевказаних подій. Через два місяці після дорожньо-транспортної пригоди він приходив до ОСОБА_11 і останній просив його надати свідчення, що ОСОБА_13 нібито надав йому згоду поїхати на автомобілі, однак ОСОБА_13 йому відмовив в цьому. При цьому ОСОБА_11 сказав ОСОБА_13 , що погано пам`ятає події вечора 22 листопада 2014 року, оскільки знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння. Крім того, свідок ОСОБА_13 пояснив судові, що ОСОБА_11 ніколи не скаржився йому на стан здоров`я, в тому числі і 22.11.2014 року, свідомість в його присутності ніколи не втрачав,

Свідок ОСОБА_14 пояснив судові, що йому ввечері 22 листопада 2014 року подзвонив ОСОБА_11 та запропонував прийти до них в гараж. ОСОБА_14 погодився, взяв пляшку горілки та прийшов до гаражу, де знаходилися ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , вони всі вже перебували у стані алкогольного сп`яніння і всі разом продовжували випивати, хлопці, в тому числі і ОСОБА_11 , вживали горілку, а ОСОБА_16 - пиво. Коли він підходив до гаражу, автомобіль "Toyota Corolla" було припарковано біля нього. Під час спілкування в гаражі ніяких розмов про необхідність їхати не було, ОСОБА_11 машину у ОСОБА_13 не просив, а останній відповідно дозволу на керування автомобілем йому не надавав, ОСОБА_16 нічого не казала про те, що їй необхідно заряджати мобільний телефон. Під час спілкування всі інколи виходили з гаражу покурити. В який-то момент ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вийшли з гаражу, а потім через деякий час з нього також вийшли ОСОБА_14 і ОСОБА_13 та побачили, що машини біля гаражу нема, але вдалеку було видно, що машина вже виїжджає з території гаражного кооперативу. Вони з ОСОБА_13 повернулися до гаражу, все виключили та пішли шукати машину. При цьому намагалися додзвонитися ОСОБА_11 , але останній не брав слухавку. Потім вони з ОСОБА_13 посварилися та розійшлися у різні сторони. Також свідок пояснив, що в цей вечір ОСОБА_11 перебував у доброму стані здоров`я, ні на що не скаржився.

Потерпілі ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пояснили судові, що 21 листопада 2014 року їх дочка ОСОБА_16 знаходилася за місцем їх проживання у с. Зачепилівка Харківської області. Їй декілька разів дзвонив ОСОБА_11 та пропонував поїхати разом на "шашлики", тому наступного дня вона поїхала до м. Харкова та обіцяла дзвонити. Один раз вона передзвонила та сказала, що знаходиться в компанії і коли повернеться додому, то передзвонить, але не передзвонила і вже через деякий час її телефон було вимкнуто. Наступного дня їм повідомили, що їх дочка загибла під час дорожньо-транспортної пригоди. Також потерпілі пояснили, що їх дочка завжди була з телефоном, часто телефонувала їм, щоб вони не переживали за неї, навіть якби її телефон міг розрядитися, дочка могла передзвонити з будь-якого телефону, оскільки телефони батьків знала напам`ять.

