ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
іменем україни
20 квітня 2016року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ознайомившись з касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаним вироком місцевого суду засуджено
ОСОБА_5 , 1989 року народження, громадянина України, судимого 18.09.2014 за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку, уродженця та мешканця села Михайло - Заводське Апостолівського району Дніпропетровської області,
- за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України на 6 років 2 місяці позбавлення волі.
Згідно вироку ОСОБА_5 07.11.2014 о 23:00, знаходячись в стані наркотичного сп`яніння в підсобному приміщенні на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних стосунків, що виникли раптово, ударив ОСОБА_6 ножем в область спини зліва, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент заподіяння.
Апеляційний суд Дніпропетровської області 16.03.2016, залишивши цей вирок без зміни, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахував у строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 08.11.2014 по 16.03.2016.
За змістом касаційної скарги захисник, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить скасувати вказані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій і перегляду в касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають, а невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнота судового розгляду, на що посилається захисник у касаційній скарзі, самі по собі можуть бути підставою для зміни чи скасування вироку місцевого суду, згідно до вимог ст. ст. 409, 410 КПК України, апеляційним судом.
Отже, в касаційній скарзі захисника відсутні посилання на підстави для зміни чи скасування судових рішень судом касаційної інстанції, передбачені ч. 1 ст. 438 КПК України.
Твердження захисника про невинуватість ОСОБА_5 в умисному спричиненні ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень є безпідставними, оскільки протилежні висновки суду в цій частині ухвалено, у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Такі висновки, як вбачається з оскаржених рішень, відповідають показанням потерпілого ОСОБА_6 про обставини спричинення йому 07.11.2014 в ході сварки з ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень; показанням свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , очевидців конфлікту, про обставини сварки між потерпілим та засудженим та спричинення ОСОБА_6 ножового поранення; показанням свідка ОСОБА_9 про обставини спричинення тілесного ушкодження її чоловіку потерпілому ОСОБА_6 засудженим ОСОБА_5 ; даним протоколу огляду місця події про виявлення на території підсобного приміщення слідів речовини червоно-бурого кольору, а в приміщенні вищезазначеного домоволодіння одягу потерпілого з плямами червоного кольору та розрізом на кофті та куртці; результатам медичного огляду засудженого від 08.11.2014, відповідно до якого останній знаходився в стані наркотичного сп`яніння; даним протоколу слідчого експерименту від 08.11.2014, під час якого ОСОБА_5 пояснив обставини злочину; висновку експертизи про відсутність тілесних ушкоджень у засудженого; висновкам судово-медичної та додаткової судово-медичної експертизи про тяжкість тілесних ушкоджень та вірогідність їх виникнення у потерпілого при механізмі та способі, вказаними ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту; даним постанови слідчого про вилучення та визнання речовими доказами ножа, фрагменту газети і одягу потерпілого; даним постанови слідчого про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Визнавши ці докази достовірними та оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними, суд, всупереч твердженням захисника, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та правильно кваліфікував його дії.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_5 вчинив злочин у стані необхідної оборони перевірялись апеляційним судом та були спростовані, оскільки, як встановлено, доказів про погрози ножем потерпілим ОСОБА_10 немає та не встановлено факту небезпечного посягання з його боку чи хоча б створення реальної загрози заподіяння шкоди ОСОБА_5 , у зв`язку із чим підстав для перекваліфікації дій засудженого на ст. 124 КК України у суду не було.
Покарання засудженому призначено з урахуванням загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, та є справедливим.
Апеляційний суд, у відповідності до вимог ст. 419 КПК України, вмотивувавши свої висновки, обґрунтовано залишив без зміни вирок суду першої інстанції, а доводи захисника на спростування вищезазначених висновків не переконливі та недостатні.
Доводів на підтвердження істотних порушень вимог кримінального процесуального закону в скарзі не наведено.
Отже, з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає.
Зважаючи на зазначене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року стосовно ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_11 ОСОБА_12