Центральний районний суд м. Миколаєва
______________________________________________________________________________
1 кп/490/741/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілого: ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Добропілля, Донецької області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, працюючої адміністратом в Інтернет клубі, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 171, ч. 1 ст. 126 КК України,
25.07.2015 року у другій половині дня, кореспондент інформаційного агентства «Українська Медіа Група» ОСОБА_4 за вказівкою головного редактора вказаного інформаційного агентства ОСОБА_7 прибув до Інтренет-клубу, розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 69-А, де почав поводити фото- та відеозйомку з метою подальшого висвітлення факту можливої діяльності об`єкту з надання послуг у сфері грального бізнесу в приміщенні зазначеного Інтернет-клубу. В цей час за вказаною адресою знаходилась адміністратор зазначеного закладу ОСОБА_6 , яку ОСОБА_4 сфотографував за допомогою наявної у нього фотокамери, керуючись при цьому положеннями ч. 1 ст. 307 ЦК України, відповідно до яких згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Помітивши це, ОСОБА_6 намагалась вирвати з рук ОСОБА_4 фотокамеру та посвідчення журналіста, а також вчиняла інші насильницькі дії, чим умисно перешкоджала його законній професійній журналістській діяльності.
Зазначеними протиправними діями, що виразились в умисному перешкоджанні законній професійній діяльності журналіста, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 171 КК України.
Крім того, 25.07.2015 року у другій половині дня, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 69-А, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно штовхнула правою рукою ОСОБА_4 у ліве плече, після чого нанесла один удар правою
ногою по лівій нозі ОСОБА_4 , а також штовхнула ОСОБА_4 руками в спину та ліве плече, внаслідок чого він відчув фізичну біль і не отримав тілесних ушкоджень.
Зазначеними протиправними діями, що виразились в умисному завданні удару та вчиненні інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України.
08.02.2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Відповідно до угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 171, ч. 1 ст. 126 КК України, щодо узгодженого покарання за ч. 1 ст. 171 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян (680 грн.), за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (510 грн.), на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 171, ч. 1 ст. 126 КК України, шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.), та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України, щодо умисного невиконання угоди про примирення.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення яке їй пред`явлено. Визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 171, ч. 1 ст. 126 КК України, в повному обсязі, щиро розкаялась, визнала фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України. Просив затвердити укладену угоду про примирення від 08.02.2016 року та призначити узгоджене сторонами покарання. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої він не має.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій та потерпілому.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваної та потерпілого про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_4 та ОСОБА_6 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з наступних підстав.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно обвинувального акту, обвинуваченій ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 171, ч. 1 ст. 126 КК України, які враховуючи положення ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Суд в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної 08.02.2016 року в кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_6 .
На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд,-
Затвердити угоду від 08 лютого 2016 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 у кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 171, ч. 1 ст. 126 КК України.
Визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 171, ч. 1 ст. 126 КК України, і призначити покарання за ч. 1 ст. 171 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян (шістсот вісімдесят грн.), за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (п`ятсот десять грн.).
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 171, ч. 1 ст. 126 КК України, шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот пятдесят грн.).
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1