Потерпілий ОСОБА_15 пояснив судові, що у власності має автомобіль "Toyota Corolla", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким інколи користується його син. 22 листопада 2014 року автомобілем користувався саме ОСОБА_13 . Ввечері до потерпілого приїхали працівники поліції та повідомили, що сталася дорожньо-транспортна пригода за участі його автомобілю, внаслідок чого постраждала дівчина. Зі слів сина ОСОБА_15 відомо, що в цей день він з друзями, в тому числі з ОСОБА_11 , знаходився в гаражі, де вони всі випивали та знаходилися у стані алкогольного сп`яніння. Потім через деякий час син побачив, що ОСОБА_11 та дівчини нема, а автомобіль зник. Внаслідок ДТП автомобіль було сильно пошкоджено, до цього часу його повністю не відремонтовано, спричинену шкоду ОСОБА_11 потерпілому не відшкодував. Також ОСОБА_15 пояснив, що право управління автомобілем "Toyota Corolla" ні він, ні його син ніколи нікому не передавали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив судові, що ввечері 22 листопада 2014 року знаходився на перехресті пр. Гагаріна і вул. Нестерова та побачив, як на великій швидкості на пр. Гагаріна виїхав білий автомобіль, не збавляючи швидкості та не маневруючи, переїхав проспект, наїхав на бордюрний камінь, після чого врізався у дерево. Свідок підійшов до машини, відкрив водійські двері та побачив водія, який був у свідомості. ОСОБА_21 спитав у нього, чи може він вийти з машини та що в нього болить, на що водій відповів, що в нього болять колені, але вийти з машини він не зміг. Після чого до автомобілю підійшов молодий хлопець, а потім ще хлопець з дівчиною. Щоб перевірити чи є в машині ще люди, свідок намагався відкрити передні праві двері, але не зміг, тому відкрив задні двері та побачив дівчину, яка впала під сидіння та не подавала ознак життя. Свідок взяв її за руку, однак пульс вже був відсутній. Після чого свідок виніс тіло дівчини з машини та поклав її на землю, ще раз перевіривши пульс і впевнившись в його відсутності, та знову підійшов до водія і разом з іншим хлопцем, який викликав машину «швидкої допомоги», вони витягли водія. Поки водій став набирати номер на мобільному телефоні, ОСОБА_21 знов підійшов по дівчини, подивився її очі, щоб раз впевнитися, що вона померла та не потребує допомоги. В цей час водій автомобіля став швидко відходити від машини, тому свідок попросив хлопця, з яким він разом витягував водія з машини, догнати його, але через деякий час цей хлопець повернувся та сказав, що водій втік. Після чого приїхали працівники поліції, машина «швидкої допомоги» та слідчий. Також свідок пояснив, що в нього склалося враження, що водій знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, оскільки в нього блищали очі та були розширені зениці. В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 вказав на ОСОБА_11 , як на водія, який керував вищевказаним автомобілем. В присутності свідка ОСОБА_11 свідомість не втрачав, рухався самостійно, орієнтувався в просторі, місце ДТП він покинув самостійно, його ніхто не супроводжував. Крім того, свідок пояснив судові, що після наїзду на перешкоду передню частину автомобілю було сильно пошкоджено, у нього було розбито капот, фари, вузли та агрегати, і рухатися після цього він не міг.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22 листопада 2014 року та фототаблиці до нього вбачається, що на перехресті пр. Гагаріна та вул. Нестерова в м. Харкові виявлений автомобіль "Toyota Corolla", державний реєстрацій номер НОМЕР_2 , який має деформацію передньої частини кузову в області моторного відсіку капоту переднього бамперу. Крім того, біля автомобілю виявлений труп жінки, який знаходиться на землі / т.1 а. с. 13-26/.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3787-ДМ/14 від 02 грудня 2014 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_16 , 1990 року народження, встановлені наступні пошкодження : синці у проекції ліктьових суглобів, синці на правій кісті, садна в проекції колінних суглобів, садна в проекції середньої третини правої голені, розрив атланто-окципітального зчленування з пошкодженням мозку, перелами ребер, крововилив у м`які покрови голови з боку внутрішньої поверхні теменної області, крововилив під твердою мозковою оболонкою з боку базальної поверхні півкулі головного мозку, крововиливи під м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку та можзечка. Причиною смерті потерпілої є несумісна з життям сочетана травма тіла, яка за ступенем тяжкості має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя / т. 1 а. с. 31-34/.

