Справа № 201/4218/2016
Провадження № 1-кс/201/2581/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі представника заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 про зобов`язання слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області повернути майно вилучене у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000024,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України. В обґрунтування скарги зазначив, що 11 березня 2016 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено майно, яке належить йому на праві власності, яке на даний час безпідставно перебуває у слідчого, оскільки арешт на останнє слідчий суддя не накладав, а отже вказане майно підлягає поверненню володільцю.

Представник скаржника в судовому засіданні наполягав на задоволенні скарги.

Слідчий заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її необгрунтованість.

Безпосередньо вислухавши сторін кримінального провадження, а також дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна гідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені під час обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, яке, на підставі ст. 169 КПК України, повертається особі у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України закріплено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В той же час, згідно ч. 6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

В ході розгляду даної скарги судом було встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2016 року у справі №201/1865/16-к (провадження 1-кс/201/1119/2016) надано дозвіл на проведення обшуку приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення злочину, відшукання та вилучення первинних та інших документів фінансово господарської діяльності ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у тому числі по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у повному обсязі, з 01.01.2014 по дату проведення обшуку, документів складського обліку, комп`ютерної техніки, електронних та змінних носіїв інформації, чорнових записів та нотаток, марок акцизного податку, неврахованих підакцизних товарів та підакцизних товарів незаконного походження, грошових коштів в готівковій формі та іншого майна, що були здобуті злочинним шляхом, інших предметів та документів.
11 березня 2016 року на підставі вищезазначеної ухвали в рамках розслідування кримінального провадження № 0000024 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого органом досудового розслідування було вилучено майно, в тому числі жорсткі диски комп`ютерів, ноутбук Mac Book Air, печатки та штампи, рушницю ARMED, грошові кошти в сумі 29 625 доларів США та 1930 швейцарських франків, флеш-накопичувачі, касову книгу, бухгалтерські документи, яке належить ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Крім того, як встановлено з матеріалів скарги, постановою старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 призначено комп`ютерно-технічну експертизу, для проведення якої експертам було надано комп`ютерну техніку та носії інформації, вилучені 11 березня 2016 року під час обшуку, в упакованому та опечатаному вигляді. При цьому слідчий суддя критично ставиться до доводів, наведених скаржником щодо відсутності в ухвалі суду про дозвіл на обшук переліку комп`ютерної техніки, яка була вилучена, оскільки ані слідчий який звернувся із клопотанням до суду, ані слідчий суддя який за результатами розгляду клопотання постановив ухвалу, якою дозволив проведення обшуку, не можуть знати, що саме знаходиться в приміщенні, однак в ухвалі зазначені комп`ютерна техніка та електронні і змінні носії інформації, а тому в цій частині скарга не підлягає задоволенню, а вилучена техніка поверненню.
Що стосується рушниці ARMED № 4308, то в переліку ухвали суду про надання дозволу на обшук остання відсутня, крім того арешт на зазначене майно не накладався, останнє є тимчасово вилученим майном, а отже, будь-які інші підстави щодо позбавлення власника права користуватися та розпоряджатися даною рушницею, на даний час відсутні, оскільки в ході розгляду скарги підтвердив своє право користування рушницею.

Також, ознайомившись із додатками до скарги, а також вислухавши доводи представника скаржника у судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що грошові кошти в сумі 29 625 доларів США та 1930 швейцарських франків також підлягають поверненню ОСОБА_5 , оскільки відповідно до розписки від 03.03.2016, копія якої міститься в матеріалах справи, останній отримав такі кошти за продаж власного автомобіля VOLVO XC70, що співвідноситься із сумою, вилученою в останнього, та при розгляді скарги слідчим не надано доказів, що ці кошти є знаряддям кримінального правопорушення чи отримані внаслідок незаконної діяльності.

Крім того, печатка та штампи також підлягають поверненню, оскільки слідчим не надано жодних доказів, які б вказували на необхідність подальшого утримання даного майна, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України є підставою для повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено, і слідчий проти цього не заперечував в судовому засіданні.

При цьому, враховуючи зміст ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2016 року суд приходить до висновку, що інше вилучене майно, яке просить повернути ОСОБА_5 , було зазначено в даній ухвалі суду та містить фактичні дані, які в подальшому можуть бути використані як доказ у даному кримінальному провадженні, а отже останнє не підпадає під визначення тимчасово вилученого майна, яке відповідно до норм кримінального процесуального закону повертається власнику чи законному володільцю у встановлених випадках.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Як встановлено у судовому засіданні, кримінальне провадження №0000024 перебуває на стадії досудового розслідування, кінцевого процесуального рішення у ньому не прийнято.

Таким чином, дослідивши заяву ОСОБА_5 про наявність підстав для повернення вилученого під час обшуку майна, яке заявник просить повернути посилаючись на недотримання слідчим та прокурором вимог ст. 169 КПК України, проаналізувавши зміст ухвали суду про надання дозволу на проведення обшуку, документів щодо направлення вилученого майна для проведення експертизи, суд приходить до висновку, що вимоги поданої скарги підлягають частковому задоволенню, а поверненню підлягають печатки та штампи в загальній кількості 9 штук, рушницю ARMED № 4308, грошові кошти в сумі 29 625 доларів США та 1930 швейцарських франків, в іншій частині вимоги скарги слід визнати необґрунтованими.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 303-307, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, у провадженні якої перебуває кримінальне провадження № 0000024, повернути печатки та штампи в загальній кількості 9 штук, рушницю ARMED № 4308, грошові кошти в сумі 29 625 доларів США та 1930 швейцарських франків, вилучені при проведенні обшуку 11 березня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , особі, в якої проведено вилучення.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1