Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/273/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.08.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кропивницького від 15 липня 2016 року, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хутори Черкаського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
продовжено строк тримання під вартою на 57 днів, тобто з 14.00 год. 22.07.2016 року до 14.00 год. 16.09.2016 року.
За участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8 ,

підозрюваного: ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кропивницького від 15 липня 2015 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 57 днів, тобто з 14.00 год. 22.07.2016 року до 14.00 год. 16.09.2016 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились, зокрема: можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності; можливість підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 ; можливість підозрюваним впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.
Також слідчий суддя зазначив, що існує необхідність проведення по даному кримінальному провадженню ряду слідчих (розшукових) дій, а саме: отримати висновки комплексної судово-дактилоскопічної та судової молекулярно-генетичної експертизи; призначити судово-балістичну експертизу зброї, вилученої в ході обшуку домоволодіння за місцем тимчасового проживання ОСОБА_10 , та отримати висновок судово-балістичної експертизи; ознайомити підозрюваних з висновками експертиз; з урахуванням проведених експертиз повідомити про нову підозру; ознайомити підозрюваних з матеріалами кримінального провадження, виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування,

За таких обставин необхідність в раніше обраному запобіжному заході у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 не відпала, та вказує про наявність достатніх підстав вважати, що за матеріалами кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Свої вимоги ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що продовжуючи строк тримання під вартою слідчим суддею не враховано вимог кримінального процесуального закону, зокрема необґрунтованості висунутої йому підозри, що підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які зазначили про те, що оговорили його оскільки до них з боку працівників правоохоронних органів застосовувалась груба фізична сила та погрози. Крім того слідчий у клопотанні не довів наявність заявлених ризиків, не навівши жодних доказів того, що він перебуваючи на волі буде переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на хід досудового розслідування та вчиняти інші правопорушення.
Також, слідчим суддею не було враховано характеризуючі дані, відповідно до яких він має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо, матір потребує лікування та постійного догляду, оскільки має захворювання невротична реакція. За таких підстав слідчий суддя прийшов до помилкового висновку, про необхідність продовження строку тримання під вартою стосовно нього.
Заслухавши доповідача, ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Так, відповідно до матеріалів провадження органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру про те, що 18.11.2015 року близько 07 год. 45 хв., ОСОБА_10 за попередньою змовою з ним, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на автомобілі «Mitsubishi Pagero Wagon» д.н.з. НОМЕР_1 , приїхали у м. Олександрію Кіровоградської області, де частково перегородивши проїзд на перехресні вулиці Червоного Козацтва та провулку Пиженко змусили зупинитися проїжджаючий автомобіль марки «КІА МАGENTIS2.0.», д.н.з НОМЕР_2 .

В подальшому, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що в автомобілі перевозяться вироби із дорогоцінних металів, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи мету наживи, здійснили не менше 8 пострілів з предметів схожих на вогнепальну зброю по автомобілю марки «КІА МАGENTIS2.0.», д.н.з НОМЕР_2 в салоні якого перебували ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , посягаючи на життя останніх. Однак з причин які не залежали від волі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , вчинити усіх дій, необхідним для доведення злочину до кінця їм не вдалось, оскільки ОСОБА_13 розвернув власний автомобіль та зник з місця події, а ОСОБА_14 вистрибнув на дорогу та зник з місця вчинення злочину. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на вбивство, умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, двох або більше осіб, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15 п.п.1, 6, 12 ч. 2 ст.115 КК України.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що при розгляді клопотання слідчий суддя прийшов до правильного висновку, про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за який передбачено від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. Підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 були об`єктивно дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та щодо їх допустимості та узгодженості між собою сумнівів у колегії суддів не викликає (протоколи огляду місця події, допити потерпілих та свідків, проведення впізнання осіб, проведення слідчих експериментів за участю підозрюваних, протоколи легалізованих негласних слідчих дій).
На переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання слідчий суддя правильно встановив наявність ризиків передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказах та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчить про те, що підозрюваний може вчинити спроби направлені на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.

Також наявні ризики передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на потерпілих та свідків, а також інших учасників кримінального провадження, оскільки останні в суді під час розгляду кримінального провадження по суті ще не допитувалися та ризики передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, про те на даний час судимостей не має, що свідчить про схильність підозрюваного до вчинення нових кримінальних правопорушень.
Доводи апеляції ОСОБА_6 про те, що він має міцні соціальні зв`язки, а саме постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, мати яка потребує постійного догляду, оскільки хворіє, не має на меті переховуватися від органів досудового розслідування або суду та продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення, на переконання колегії суддів не є підставами для зміни запобіжного заходу, а також не зменшують ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного, є його позицією, яку колегія суддів не приймає до уваги, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 за яке передбачено покарання від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, суспільну важливість об`єкту посягання, наслідки такого посягання, а також характер та обставини протиправних дій, в яких він підозрюється.

Крім того, доводи ОСОБА_6 про не доведеність наявності обґрунтованої підозри спростовується дослідженими судом матеріалами клопотання зокрема, протоколами огляду місця події, допитами потерпілих та свідків, проведенням впізнання осіб, проведенням слідчих експериментів за участю підозрюваних, протоколами легалізованих негласних слідчих дій.
Також, колегія суддів зауважує, що ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 25 липня 2016 року скасовано ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кропивницького від 15.07.2016 року, стосовно ОСОБА_6 , задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою до чотирьох місяців, ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14 год. 00 хв. 13.09.2016 року.
За таких обставин слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які вказують, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На переконання колегії суддів, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) дій, а саме: отримати висновки комплексної судово-дактилоскопічної та судової молекулярно-генетичної експертизи; призначити судово-балістичну експертизу зброї, вилученої в ході обшуку домоволодіння за місцем тимчасового проживання ОСОБА_10 , та отримати висновок судово-балістичної експертизи; ознайомити підозрюваних з висновками експертиз; з урахуванням проведених експертиз повідомити про нову підозру; ознайомити підозрюваних з матеріалами кримінального провадження, виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи викладене необхідність в раніше обраному стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою не відпала, та вказує про наявність достатніх підстав вважати, що за матеріалами означеного кримінального провадження по відношенню до ОСОБА_6 існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: підписи.

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2