Як вбачається з висновку автотехнічної експертизи № 1108/14 від 05 січня 2015 року, водій автомобілю "Toyota Corolla" повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, при цьому в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобілю "Toyota Corolla" мав технічну можливість запобігти виникненню пригоди шляхом виконання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобілю "Toyota Corolla" вбачаються невідповідності вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди / т. 1 а. с. 110-111/.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 1107/14 від 20 грудня 2014 року перед дорожньо-транспортною пригодою рульове управління, ходова частина та гальмівна система автомобілю "Toyota Corolla" перебували в технічно працездатному стані, при якому були відсутні будь-які несправності, що впливали б на їх вихідні параметри. Несправності рульового управління у вигляді деформації ободу рульового колеса, руйнуванні верхньої частини кожуха рульової колонки, зміщення проміжного валу рульового управління та заклинювання рульового колеса виникли в результаті ДТП. Крім того, несправності ходової частини у вигляді розгерметизації переднього лівого та задніх коліс та деформації закраїн дисків даних коліс виникли в результаті ДТП / т. 1 а. с. 113-133/.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 2761 від 17 березня 2015року матеріальна шкода, завдана власнику автомобілю "Toyota Corolla", державний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 22 листопада 2014 року, складає 248 007 грн. 92 коп., вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Corolla", пошкодженого в результаті ДТП, складає 530 613 грн. 73 коп./ т. 2 а. с. 69-84/.

За таких обставин, оцінивши у сукупності зібрані під час судового провадженні докази, суд приходить до висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_11 повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_16 , а також за ч. 3 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало потерпілому велику матеріальну шкоду.

Крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_11 органом досудового розслідування також кваліфіковано за ч. 3 ст. 135 КК України, однак суд вважає, що вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.

Як зазначено судом з висновку судово-медичної експертизи № 3787-ДМ/14 від 02 грудня 2014 року вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у потерпілої ОСОБА_16 були встановлені тілесні пошкодження, а саме синці, садна, розрив зчленування, перелами ребер, крововиливи, причиною її смерті є несумісна з життям сочетана травма тіла. Тобто смерть потерпілої ОСОБА_16 наступила саме в результаті отримання тілесних ушкоджень, які утворилися прижиттєво, однак безпосередньо перед настанням смерті.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні підтвердив, що коли він побачив потерпілу ОСОБА_16 в салоні автомобілю "Toyota Corolla" вона вже не подавала ознак життя, протягом наступних кількох хвилин він ще кілька разів пересвідчувався в тому, що потерпіла померла.

Також свідок ОСОБА_21 пояснив, що водій ОСОБА_11 до потерпілої не підходив, надати їй будь-яку допомогу не намагався, а машину «швидкої допомоги» викликала стороння особа.

Однак суд вважає, що такі дії обвинуваченого не можуть свідчити про те, що він мав умисел залишити потерпілу у небезпечному для життя стані, оскільки за висновком експерта потерпілій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були спричинені такі тілесні ушкодження, які неминуче призвели до її смерті, що свідчить про відсутність причинного зв`язку між залишенням у небезпеці і смертю потерпілої.

Тому дії обвинуваченого ОСОБА_11 , які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху та спричинили смерть потерпілої ОСОБА_16 охоплюються ч. 2 ст. 286 КК України і не потребують кваліфікації за сукупністю злочинів за ч. 3 ст. 135 КК України, тому обвинувачений ОСОБА_11 підлягає виправданню за ч. 3 ст. 135 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 пояснив, що внаслідок втрати свідомості він втратив контроль над керуванням автомобілем, не пам`ятає яким чином сталася дорожньо-транспортна пригода, але суд не приймає до уваги такі показання обвинуваченого, виходячи з наступного.

