Справа № 355/842/16-к
Провадження № 1-кс/355/299/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та

обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

25 листопада 2016 року слідчий суддя Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Баришівка клопотання слідчого слідчого відділення Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту у кримінальному провадженні за № 0000484 від 14 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Волошинівка Баришівського району Київської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта не повна загальна середня, офіційно не працює, не одружений, має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
в с т а н о в и в:

Слідчим відділенням Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000484 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Слідчий слідчого відділення Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , яка здійснює процесуальне керівництво, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .
В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що 10 червня 2016 року близько 22 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого постійного проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в ході сварки із своєю матір`ю ОСОБА_8 , яка щоб уникнути сварку вийшла з приміщення квартири до коридору, наздогнав її та діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії можуть заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю матері, бажаючи та передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, повалив її на підлогу та наніс численні удари кулаками рук та ногами в область голови ОСОБА_8 від яких, остання померла.

Мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що дає підстави вважати, що останній, знаючи про суворість покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, продовжити свою злочину діяльність чи перешкодити встановленню істини по справі, просить суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід - тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_4 посилаючись при цьому на частину 1 статті 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а інший, більш м`який запобіжний захід ніж взяття під варту, не зможе запобігти ризикам зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечуючи проти обрання найсуворішого запобіжного заходу, просили відмовити в його задоволенні та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

При цьому захисник пояснила, що кримінальне провадження відносно її підзахисного ОСОБА_4 зареєстроване 14 червня 2016 року, тобто більш як 5 місяців тому. З того часу, не було жодного разу, щоб ОСОБА_4 не з`явився на виклик слідчого чи перешкоджав в проведенні будь-яких слідчих дій, а тому вважає, що подання не відповідає нормі закону в зв`язку з чим, просить в його задоволенні відмовити та обрати стосовно її підзахисного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази, заслухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст.ст. 12, 177 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини.

За правилами ч.2 ст.177 КПК України, - підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає.
Згідно положень ч.1 ст.184 КПК України, - у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу має міститися виклад обставин, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність одного або кількох ризиків і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтування неможливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 511-550/0/4-13, при вирішенні питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя приймає до уваги, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

При цьому, слідчий суддя повинен перевірити наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);

- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів ( правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України");

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Судом встановлено, що 14.06.2016 року відповідно до КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України (кримінальне провадження №0000484). Як вбачається з клопотання, в скоєному кримінальному правопорушенні, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 .

В ході судового розгляду клопотання, із пояснень слідчого було встановлено, що всі докази, які необхідно було зібрати в рамках даного кримінального провадження слідчим зібрані в зв`язку з чим, ризик того, що підзахисний буде перешкоджати встановленню істини в справі на даний момент відсутній.

Ризик втечі підозрюваного, який був висунутий органом досудового розслідування та підтриманий прокурором в якості аргументу на етапі вирішення питання про взяття заявника під варту, подальшого свого розвитку не отримав, прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених в клопотанні ( п. 2,3 ч. 1 ст. 194 КПК України), не наведено жодних доказів тому, що підозрюваний буде ухилятись від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини по справі та може вчинити інші злочини.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може продовжити займатися злочинною діяльністю, а розуміючи наслідки вчиненого ним діяння та строк покарання, ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду, не підтверджуються жодними доказами.

Поряд з цим, в ході розгляду клопотання було встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, жодних протидій, які б перешкоджали органу досудового слідства в розкритті злочину, не вчиняв, своєчасно з`являвся за будь-яким викликом слідчого, порушень громадського порядку не допускав.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи викладене, з врахуванням тієї обставини, що прокурор не довів наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді обрати найбільш суворий запобіжний захід, суд вважає за необхідне в задоволенні даного клопотання відмовити.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту як такий, що зможе запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України.

На підставі вищенаведеного, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує йому, в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, його репутацію та майновий стан, суд дійшов висновку, що оскільки прокурором не було доведено в судовому засіданні те, що підозрюваний дійсно має на меті переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, не було надано будь-яких фактичних доказів того, що підозрюваний перешкоджав чи має на меті перешкоджати кримінальному провадженню або йому було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, тому, враховуючи особу підозрюваного й тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється та наявність постійного місця проживання й міцність соціальних зв`язків, вважає за доцільне обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20:00 год. по 06:00 год. наступної доби з покладенням додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, а саме у квартирі по АДРЕСА_1 , тому на думку суду відсутні підстави для повної ізоляції його від суспільства.

При цьому, слідчий суддя покладає на підозрюваного ОСОБА_4 залишати місце свого проживання, а саме квартиру по АДРЕСА_1 із 20 години до 6 години наступного дня без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Ухвалу про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 направити для виконання начальнику Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області.

Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області невідкладно поставити на облік ОСОБА_4 , як особу щодо якої обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, про що повідомити слідчого.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 177, 181, 194 КПК України слідчий суддя,-

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волошинівка, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , українець, громадянина України, одруженого, освіта неповна середня, офіційно не працює, має на утриманні малолітнього сина, відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб, починаючи з 11 години 50 хвилин 25 листопада 2016 року.

Строк дії ухвали закінчується 23 січня 2017 року.

Копію ухвали направити начальнику Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області, для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1