Провадження № 1-кс/161/4931/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно
30 листопада 2016 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого з ОВС 2-го ВРПК СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання начальника 2-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
20 жовтня 2016 року начальник 2-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Волинської області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 10 жовтня 2016 року, в ході обшуку, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 та зазначене у протоколі обшуку від 10 жовтня 2016 року, а саме, вживані речі, меблі, одяг та взуття загальною вагою 66 тонн.

Своє клопотання мотивує тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000042 від 13 червня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, крім того, є достатні підстави вважати, що вказане майно зберегло на собі його сліди, тобто є речовими доказами, та з метою виконання завдань кримінального провадження, начальник 2-го ВРКП СУ ФР ГУДФС у Волинській області ОСОБА_5 звернувся з відповідним клопотанням.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та просили його задовольнити, оскільки вилучене майно має значення доказів у даному кримінальному провадженні та підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення, а також для забезпечення можливої конфіскації та спеціальної конфіскації за рішенням суду, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оглянувши матеріли кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, яке постановою визнано речовим доказом по провадженню, зберегло на собі сліди злочину, підлягає можливій конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тому клопотання про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання начальника 2-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 10 жовтня 2016 року, в ході обшуку, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 та зазначене у протоколі обшуку від 10 жовтня 2016 року, а саме, вживані речі, меблі, одяг та взуття загальною вагою 66 тонн та заборонити ним користуватися та розпоряджатися.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1