Так, з висновку комісійної судово-медичної експертизи № 27-КЕ/2005 від 27 лютого 2015 року вбачається, що згідно медичної документації у обвинуваченого ОСОБА_11 мали місце загострення хронічного травматико-інфекційного арахноенцефаліта з помірно вираженою дифузною гіпотрофією кори геосфер, вираженими лікворно-гіпертензійним та астено-невротичним синдромами, синкопальними розладами свідомості середньої частоти тощо. Згідно з відомостями зі спеціальної літератури синкопальний стан - симптом, що виявляється раптово, з короткочасною втратою свідомості і супроводжується падінням мозкового тонусу. Тривалість синкопе зазвичай близько 20 секунд, після непритомності стан пацієнта, як правило, відновлюється швидко і повністю, проте відзначаються слабкість та стомлюваність. Тому експерта комісія не виключає можливості того, що у ОСОБА_11 за рахунок наявної у нього патології під час керування транспортним засобом 22.11.2014 року міг розвинутися синкопальний стан, який супроводжувався нетривалою втратою свідомості / т. 2 а. с. 3-12/.

Таким чином, розлад свідомості (синкопальний стан) у обвинуваченого ОСОБА_11 згідно висновку експертизи міг продовжуватися протягом 20 секунд, після чого його стан здоров`я мав швидко відновитися.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка лікар ОСОБА_22 , яка консультувала ОСОБА_11 з приводу наявних в нього захворювань, пояснила судові, що при синкопальному стані втрата свідомості у хворого може відбуватися до 2 хвилин, однак двічі за короткий строк особа не може втрачати свідомість.

Натомість в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 пояснив, що втратив свідомість ще до того, як сталася дорожньо-транспортна пригода, після чого він втратив контроль над керуванням автомобілю, а коли прийшов до тями, він стояв біля розбитого автомобілю, і його по щоках бив ОСОБА_23 , тобто втрата свідомості у обвинуваченого мала місце протягом кількох хвилин.

Однак показання обвинуваченого ОСОБА_11 щодо втрати свідомості спростовуються показаннями свідка ОСОБА_21 , який пояснив судові, що з моменту дорожньо-транспортної пригоди до того часу, як ОСОБА_11 залишив місце аварії, пройшло не менше 10 хвилин, під час його спілкування з обвинуваченим останній свідомість не втрачав, рухався самостійно та орієнтувався в просторі.

Також показання обвинуваченого ОСОБА_11 в цій частині спростовуються висновками судово-медичної експертизи № 27-КЕ/2005 від 27 лютого 2015 року .

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_18 пояснив судові, що коли підійшов до місця аварії, то побачив, що ОСОБА_11 сидить за кермом автомобіля "Toyota Corolla", а на землі біля автомобіля лежить дівчина без ознак життя. Свідок підійшов до ОСОБА_11 з метою дізнатися, що сталося, та побачивши стан його здоров`я, запропонував відвезти його до лікарні, на що він дав згоду, тому вони пішли разом з місця ДТП. Під час пересування ОСОБА_11 періодично втрачав свідомість, тому ОСОБА_18 підтримував його під руки.

Свідок ОСОБА_24 також пояснив судові, що 22 листопада 2014 року перебував в кафе «Гараж», яке розташоване неподалік від місця ДТП, і тому коли присутні в кафе особи повідомили, що біля кафе сталася аварія, він вийшов з кафе та побачив машину його знайомого ОСОБА_13 , а також своїх знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , які через деякий час разом залишили місце ДТП.

Однак показання вказаних свідків спростовуються показаннями свідка ОСОБА_21 , який пояснив судові, що на місці ДТП знаходилися молодик та дівчина, до яких підходив ОСОБА_11 та просив допомогти набрати номер на мобільному телефоні. Однак коли ОСОБА_11 залишив місце ДТП, то ці двоє ще залишались на місці до приїзду поліції, обвинуваченого ніхто не супроводжував і він пішов самостійно. Також після того, як ОСОБА_11 залишив місце ДТП і його почали розшукувати, молодик заперечував факт знайомства з обвинуваченим.

Крім того, показання свідка ОСОБА_18 щодо періодичної втрати свідомості обвинуваченим спростовуються показаннями свідка ОСОБА_22 , яка пояснила судові , що при синкопальному стані за короткий строк особа не може втрачати свідомість кілька разів.

