Ухвала
іменем україни
24 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000340 відносно ОСОБА_7 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у суді апеляційної інстанції, та за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2015 року.
Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2015 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Угринів, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.
Вирішено питання щодо цивільного позову.
Вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2015 року зазначений вирок місцевого суду відносно ОСОБА_7 скасовано в частині застосування вимог ст. 75 КК та звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі. Визнано вважати, що вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2015 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК. Змінено зазначений вирок в частині призначеного покарання та призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 121 КК із застосуванням ст. 69 КК нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті, у виді 4 років позбавлення волі.
В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
Як встановлено судом першої інстанції, 05 травня 2014 року близько 22 год. ОСОБА_7 , перебуваючи біля приміщення Народного дому, що по АДРЕСА_1 , під час суперечки, яка виникла між ним та його односельчанином ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення останньому важких тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки своїх дій і свідомо бажаючи їх настання, умисно наніс удар молотком в лобну ділянку голови ОСОБА_8 , спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.
У касаційній скарзі прокурор просить вирок апеляційного суду скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому посилається на істотні порушення кримінального процесуального закону, а саме, що суд апеляційної інстанції не дотримався вимог ст.ст. 407, 420 КПК, постановив новий вирок, яким скасував вирок місцевого суду в частині застосування положень ст. 75 КК та звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, і, при цьому, одночасно змінив цей же вирок місцевого суду в частині призначення покарання.
Зазначає про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке, на його думку, полягало у безпідставному застосуванні апеляційним судом положень ст. 69 КК, та вказує, що неправильне застосування апеляційним судом положень ст. 69 КК, призвело до призначення ОСОБА_7 покарання, яке є м`яким.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить вирок апеляційного суду змінити, застосувати відносно ОСОБА_7 положення ст. 75 КК і звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням. Зазначає, що апеляційним судом не враховано, що ОСОБА_7 у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані ним збитки, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
У запереченнях на касаційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_6 зазначає про необґрунтованість касаційної скарги прокурора і просить залишити її без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу прокурора і заперечував проти задоволення касаційної скарги захисника, пояснення захисника ОСОБА_6 , який підтримав свою касаційну скаргу і просив залишити без задоволення касаційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи касаційних скарг та заперечень, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора та касаційна скарга захисника підлягають частковому задоволенню, вирок апеляційного суду скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції з таких підстав.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 і доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, у касаційних скаргах не оспорюються.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ч. 2 ст. 420 КПК вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків.

Відповідно до п. 2 ч. 374 КПК у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається рішення про визнання особи винуватою у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційного інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону суд апеляційної інстанції при ухваленні свого вироку не дотримався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, апеляційний суд за наслідками апеляційного розгляду за апеляційною скаргою прокурора постановив новий вирок, яким частково скасував вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 в частині звільнення останнього від відбування кримінального покарання та одночасно змінив цей же вирок в частині призначеного покарання, тобто ухвалив судове рішення, яке не узгоджується з вимогами ст. 374 КПК. При цьому, суд апеляційної інстанції при ухваленні вироку допустився суперечностей, оскільки у мотивувальній частині вироку зазначив про необхідність скасування вироку суду першої інстанції, проте в резолютивній частині вироку вказав і про скасування, і про зміну вироку суду першої інстанції, що не узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 407 КПК.

Поряд з наведеним, відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 374 КПК у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону також залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції.

Мотивувальна частина вироку апеляційного суду містить лише формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним суд першої інстанції, та не містить формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним апеляційний суд.
Зазначені порушення, на думку колегії суддів, є такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення у кримінальному провадженні в апеляційній інстанції.
З огляду на наведене вирок апеляційного суду підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційні скарги прокурора та захисника частковому задоволенню.
Доводи касаційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного ОСОБА_7 покарання та доводи касаційної скарги захисника щодо можливості застосування відносно ОСОБА_7 положень ст. 75 КК мають бути предметом перевірки суду апеляційної інстанції при новому розгляді.
Під час нового розгляду необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, і постановити законне та мотивоване рішення з дотриманням усіх вимог кримінального та кримінального процесуального закону.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у суді апеляційної інстанції, та касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3