Справа № 344/5962/16-к
Провадження № 1-кс/344/2242/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 28.04.2016 року про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою, підставами для скасування постанови зазначає те, що вона є передчасною, оскільки не було вчинено жодних слідчих дій спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримали з мотивів викладених у скарзі.

Прокурор в судовому засіданні просили в задоволенні скарги відмовити з огляду на необґрунтованість її доводів.

Слідчий в судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки досудове розслідування ним проведено, повно, всебічно та об`єктивно.

Заслухавши заявника, прокурора, слідчого, дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження № 0001380 від 04.07.2013 року, вважаю наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Постановою заступника начальника СВ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 28.04.2016 року закрито кримінальне провадження № 0001380 від 04.07.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 185, 190, 356 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, мотивами прийняття такої послужило те, що у ході досудового розслідування, крім показів потерпілого ОСОБА_3 , не здобуто переконливих доказів, що в діях будь яких осіб, зокрема ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на яких вказував ОСОБА_3 ознак складу кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185, 190, 356 КК України, оскільки фактів крадіжки майна ОСОБА_3 , а також юридичних осіб ТОВ «Західтранссервіс» та ДП «Кедр» не встановлено, приміщення в АДРЕСА_1 не належать на праві власності ОСОБА_3 чи юридичним особам в яких він є директором та власникам. Крім того слідчий посилається на цивільно-правовий характер спору, що вник між потерпілим ОСОБА_3 та особами на яких він вказує.

Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, твердження слідчого не матеріалах кримінального провадження, оскільки сідчим не проведено всіх необхідних перевірочних дій спрямованих на повне, всебічне дослідження обставин кримінального провадження, не надано належну правову оцінку здобутим доказам та не проведено ряд необхідних слідчих дій.

Зокрема:

слідчим чітко не встановлено чи мала місце сама подія злочину;

слідчим не встановлено хто на даний час є власником та керівником підприємств ТОВ «Західтранссервіс» та ДП «Кедр»;

не зважаючи на заявлене потерпілим клопотання про необхідність проведення слідчих дій допиту в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , органом досудового розслідування воно розглянуте неповно, що унеможливлює усунення протиріч у показаннях потерпілого та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 . Деякі із осіб вказаних у клопотанні взагалі не допитувались як свідки;

не встановлено та не допитано всіх очевидців та учасників подій, які відбувались 11.11.2013 року на АДРЕСА_1 , зокрема сина потерпілого - ОСОБА_16 ;

не усунуто протиріччя в показаннях потерпілого ОСОБА_3 та його колишнього найманого працівника ОСОБА_17 , який у 2011 році працював оператором на АЗС на вул. Шухевича 59 в м. Коломия;

не встановлено місцезнаходження майна та документів на які вказує потерпілий у своїх неодноразових зверненнях, не використано всіх наданих для цього КПК можливостей.

В той же час є безпідставними твердження ОСОБА_3 , які викладені ним в скарзі, про те, що:

не проведено допиту жодної особи, котрі, його слів брали участь у рейдерському захопленні його підприємств, з матеріалів кримінального провадження не зрозуміло чи відбувалось захоплення підприємств взагалі;

не встановлено і не допитано осіб, які проводили оцінку його підприємств для визначення їхньої ринкової рентабельності, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявний тільки договір про проведення оцінки тільки приміщень комерційного призначення, а не підприємств;

не було проведено почеркознавчої експертизи, оскільки скаржником не вказано підписів кого та на яких саме документах слід провести експертизу, з такими клопотаннями до слідчого потерпілий не звертався. Крім того матеріали реєстраційної справи щодо відчуження автомобіля знищені.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається зокрема з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Але, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження

Керуючись ст.ст. 110, 284, 303, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 28.04.2016 року про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника СВ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 28.04.2016 року про закриття кримінального провадження № № 0001380 відомості про яке 04.07.2013 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.ст. 185, 190, 356 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1