ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

представника кримінальної поліції

у справах дітей ОСОБА_7

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/9576/16-к (пр. № 1кп/201/359/2016), відомості про яке 04 квітня 2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001473, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Новодонецьке м. Добропілля Донецької області, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, раніше не судимого, учня коледжу «Електрофікації», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 15 березня 2016 року близько 20 години 30 хвилин, перебуваючи у кімнаті № 347 гуртожитку за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 65, побачив мобільний телефон «Sony Xperia M4 Aqua Dual Black», який належить ОСОБА_9 . Визначивши вказаний мобільний телефон як об`єкт свого злочинного посягання, ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, взяв мобільний телефон «Sony Xperia M4 Aqua Dual Black» та поклав собі у кишеню, після чого, вийшов з кімнати, зачинивши її, тим самим, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріалього збитку у сумі 4699 гривень 06 копійок. Доводячи свій корисливий умисел до кінця, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, розпорядившись останнім на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи неповнолітнього обвинуваченого, який позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, добровільно відшкодував завдану шкоду, на обліку лікарів нарколога та психітра не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. При цьому, обтяжуючих покарання останнього обставин, судом не встановлено. Крім того, суд також враховує при призначенні покарання стан здоров`я та рівень розвитку ОСОБА_4 , його соціально-психологічні риси, ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а також умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням його від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст.ст. 75,104 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, способу та наслідкам, даним про особу неповнолітнього обвинуваченого, обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього, а також вимогам ст. 65 КК України.

Питання щодо речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76,104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: не виїзду за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлення органу кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Речовий доказ мобільний телефон «Sony Xperia M4 Aqua Dual Black» - залишити власнику ОСОБА_10 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1