Справа № 496/561/16-к
Провадження № 1-кп/496/101/16

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новогригорівка Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, який має середню освіту, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. З Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу виконуючого обов`язки Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України № 1126-УІІ, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 було призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією 03 квітня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) № 68 від 03 квітня 2014 року ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 (мобілізаційного ресурсу), та призначено на посаду старшого стрільця 3 відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , яка тимчасово дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_3 , військова частина НОМЕР_1 (мобілізаційного ресурсу) передана в оперативне підпорядкування військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з цим, особовий склад військової частини НОМЕР_1 був поставлений на всі види забезпечення у військовій частині НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з вимогами п.п. 1,3 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) №59 від 05.12.2014 року сержанту ОСОБА_4 надано вихідні дні для вирішення соціально-побутових питань до 16.12.2014 року включно.
Відтак, 17.12.2014 року сержант ОСОБА_4 повинен прибути з відпустки до місця розташування військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), за адресою: АДРЕСА_2 .
Проте, діючи на порушення вищезазначених статутних вимог та зобов`язань, ОСОБА_4 , усвідомлюючи характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи: метою ухилення від виконання обов`язків військової служби, 17.12.2014 року без поважних причин не з`явився вчасно на службу з вихідних днів - до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно був відсутній за місцем проходження військової служби до 09.06.2015 року, тобто понад один місяць, проводячи час на власний розсуд за постійним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. Пояснив, що має двох малолітніх дітей, мати яких зловживає алкогольними напоями, а тому не зміг залишити дітей та повернутися на службу. У вчиненому розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України нез`явлення військослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання. Суд, зокрема, враховує позитивну характеристику ОСОБА_4 та що він має на утриманні двох малолітніх дітей.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 являється щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Суд також враховує конкретні обставини справи, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненому злочині і щиро розкаявся у цьому, раніше не засуджений, має на утриманні двох малолітніх дітей, наявність обставин, що пом`якшують покарання і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 407 КК України. Зважаючи на наявності обставини, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд, вважає за можливе обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України одночасно поклавши на нього обов`язки, які передбачені ст. 76 КК України.

Відомості про цивільний позов, речові докази по справі та наявність судових витрат суду не надавались.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 371-373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися на реєстрацію в орган кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1

29 березня 2016 року