печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 255 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, працюючого на посаді директора ТОВ «Відродження», депутата Дніпропетровської обласної ради, одруженого, має на утриманні дітей 2005 р.н., 2015 р.н., дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку,

В С Т А Н О В И В :
старший слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 255 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою

За змістом та матеріалами клопотання, Генеральною прокуратурою України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0009026 від 10.10.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України за фактами незаконного заволодіння майном ТОВ «Інтерлізінвест».

Встановлено, що у вересні 2014 року ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Дніпропетровську (точні дата та час досудовим слідством не встановлені), діючи у складі створеної одним із керівників Дніпропетровської обласної державної адміністрації злочинної організації, до якої увійшли ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, умисно, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом отримання контролю та управління підприємством ТОВ «Інтерлізінвест», передбачаючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання протиправних наслідків, за попередньою змовою з членами злочинної організації та іншими невстановленими слідством особами, спільно виготовили підроблені документи, а саме: рішення загальних зборів учасників ТОВ «Інтерлізінвест» від 26.09.2014 № 1/2014 та договір про відступлення частки у статутному капіталі ТОВ «Інтерлізінвест Юкрейн Б.В.» від 26.09.2014.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу вищезазначені співучасники злочину, діючи узгоджено, в інтересах ОСОБА_5 та інших членів злочинної організації, знаходячись у м. Дніпродзержинську, 29.09.2014 надали до реєстраційної служби Дніпродзержинського районного управління юстиції Дніпропетровської області підроблені документи, а саме: рішення загальних зборів учасників ТОВ «Інтерлізінвест» від 26.09.2014 № 1/2014 та договір про відступлення частки у статутному капіталі ТОВ «Інтерлізінвест Юкрейн Б.В.» від 26.09.2014, на підставі яких державним реєстратором внесено зміни до установчих документів ТОВ «Інтерлізінвест» щодо зміни засновників та керівників підприємства.

У подальшому, з метою протиправного заволодіння майном ТОВ «Інтерлізінвест», невстановлені слідством особи, діючи в інтересах злочинної організації, перебуваючи у м. Києві, 08.10.2014 увійшли до головного офісу ТОВ «Інтерлізінвест», розташованого по вул. Оскольській, 31 в м. Києві, де пред`явили директору ТОВ «Інтерлізінвест» ОСОБА_12 витяг з ЄДРЮОФОП про те, що станом на 08.10.2014 керівником ТОВ «Інтерлізінвест» є ОСОБА_13 , а також повідомили про зміну власника компанії, таким чином, захопивши контроль над управлінням ТОВ «Інтерлізінвест» і його активами.

Внаслідок спільних дій ОСОБА_5 та інших співучасників злочину засновники (учасники) ТОВ «Інтерлізінвест Юкрейн Б.В.», ТОВ «КУА «Парангон» і директор ТОВ «Інтерлізінвест» ОСОБА_12 втратили можливість керувати господарською діяльністю ТОВ «Інтерлізінвест», статутний капітал якого складає 71 000 000 гривень, а майно зазначеного підприємства перейшло під контроль учасників злочинної організації.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи у складі злочинної організації, за попередньою змовою групою осіб, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів протиправно заволодів майном підприємства ТОВ «Інтерлізінвест», у тому числі часткою його засновника (учасника) ТОВ «Інтерлізінвест Юкрейн Б.В.», що заподіяло велику шкоду, яка більше ніж у п`ятсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

На думку органу досудового розслідування, своїми діями, які виразились у протиправному заволодінні майном підприємства, у тому числі частками його засновників (учасників), шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів підприємства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло велику шкоду, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Крім того, своїми діями, які виразились в участі у злочинній організації та у злочинах, вчинюваних такою організацією ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 255 КК України.

11.03.2016 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 255 КК України, яка обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Слідчий вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів.

При цьому, сторона обвинувачення вважає єдиним можливим запобіжним заходом, що може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 - тримання під вартою, що обґрунтовується запобіганню спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на тяжкість можливого призначення покарання; незаконного впливу на свідків, які своїми показами викривають його у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, з підстав викладених в клопотанні, просили його задовольнити. Додатково зазначили, що через неналежну процесуальну поведінку підозрюваного, орган досудового розслідування неодноразово ініціював перед судом питання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний, його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на відсутність правових підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зважаючи на необґрунтованість пред`явленої підозри та недоведеністю стороною обвинувачення в належний спосіб наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просили застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме, особисте зобов`язання. При цьому просили врахувати наявність на утриманні підозрюваного дітей 2005 р.н., 2015 р.н. та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, позитивну характеристику підозрюваного за місцем роботи та численні нагороди та відзнаки. Також зауважили, що доводи органу досудового розслідування щодо неналежної процесуальної поведінки підозрюваного спростовуються судовими рішеннями, згідно яких в задоволенні клопотань органу досудового розслідування про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено. Неявка підозрюваного до органу досудового розслідування щодо проведення слідчих дій та неможливість його виклику обумовлена певними об`єктивними обставинами такими як: стан здоров`я підозрюваного в той період, що підтверджується медичними довідками, втрата мобільного телефону.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими орган досудового розслідування обґрунтовує клопотання, вважаю відсутніми підстави для задоволення клопотання з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 255 КК України.

11.03.2016 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Зі змісту пред`явленої підозри, ОСОБА_5 підозрюється в участі у злочинній організації та у злочинах, вчинюваних такою організацією, зокрема таких, як протиправне заволодіння майном підприємством, у тому числі частками його засновників (учасників), шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів підприємства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло велику шкоду, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 255 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 за вищевказаними статтями КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів за викладених у клопотанні обставин. Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, посилання сторони захисту на необґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозри слідчим суддею до уваги не приймаються.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Органом досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_14 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Так, долучені до матеріалів провадження дані, не містять відомостей щодо належного, у встановлений законом спосіб, повідомлення підозрюваного про необхідність явки до органу досудового розслідування для проведення слідчих дій, та, відповідно, неявки його за викликом без поважних причин, відповідних заходів реагування органу досудового розслідування щодо неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, що безумовно свідчить про відсутність підстав вважати про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, доводи органу обвинувачення щодо неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 спростовуються судовими рішеннями, згідно яких в задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено, оскільки органом досудового розслідування в належний спосіб не доведено обставин переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, з якими закон пов`язує можливість задоволення такого клопотання.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має визначене місце реєстрації та проживання, міцні соціальні зв`язки.

Твердження органу досудового розслідування, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків та потерпілих не заслуговує на увагу. Так, в своєму рішенні «Москаленко проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що ризик того, що заявник примушуватиме свідків давати неправдиві показання має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних, які в кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи характер висунутої підозри, позитивні дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а також відсутність даних про наявність з його сторони спроб перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 , про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє задоволенні клопотання.

Наряду з цим, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні всі підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з покладенням обов`язків, необхідність покладення яких вбачається з мотивації даного клопотання.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання шляхом зобов`язання підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Крім того, виходячи з викладеного у клопотанні, вважаю за належне на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду у визначені ними дати та час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та будь-якою іншою особою, визначеною слідчим у кримінальному провадженні № 0009026;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 199, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 255 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, працюючого на посаді директора ТОВ «Відродження», депутата Дніпропетровської обласної ради, одруженого, має на утриманні дітей 2005 р.н., 2015 р.н., дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду у визначені ними дати та час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та будь-якою іншою особою, визначеною слідчим у кримінальному провадженні № 0009026;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити з часу застосування особистого зобов`язання та покладення вказаних обов`язків ухвалою слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 04 вересня 2016 року.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваному письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

В частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1