Тому суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_18 і ОСОБА_24 з приводу втрати свідомості ОСОБА_11 та необхідності його супроводу, оскільки вони спростовуються вищевказаними показаннями свідка ОСОБА_21 щодо стану здоров`я ОСОБА_11 та його поведінки на місці дорожньо-транспортної пригоди, а також висновками судово-медичної експертизи та показаннями свідка ОСОБА_22 .

Суд вважає, що показання свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_24 , які є друзями обвинуваченого ОСОБА_11 , спрямовані на надання допомоги останньому для ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені злочини, тому приймає до уваги саме показання свідка ОСОБА_21 , який є сторонньою та незацікавленою особою, був безпосереднім свідком подій з моменту виїзду ОСОБА_11 на проспект Гагаріна до приїзду працівників поліції та "швидкої допомоги".

Крім того, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження показання обвинуваченого в тій частині, що необхідність користування автомобілем виникла, оскільки телефон ОСОБА_12 розрядився, а вона мала здійснити терміновий дзвоник своїм батькам і ОСОБА_13 надав згоду ОСОБА_11 на користування автомобілем.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснили судові, що розмова про необхідність зарядки телефону ОСОБА_12 взагалі не виникала під час їх спілкування, як і розмова про можливість надання дозволу ОСОБА_11 на користування автомобілем. Тому суд вважає, що 22 листопада 2014 року обвинувачений ОСОБА_11 незаконно заволодів автомобілем "Toyota Corolla", оскільки ні його власник, ні користувач автомобілю ОСОБА_13 не надавали своєї згоди ОСОБА_11 на керування цим автомобілем.

З цих же підстав суд не приймає до уваги посилання обвинуваченого та свідків ОСОБА_18 і ОСОБА_24 на те, що через деякий час після ДТП вдома у ОСОБА_25 сказав, що не звертався б до правоохоронних органів, якби обвинувачений проїхав на автомобілі одне коло та повернувся.

Також суд критично ставиться до посилань захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 на те, що натепер відсутній об"єкт злочину, а саме автомобіль "Toyota Corolla" і у потерпілого ОСОБА_15 знаходиться інший автомобіль, оскільки такі посилання ґрунтуються на припущеннях та спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_15 , який під час додаткового допиту пояснив судові, що з дозволу слідчого отримав належний йому автомобіль "Toyota Corolla" та за власні кошти розпочав його ремонт, тому що обвинувачений жодним чином не відшкодував йому завданих збитків в результаті пошкодження автомобілю. На теперішній час автомобіль відремонтовано тільки частково.

Тому суд розцінює невизнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень та надані у зв"язку із цим показання як спосіб захисту та бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_11 встановлено, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується задовільно, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , 2005 року народження. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає часткове відшкодування шкоди потерпілим ОСОБА_26 . Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому суд вважає, що факт знаходження обвинуваченого ОСОБА_11 у стані алкогольного сп`яніння знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, однак його не може бути визнано обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, оскільки управління ОСОБА_11 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння входить в об`єктивну сторону діяння, вчиненого ним, а тому не може бути повторно враховано судом як обставина, що обтяжує його покарання.

Під час судових дебатів обвинувачений ОСОБА_11 вибачився перед потерпілими ОСОБА_27 , однак суд вважає, що обвинувачений не був щирим під час своєї промови і його пояснення в цій частині не були спрямовані на щире каяття, а націлені на можливе зменшення міри покарання внаслідок такої заяви, тому суд не визнає такі пояснення обвинуваченого як обставину, яка може пом`якшувати його покарання.

При призначенні покарання суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, в тому числі з необережною формою вини, дані, які характеризують його особу, той факт, що обвинувачений відшкодував потерпілим ОСОБА_19 та ОСОБА_20 матеріальну шкоду в розмірі 64 500 грн., а також наслідки, які настали в результаті вчинення злочинів, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки вважає саме таке покарання необхідним для виправлення обвинуваченого.

