Кримінальне провадження № 1-кп/331/415/2016
ЄУН 331/6326/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2016 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, гр. України, освіта повна загальна середня, не одруженого, працюючого оператором станку ЧПУ на ПАТ «Мотор-Січ», зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11 вересня 2016 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у торговому залі магазину «Остін», який розташований на 3 поверсі ТЦ «Аврора» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний 83/85, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу намагався викрасти з магазину майно, що належить магазину «Остін», а саме: чоловічі штани бежевого кольору (арт. МТ4Р41Е4 32р.) вартістю 879 грн. 20 коп. без урахування ПДВ, одягнувши їх на себе та намагався вийти з магазину не розрахувавшись за товар, однак був зупинений співробітником охорони для перевірки оплати товару, в ході якої виявлено вищевказане майно, за яке ОСОБА_5 не розрахувався, чим намагався завдати матеріальної шкоди магазину «Остін» на суму 879 грн. 20 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України як умисні дії, безпосередньо направлені на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), але не закінчені з причин, що не залежать від його волі.

В підготовчому судовому засіданні надійшла угода про примирення між ТОВ «Остін», яке є потерпілим в кримінальному провадженні, в особі представника ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 23.09.2016 року.

Виходячи зі змісту даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє права та наслідки укладення угоди, які передбачені ч.5 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені судом в судовому засіданні.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого та представника потерпілої особи суд встановив, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ст. 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій не пов*язаних з відшкодуванням шкоди, які обвинувачені зобов*язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або не призначення покарання та звільнення його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою провину, щиросердно покаявся у вчиненні кримінального правопорушення, сприяв проведенню досудового розслідування. Ці обставини оцінюються судом як пом*якшуючі відповідальність обставини. Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, не одружений, має постійне місце проживання. На обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває. У зв*язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо із застосуванням покарання у вигляді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 на досудовому слідстві не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України

Процесуальних витрат по справі не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 468-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 23 вересня 2016 р. у кримінальному провадженні № 1-кп/331/415/2016 від 27.09.2016 р., укладену між ТОВ «Остін», яке є потерпілим в кримінальному провадженні, в особі представника ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:

-чоловічі штани бежевого кольору (арт. МТ4Р41Е4 32р.), які передані на відповідальне зберігання до ТОВ «Остін» - залишити ТОВ «Остін» за належністю.;

-СД диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області з урахуванням обмежень, визначених ст.394 ч. 3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1