Справа № 282/1108/16
Провадження № 1-кп/282/123/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2016 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань : ОСОБА_2

за участю прокурора : ОСОБА_3

обвинуваченої : ОСОБА_4

потерпілої : ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Любар кримінальне провадження № 000225 від 25.07.2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Старий Любар, Любарського району, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не одруженої, не працюючої, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
25 липня 2016 року ОСОБА_4 , близько 12.00 годин прийшовши до Любарського дитячого навчального закладу, що за адресою: вул.. Героя Чорнобильця ОСОБА_6 , 21 смт. Любар Житомирської області за малолітнім сином Денисом у роздягальні середньої навчальної групи «Казка». У роздягальні на шкафчику ОСОБА_4 побачила мобільний телефон марки SAMSUNG моделі GT- НОМЕР_1 , який належав вихователю ОСОБА_5 .

Скориставшись відсутністю власника мобільного телефона SAMSUNG моделі GT- НОМЕР_1 , а також інших осіб, розуміючи протиправність своїх дій, з метою таємного викрадення чужого майна, умисно з корисливих мотивів, забрала мобільний телефон SAMSUNG моделі GT- НОМЕР_1 , із sim-картою мобільного оператора Didjuse № НОМЕР_2 , на рахунку якого були грошові кошти в сумі 22 грн. Вище вказані речі ОСОБА_4 винесла за межі Любарського ДНЗ та вподальшому розпорядилася на власний розсуд.

Згідно висновку експерта №5/353 від 12.08.2016 року середньозважена вартість мобільного телефону SAMSUNG моделі GT-E 2121В бувшого у використанні станом на 25.07.2016 року становить 216,33 грн, згідно довідки виданої ФОП « ОСОБА_7 » вартість sim-карти мобільного оператора Didjuse № НОМЕР_2 бувшої у використанні станом на 25.07.2016 року становить 25 грн.

Враховуючи вище наведене, даною крадіжкою мобільного телефону SAMSUNG моделі GT- НОМЕР_1 , sim-карти мобільного оператора Didjuse потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 263,33 грн.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися у в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому визнала повністю та просила суд затвердити угоду про примирення від 25.10.2016 року, досягнуту між нею та потерпілою, за якою вона визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, примирилися з потерпілою та сторони дійшли згоди щодо призначення їй покарання.

Також пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним, вона розуміє права, передбаченні п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї, у разі затвердження цієї угоди.

Потерпіла у підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення з обвинуваченою ОСОБА_4 , просила суд її затвердити, призначивши обвинуваченій покарання, визначене цією угодою. Також пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку потерпілої, обвинуваченої та прокурора, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинуваченій цілком зрозумілі права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено видимої неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України відсутні.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно ч. 5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вище наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою, та обвинуваченою, та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню становлять 351,84 грн..

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373, 374, 394, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 від 25.10.2016 року.

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Речовими доказами по кримінальному провадженню, після набрання вироком суду законної сили розпорядитися наступним чином:

- мобільний телефон марки SAMSUNG моделі GT- НОМЕР_1 та sim-картою мобільного оператора Didjuse № НОМЕР_2 передані на зберігання ОСОБА_5 - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 351,84 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1