Крім того, суд вважає за необхідне застосувати додаткове покарання та позбавити ОСОБА_11 права керування транспортними засобами на максимальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому суд вважає за можливе не застосовувати додаткове покарання, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді конфіскації майна обвинуваченого, враховуючи наявність кількох цивільних позовів та їх розміри.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 в частині відшкодування матеріальної шкоди суд вважає за необхідне задовольнити та стягнути з обвинуваченого на користь кожного з потерпілих по 8000 грн., які були ними витрачені на встановлення пам"ятника загиблій дочці.

Відповідно до ст. 3 Конституції України життя людини є найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити її життя. Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_11 було смертельно травмовано ОСОБА_12 . Потерпілі Дем"яненко батьки загиблої дівчини - відчувають сильний душевний біль кожну секунду свого життя, переносять тяжкі вимушені зміни у психологічному стані та в життєвих стосунках. Моральні страждання у зв`язку із втратою доньки ОСОБА_30 є для потерпілих тяжкими та щоденними, їх душевний стан підірваний тяжкою втратою, вони перебувають у постійному нервовому напруженні.

Тому суд вважає за необхідне задовольнити заявлені потерпілими цивільні позови в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 моральної шкоди.

Також суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_15 вартість відновлювального ремонту автомобілю "Toyota Corolla", що складає згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 2761 від 17.03.2015 року 530 613 грн. 73 коп.

При цьому суд керуються вимогами п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до якого при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Суд може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Також, вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди суд приймає до уваги, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Toyota Corolla" знищено не було, він підлягає відновленню і потерпілим здійснюються міри щодо його ремонту та придбання вузлів, агрегатів та запасних частин та витрачено кошти для здійснення ремонтних робіт.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що внаслідок незаконного заволодіння обвинуваченим транспортним засобом та порушення Правил дорожнього руху України автомобіль "Toyota Corolla", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 було сильно пошкоджено, що вимагає його капітального ремонту. З моменту дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений не відшкодував потерпілому ОСОБА_15 ніяких грошових коштів, тому останній вимушений витрачати власні кошти для здійснення ремонтних робіт, що викликає у потерпілого моральні страждання та психологічну напругу. Протягом довгого часу потерпілий не може користуватися належною йому власністю, що порушує його життєві зв`язки та звичайний спосіб життя. Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_15 щодо відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи те, що обвинуваченому призначається покарання у вигляді позбавлення волі, а строк застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту закінчився, суд вважає за необхідне, з метою належного забезпечення виконання вироку, обрати відносно ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ( СІЗО № 27) до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності до ст. 124 КПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне повернути власнику майно, на яке було накладено арешт під час здійснення досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2014 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, районний суд

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_31 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 289 КК України та призначити йому покарання :

за ч. 2 ст. 286 КК України вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки,

за ч. 3 ст. 289 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно до відбуття ОСОБА_11 призначити покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки, без конфіскації майна.

За ч. 3 ст. 135 КК України ОСОБА_11 виправдати.

Обрати відносно ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ( СІЗО № 27), взявши його під варту негайно в залі судового засідання, до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 обчислювати з 16 вересня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_32 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_32 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_33 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_33 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_15 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 530 613 грн. 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_15 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.

Речові докази по справі - три саморобних пакета з білого паперу із змивами зберігати в матеріалах кримінального провадження, подушку безпеки автомобілю "Toyota Corolla" , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУМВСУ в Харківській області - повернути потерпілому ОСОБА_15 , а при відмові отримати - знищити.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв"язку з проведенням автотехнічої експертизи технічного стану № 1107/14 від 20.12.2014 року в сумі 1369 грн. 02 коп., автотехнічної експертизи № 1108/14 від 05.01.2015 року в сумі 880 грн. 02 коп., автотоварознавчої експертизи № 2761 від 17.03.2015 року в сумі 1230 грн.

Зняти арешт з автомобілю "Toyota Corolla", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_15 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2014 року.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводськаий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Члени колегії судді ОСОБА_2

ОСОБА_3