АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/417/16 Справа № 194/164/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

04 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю :

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ТОВ «Дрім Лото» ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року про відмову у накладенні арешту на майно,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР 04.01.2016 року за №0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
В обґрунтування свого рішення слідчий суддя вказав, що слідчим не вмотивовано з посиланням на відповідні норми законів, в чому саме полягає незаконний гральний бізнес та чому діяльність ТОВ «Дрім Лото» суперечить Закону України «Про державні лотереї в Україні». Здобутими досудовим слідством доказами не доведено наявність достатніх об`єктивних підстав вважати, що вилучене під час обшуку майно, є знаряддям кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України. Органом досудового розслідування не доведено, що без такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий не може отримати необхідні відомості та виконати слідчі дії, на необхідність яких він вказує в клопотанні.
З вказаною ухвалою не погодився прокурор, який подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на тимчасово вилучене майно у ході обшуку 29.01.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своєї скарги прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Вказує на те, що слідчим суддею встановлено та проігноровано факт прямої протиправної діяльності ТОВ «Дрім Лото», згідно до положень Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», який полягає в організуванні азартних ігор. Твердження суду про невмотивованість слідчим у чому саме полягає незаконний гральний бізнес та чому діяльність ТОВ «Дрім Лото» суперечить Закону України «Про державні лотереї України» є безпідставним, оскільки в клопотанні слідчого йдеться про можливі порушення ТОВ «Дрім Лото» положень Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні». Твердження слідчого судді про те, що під час обшуку було вилучене комп`ютерне обладнання, а не гральні автомати є безпідставним лексичним маніпулюванням, оскільки законодавством не передбачено чіткого визначення поняття «гральний автомат», яке є спеціальним поняттям по відношенню до поняття «комп`ютерне обладнання», яке є загальним. В клопотанні про арешт майна не зазначається, що майно, вилучене у ході обшуку, є саме знаряддям вчинення злочину, як на те вказано в ухвалі слідчого судді, а акцентовано увагу на наявність у вилученого комп`ютерного обладнання ознак речових доказів як матеріальних об`єктів, що містять відомості, які можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, представника ТОВ «Дрім Лото», який вважав, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Апеляційним переглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР 04.01.2016 року за №0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
З таким висновком суду першої інстанції з зазначених в ухвалі мотивів, колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання прокурору для усунення його недоліків, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч.3 ст.132 КПК України для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, слідчий, прокурор повинні довести, що:
-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
-потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
-може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
В силу ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.ч.2, 3, 4 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції у відповідності до п.2 ч.3 ст.407 КПК України.
Приймаючи рішення про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя повинен керуватись вимогами ст.ст.170-173 КПК, тобто перевірити наявність підстав для арешту, обґрунтованість клопотання слідчого про необхідність арешту майна, чи встановлено розмір шкоди, завданої злочином, чи відносяться особи на майно яких накладається арешт до підозрюваних, обвинувачених, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, чи внесені дані у відношенні відповідних осіб в ЄРДР, чи дана правова кваліфікація кримінально-караним діянням.
Так, у клопотанні слідчим не вмотивовано, в чому саме полягає незаконний гральний бізнес, не зазначено, яким чином вилучені речі стосуються вказаного кримінального провадження та містять відомості про незаконну діяльність, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна слідчий у клопотанні належним чином не обґрунтував.
Крім того, клопотання не містить документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, що також не відповідає вимогам ст.171 КПК.
Також, органом досудового розслідування не доведено, що без такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий не може отримати необхідні відомості та виконати слідчі дії, на необхідність яких він вказує в клопотанні.
Вказаним процесуальним порушенням при складанні клопотання судом не надано належної оцінки, що свідчить про те, що суддя не використав всі надані йому для цього процесуальні можливості, передбачені ст.172 ч.3 КПК про повернення клопотання для усунення недоліків.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою повернути прокурору клопотання слідчого про арешт майна з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права слідчого, прокурора після усунення недоліків в строки, передбачені ст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.172, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року про відмову у накладенні арешту на майно скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР 04.01.2016 року за №0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України повернути прокурору для усунення недоліків в строк протягом сімдесяти двох годин.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: