Справа № 711/2334/16-к
Провадження № 1-кп/711/150/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2016 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , представників цивільного відповідача ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , цивільного відповідача ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Драбове-Барятинське Драбівського району Черкаської області, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, який виховує малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,

в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 2 ст. 286 КК України, суд

встановив:

Підсудний ОСОБА_5 біля 07 години 07 травня 2015 року, керуючи по вул. Горького в м. Черкаси автобусом «БАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1. Правил дорожнього руху України, не був уважним і не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, тому перед виїздом на нерегульоване перехрестя з головною дорогою по вул. Благовісній не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, а розпочав рух, порушуючи вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» та п. 16.11 Правил дорожнього руху України, не надавши перевагу в русі мопеду «Лідер» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням потерпілого ОСОБА_7 , який рухався по вул. Благовісній від вулиці Добровольського в напрямку до вулиці Різдвяної, внаслідок чого сталось зіткнення мопеда з автобусом, під час якого водій мопеда потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді травми голови з переломом кісток основи та склепіння черепа зліва, забоєм головного мозку, крововиливами обличчя, які небезпечні для життя потерпілого, а також тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді перелому лівої гайморової пазухи, виличної дуги зліва, відкритого перелому лівої променевої кістки.

Вказаними діями підсудний ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Винуватість підсудного ОСОБА_5 у вчинення вказаного злочину підтверджена показаннями підсудного, потерпілого і свідка, протоколом огляду, висновками експертиз.

Підсудний ОСОБА_5 винним себе визнав і пояснив, що за вказаних обставин, виконуючи трудові обов`язки, керував автобусом і рухався по вул. Горького в м. Черкаси на початок маршруту. Перед перехрестям з вул. Благовісною він побачив дорожній знак 2.1. «Дати дорогу» і зупинився, потім розпочав рух і, побачивши легковий автомобіль, ще раз зупинився, а коли автомобіль проїхав переконався у відсутності інших транспортних засобів і продовжував рух, але в цей час в правий бік автобуса відбулось зіткнення мопеда, якого він перед цим не побачив.

Свідок ОСОБА_12 дала показання про те, що вранці 07.05.2015 р. вона як кондуктор їхала на початок маршруту в автобусі під керуванням обвинуваченого. На перехресті вулиць автобус зупинився, потім продовжив рух і в цей час відбулось зіткнення з мопедом, якого вона не бачила, тому що за дорожньою обстановкою не спостерігала.

Потерпілий ОСОБА_7 дав пояснення, що він керував мопедом і рухався по вул. Благовісній. Незадовго до перехрестя з вул. Горького його обігнав легковий автомобіль і автобус зупинився перед перехрестям, пропускаючи автомобіль, а потім продовжив рух, не пропустивши його, тому відбулось зіткнення мопеда з автобусом, під час якого він отримав тілесні ушкодження.

З протоколу огляду місця події (а.с.65-71) встановлено, що дорожньо-транспортна пригода зіткнення автобуса «БАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 і мопеда «Лідер» державний номерний знак НОМЕР_2 , відбулась на нерегульованому перехресті вулиць Благовісної та Горького в м. Черкаси, на якому по вул. Горького встановлено дорожній знак 2.1. «Дати дорогу».

Згідно з висновками судової автотехнічної експертизи (а.п.82-86) водій автобуса ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності з вимогами дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» та п.п. 10.1.,16.11. Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. З технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди знаходився виїзд автобуса «БАЗ» з другорядної дороги у момент, коли водій мопеда ОСОБА_7 наближався до цього перехрестя.

Ці висновки не оспорюються обвинуваченим і відповідають обстановці, яка виявлена при огляді місця події, а саме тому, що водій ОСОБА_13 рухався по другорядній дорозі, на якій перед нерегульованим перехрестям з головною дорогою, по якій рухався мопед під керуванням водія ОСОБА_14 , встановлено дорожній знак 2.1., вимоги якого обвинувачений не виконав.

Згідно з висновками судово-медичної експертизи № 1003 (а.с.88) у потерпілого ОСОБА_7 виявлено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді травми голови з переломом кісток основи та склепіння черепа зліва, забоєм головного мозку, крововиливами обличчя, які небезпечні для життя потерпілого, а також тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді перелому лівої гайморової пазухи, виличної дуги зліва, відкритого перелому лівої променевої кістки.

Аналізуючи надані докази, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 під час керування транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, чим скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість злочину та обставини його скоєння, а також обставину, що пом`якшує покарання підсудного.

Вчинений ОСОБА_5 злочин з необережності відноситься до тяжких злочинів згідно з класифікацією тяжкості злочинів, визначеною в ст. 12 КК України. Пом`якшує покарання підсудного наявність на утриманні неповнолітньої дитини, яку він виховує сам.

У зв`язку з викладеним суд призначає ОСОБА_5 мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі, а також не призначає додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, враховуючи те, що підсудний сам виховує малолітню дитину, під час дорожньо-транспортної пригоди був тверезим, за місцем проживання характеризується позитивно, а робота водієм є єдиним джерелом його доходів.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 не судимий, має малолітню дитину, характеризується позитивно, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням згідно з положеннями ст. 75 КК України.

Потерпілий ОСОБА_7 пред`явив цивільний позов про відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 20 тис. грн. та матеріальної шкоди у розмірі 24 337 грн. 23 коп. ( а.с. 23).

Розмір та підстави цивільного позову ніким не оспорюються, але згідно з висновком автотоварознавчої експертизи розмір матеріального збитку, завданого потерпілому пошкодженням мопеда, складає 5467 грн., тому що вартість відновлювальних робіт перевищує остаточну вартість транспортного засобу перед пошкодженням з урахуванням фізичного зносу (а.с.90-97). Тому суд вирішує стягнути на користь потерпілого не 8806,2 грн., а 5467 грн.

Витрати на лікування на суму 15 531 грн.03 коп. підтверджені документально, тому суд стягує на користь потерпілого і вказану суму.

Суд вважає доведеним, що потерпілому ОСОБА_7 внаслідок вчинення злочину завдано моральної шкоди, тому що він отримав значні травми, в тому числі й голови, внаслідок чого тривалий час перебував на лікуванні, був порушений звичний розпорядок його життя і пошкоджений його транспортний засіб, що, безсумнівно, завдало потерпілому моральної шкоди.

Разом з тим, враховуючи те, що непоправних наслідків для потерпілого не настало, суд вважає, що розмір цивільних вимог є надмірним та явно завищеним, а для компенсації завданої потерпілому моральної шкоди буде достатнім стягнення 15 тис. грн. і ця сума буде співрозмірна з понесеними потерпілим моральними стражданнями.

Вирішуючи питання про те, хто повинен відшкодовувати завдану потерпілому шкоду, суд виходить з наступного.
Потерпілим ОСОБА_7 пред`явлено цивільний позов до підсудного і до ПАТ «Черкаське автотранспортне підприємство 17127», у володінні якого перебував транспортний засіб. До кримінального провадження залучено співвідповідачем ОСОБА_11 .

Судом встановлено, що станом на 07.05.2015 року підсудний ОСОБА_5 перебував в трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11 , який є власником транспортного засобу - автобуса «БАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджено як показаннями підсудного і свідка ОСОБА_12 , так і показаннями самого цивільного відповідача ОСОБА_11 , а також копією трудового договору і договору оренди (а.с.54, 58, 59). На час вчинення злочину підсудний використовував транспортний засіб у зв`язку з виконанням трудових обов`язків, оскільки разом із кондуктором ОСОБА_12 виїхав на маршрут по перевезенні пасажирів за завданням роботодавця.

Суд враховує наступну правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постанові від 28 січня 2015 року у справі № 6-229цс14.

Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Як вказано вище, судом встановлено, що злочин вчинено ОСОБА_5 під час виконання ним своїх трудових обов`язків, зумовлених трудовим договором з ОСОБА_11 , тому завдану ним шкоду повинен відшкодувати фізична особа-підприємець ОСОБА_11 , який вправі пред`явити регресні вимоги до засудженого.

Підстав для обрання запобіжного заходу немає, речові докази в кримінальному провадженні потрібно залишити в розпорядженні користувачів.

З засудженого необхідно стягнути процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 500 грн. і на правову допомогу в розмірі 4000 грн. (а.с.50,51).

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно з положеннями п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_7 15 000 грн., на відшкодування матеріальної шкоди 20 998 грн. 03 коп., а всього 35 998 грн.03 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з підсудного ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 витрати на залучення експерта в сумі 500 грн. і витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн., а всього 4500 грн.

Речові докази: автобус «БАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та мопед «Лідер» державний номерний знак НОМЕР_2 , залишити в розпорядженні власників.

Копію вироку вручити прокурору і підсудному негайно після проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.

Головуючий: ОСОБА_1