АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/4076/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11КП/790/1788/16 Доповідач апел. інстанції ОСОБА_2
Категорія: умовно дострокове звільнення
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 644/4076/16-к за спільним поданням адміністрації Харківської виправної колонії № 43 та Спостережної комісії в Індустріальному районі м.Харкова про умовно дострокове звільнення від відбування покарання
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 25 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 25 травня 2016 року відмовлено в задоволенні спільного подання адміністрації Харківської виправної колонії № 43 та Спостережної комісії в Індустріальному районі м.Харкова про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , 1979 року народження, уродженця м.Чугуїв Харківської області, українця, громадянанина України, судимого:
-21.06.1999 року за ст. 140 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, штраф - 680 грн.,
-07.08.2002 року за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі,
-26.01.2005 року за ст 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі,
-24.11.2006 року за ст.185 ч.2, 3 КК України до 3 років позбавлення волі,
-23.12.2009 року за ст.309 ч. 2 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,
засудженого 06.11.2013 року віроком Чугуївського міського суду Харківської області за ст.185 ч.2, 185 ч.3, 15 ч.2 та 185 ч 3 КК України до 5 років позбавлення волі.
Не погоджуючись з ухвалою, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та звільнити його від подальшого відбування покарання, посилаючись на те, що в задоволенні подання суд відмовив незаконно та необгрунтовано.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора і засудженого, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як зазначив суд в оскаржуваній ухвалі, відмова в умовно-достроковому звільненні була обумовлена тим, що ОСОБА_7 вже раніше чотири рази звільнявся умовно достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, останній раз - 14 листопада 2011 року, але знову вчиняв умисні, в тому числі і тяжкі злочини, протягом іспитового строку і строку погашення судимості. Виходячи з цієї обставини, суд вважав, що є не доведеним той факт, що засуджений став на шлях виправлення.
З такими висновками суду першої інстанції неможна погодитися. Згідно вимог чч.1-3 ст.81 КК до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Як убачається зі спільного подання адміністрації Харківської виправної колонії № 43 та Спостережної комісії в Індустріальному районі м.Харкова його підписанти дійшли висновку, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Зазначена вище норма кримінального закону не містить обмежень у застосуванні умовно дострокового звільнення в залежності від того чи звільнялася особа умовно достроково від покарання за попередніми судимостями.

З характеристики засудженого вбачається, що в місцях позбавлення волі він знаходиться з 05.07.2013 року. З 05.07.2013 року тримався в Харківському слідчому ізоляторі. За час триміння характеризувався посередньо, мав одне стягнення, яке виразилось у порушенні вимог режиму тримання, та одне заохочення. З 17.11.2014 року відбуває покарання в Харківській виправній колонії (№ 43). За час відбування покарання характеризується позитивно, стягнень не має. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений три рази. Добровільно залучається, без оплати праці, до робіт з благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення засуджених продовольством, згідно п.5 ст.118 КВК України. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Під час проведення бесід профілактично-виховного характеру проявляє тактовність та щирість.

Спальне місце та ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Таким чином, суд послався на ті підстави для відмови в задоволенні клопотання, які законом не передбачені. Законодавець ніяким чином не пов?язує вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від покарання за конкретним вироком з умовами та поведінкою засудженого при відбуванні ним покарання за попередніми вироками.

Колегія суддів уважає, що засуджений довів своє виправлення і має бути звільнений від подальшого відбування покарання умовно достроково.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду Харківської області від 25 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати. Постановити нову ухвалу, якою спільне подання адміністрації Харківської виправної колонії № 43 та Спостережної комісії в Індустріальному районі м.Харкова задовольнити. Звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 6 листопада 2013 року умовно достроково на 11 місяців 21 день.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий
Судді: