Справа № 442/1668/13-к
Провадження №1-кп/442/62/2013
У Х В А Л А

Іменем України

"18" квітня 2013 р. м. Дрогобич

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Дубеля Р.М.

з участю секретаря - Півали І.М.

прокурора Рафальонт О.І.,

захисника - ОСОБА_1

обвинуваченої - ОСОБА_2,

представника обвинуваченої- Свищ М.І.,

потерпілої - ОСОБА_3,

представника потерпілої ОСОБА_4

провівши підготовче судове засідання в залі суду в місті Дрогобичі по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000245 від 05.02.2013 року відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадяники України, неодружену, не працюючу, раніше не судиму, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України:

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що вона 22 січня 2013 року будучи неповнолітньою у м. Стебнику Львівської області випадково знайшла та підібрала втрачену по необережності громадянкою ОСОБА_3 її банківську картку. Після цього, 23 січня 2013 року з метою скоєння крадіжки наявних на рахунку чужої банківської карточки коштів, ОСОБА_2 скориставшись банкоматом «Кредо Банку», розміщеним на вул. Мельника, 2 м. Стебнику, Львівської області за відсутності власника карточки та відсутності уваги сторонніх осіб, о 08 год. 08 хв. з допомогою відомого їй пін-коду карточки ввійшовши у комп'ютерну систему банківського терміналу, упевнилась у наявності на її рахунку грошей в сумі 875 гривень, з яких спершу викрала наявні на її рахунку грошові кошти громадянки ОСОБА_3 в заокруглено можливій для видачі сумі 800 гривень.

Наступного дня, тобто 24 січня 2013 року неповнолітня ОСОБА_2 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення усіх наявних коштів на банківській картці ОСОБА_3 о 12 год. 38 хв. в аналогічний спосіб, скориставшись банкоматом «Кредо Банку», розміщеним на вул. Мельника, 2 в м. Стебнику, Львівської області за відсутності власника картонки та відсутності уваги сторонніх осіб, ввійшовши у комп'ютерну систему банківського терміналу викрала наявний на рахунку банківську картки ОСОБА_3 залишок коштів у сумі 75 гривень, і отже всього ОСОБА_2 викрала чужі кошти на загальну суму 875 гривень.

Вказані дії ОСОБА_2 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України.

В судове засідання обвинувачена, і її представник та потерпіла з своїм представником подали угоду про примирення від 26.03.2013 р. Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_2 та потерпіла ОСОБА_3 з своїми законними представниками дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 185 КК України. ОСОБА_2 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Потерпіла ОСОБА_3 жодних претензій до обвинуваченої матеріального чи морального характеру не має, оскільки остання, окрім повного відшкодування заподіяної шкоди, попросила у неї пробачення та щиросердечно розкаялася у скоєному. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_2 покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України, а саме: п'ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та вирішити інші, передбачені угодою, питання.

Обвинувачена ОСОБА_2 із представником також просили вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ньому міру покарання. Зазначили, що заподіяну потерпілій шкоду відшкодували. При цьому, обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов'язання.

Потерпіла із представником також просить угоду затвердити, зазначивши, що дійсно ОСОБА_2 відшкодувала матеріальну шкоду. Згідні на визначену в угоді міру покарання для ОСОБА_2. Розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_2 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Потерпілою від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_3.

Потерпіла та обвинувачена зі своїми законними представниками добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_2 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 22 січня 2013 року будучи неповнолітньою у м. Стебнику Львівської області випадково знайшла та підібрала втрачену по необережності громадянкою ОСОБА_3 її банківську картку. Після цього, 23 січня 2013 року з метою скоєння крадіжки наявних на рахунку чужої банківської карточки коштів, ОСОБА_2 скориставшись банкоматом «Кредо Банку», розміщеним на вул. Мельника, 2 м. Стебнику, Львівської області за відсутності власника карточки та відсутності уваги сторонніх осіб, о 08 год. 08 хв. з допомогою відомого їй пін-коду карточки ввійшовши у комп'ютерну систему банківського терміналу, упевнилась у наявності на її рахунку грошей в сумі 875 гривень, з яких спершу викрала наявні на її рахунку грошові кошти громадянки ОСОБА_3 в заокруглено можливій для видачі сумі 800 гривень. Наступного дня, тобто 24 січня 2013 року неповнолітня ОСОБА_2 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення усіх наявних коштів на банківській картці ОСОБА_3 о 12 год. 38 хв. в аналогічний спосіб, скориставшись банкоматом «Кредо Банку», розміщеним на вул. Мельника, 2 в м. Стебнику, Львівської області за відсутності власника картонки та відсутності уваги сторонніх осіб, ввійшовши у комп'ютерну систему банківського терміналу викрала наявний на рахунку банківську картки ОСОБА_3 залишок коштів у сумі 75 гривень, і отже всього ОСОБА_2 викрала чужі кошти на загальну суму 875 гривень.

Обвинувачена раніше не судима, покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

При таких обставинах суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою з їхніми законними представниками та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченій.

Судом роз'яснено ОСОБА_2, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду від 26 березня 2013 року про примирення між обвинуваченою ОСОБА_2 та потерпілою ОСОБА_3 та їхніми законними представниками.

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 26.03.2013 р. покарання у виді штрафу в розмірі п'ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Речові докази 10 фотознімків, які вилученні з ВАТ «Кредо Банк», залишити при кримінальній справі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченій, її законному представнику та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя