Справа № 358/1511/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/614/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 25.05.2016

УХВАЛА
Іменем України
25 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 на вирок Богуславського районного суду Київської області від 18 березня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ісайки Богуславського району Київської області, громадянина України, освіта повна загально-середня, тимчасово не працюючого, розлученого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В С Т А Н О В И Л А:
Як вбачається з матеріалів справи, 08 червня 2015 року біля 11 години 30 хвилин ОСОБА_9 , знаходячись на вулиці біля приміщення магазину в центрі с. Ісайки Богуславського району Київської області, на ґрунті неприязних відносин, вчинив сварку з гр. ОСОБА_7 , під час якої, умисно наніс останній удар декілька ударів ногами по задній поверхні правого стегна та декілька ударів руками в область голови, внаслідок чого потерпіла отримала, згідно висновку судово-медичної експертизи за № 42 від 09 червня 2015 року, тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважає вирок незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що в мотивувальній частині вироку не зазначено, яка кваліфікація дії обвинуваченого визнана судом доведеною.

Просить вирок Богуславського районного суду Київської області від 18 березня 2016 року скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку потерпілої, яка послалась на розсуд суду щодо вирішення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені і є обґрунтованими. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тому судова колегія визнає ці висновки правильними.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Як вбачається з вироку зазначені вище вимоги судом дотримані в повному обсязі.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що в мотивувальній частині вироку не зазначено, яка кваліфікація дії обвинуваченого ОСОБА_9 визнана судом доведеною, є безпідставними, оскільки як вбачається з вироку, судом встановлено і зазначено час, місце, спосіб, в який ОСОБА_9 вчинив сварку з потерпілою, під час якої, умисно наніс останній удар декілька ударів ногами по задній поверхні правого стегна та декілька ударів руками в область голови, спричинивши останній тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Крім цього, доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що судом не викладено у вироку зміст показань ОСОБА_9 по суті обвинувачення, є необґрунтованими, у зв`язку з тим, що як вбачається з вироку суду розгляд кримінального провадження здійснювався в порядку ст. 349 КПК України, так як судом було встановлено, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, не оспорював фактичні обставини справи і розумів їх зміст, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про недоцільність дослідження інших доказів.

Як вбачається з журналу судового засідання, потерпіла не заперечувала проти встановленого судом визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження.

У зв`язку з наведеним, доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства при розгляді провадження, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено.

Виходячи з вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Богуславського районного суду Київської області від 18 березня 2016 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни.

Головуючий:
Судді: