Справа № 158/1257/16-к
Провадження № 1-кп/0158/71/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2016 року Ківерцівський районний суд Волинської області
В складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 18 квітня 2016 року близько 14 години перебуваючи у парку відпочинку, що в м. Ківерці Волинської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою відкритого викрадення чужого майна, помітивши малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які сиділи на лавці та грали ігри на планшеті, якого тримав в руках ОСОБА_7 , підійшов до них та попросив у останнього подивитись планшета, після чого дістав з кишені куртки балончик із газом сльозоточивої та дратівливої дії «Терен-1», спрямував соплю балона в обличчя малолітніх, заволодівши в цей момент планшетом, в якому знаходилась сім-карта, а також чохлом до нього, заподіявши малолітньому потерпілому майнової шкоди на загальну суму 1003 грн. 33 коп.
Після цього ОСОБА_4 користуючись тим, що малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебувають під дією засобу сльозоточивої та дратівливої дії, повторно здійснив спробу відкритого викрадення чужого майна, яке належало ОСОБА_6 , а саме намагався відкрити кишеню куртки ОСОБА_6 та відкрито викрасти у нього мобільний телефон марки «НТС» вартістю 900 гривень, однак не вчинив усіх дій, необхідних для доведення злочину до кінця, оскільки малолітній ОСОБА_6 вирвався та з місця злочину втік, перешкодивши таким чином ОСОБА_4 заволодіти його майном.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, давши суду показання про те, що він справді відкрито викрав у малолітнього ОСОБА_7 планшет, застосувавши до потерпілих сльозоточивий газ. Крім цього, намагався також забрати у ОСОБА_6 мобільний телефон, однак не зміг цього зробити, так як останній вирвався та втік. У вчиненому кається, просить суворо не карати.
Згідно з поданою законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_8 заявою матеріальна та моральна шкода їм не відшкодовані, щодо міри покарання покладаються на розсуд суду.
Відповідно до поданої законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_9 заяви збитки їм відшкодовані в повному об`ємі, претензій до ОСОБА_4 не мають, при призначенні покарання покладаються на розсуд суду.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, що наведені у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не бажають оспорювати фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановлених судом кримінальних правопорушень повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.
Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
З урахуванням викладеного суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, а також у незакінченому замаху на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_10 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу.
Так, ОСОБА_4 згідно із ст. 89 КК України раніше не судимий, є інвалідом ІІІ групи, по місцю проживання характеризується посередньо.
Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудного, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
З передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд вважає вчинення злочину відносно малолітніх.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 згідно із ст. 89 КК України є раніше не судимим, а рецидив злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Крім того, згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» № 7 від 4 червня 2010 року, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз врахувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує. А тому не може бути врахована судом як обтяжуюча обставина вказана у обвинувальному висновку обставина рецидив злочинів на підставі ч. 4 ст. 67 КК України.
З урахуванням викладеного, характеру і ступеня небезпеки скоєних злочинів, які відносяться до категорії тяжких злочинів, особи підсудного, який за місцем проживання характеризується посередньо, вину у вчиненому визнав, розкаявся, спричинені збитки відшкодував, є інвалідом ІІІ групи, а також враховуючи замах на вчинення злочину, суд призначає ОСОБА_4 покарання необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_4 від відбування покарання зі здійсненням за ним кримінально-виконавчою інспекцією та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу засудженому ОСОБА_4 залишити попередню цілодобовий домашній арешт.
- планшет, сім карту та чохол до планшету, передані на зберігання ОСОБА_9 залишити власнику;
- мобільний телефон, переданий на зберігання ОСОБА_8 залишити власнику
- балончик із газом сльозоточивої дії, переданий в камеру схову Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області конфіскувати.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати пов`язані із проведенням товарознавчої експертизи 527 грн. 76 коп.
Цивільний позов у справі заявлено не було.
Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд -
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши покарання:
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців;
- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу засудженому ОСОБА_4 залишити попередню цілодобовий домашній арешт.
- планшет, сім карту та чохол до планшету, передані на зберігання ОСОБА_9 залишити власнику;
- мобільний телефон, переданий на зберігання ОСОБА_8 залишити власнику
- балончик із газом сльозоточивої дії, переданий в камеру схову Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області конфіскувати.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати пов`язані із проведенням товарознавчої експертизи 527 грн. 76 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1