Справа № 598/931/16-к
провадження № 1-в/598/327/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2016 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , представника Збаразької виправної колонії №63 ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Збаражі клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Вінниця, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, одруженої, що тимчасово не працює, раніше судимої:

- 16 вересня 2004 року вироком Староміського районного суду міста Вінниці Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік;

- 26 травня 2005 року вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

- 27 червня 2008 року вироком Староміського районного суду м.Вінниці Вінницької області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,-

встановив :

До провадження Збаразького районного суду надійшло клопотання засудженої ОСОБА_5 про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За даною справою ОСОБА_5 засуджена вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2013 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі і і на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 06 березня 2014 року скасовано ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання, що призначене вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2013 року за ч.2 ст.185 КК України, та направлено її для відбування призначеного покарання.

Початок строку відбування покарання - 06.03.2014 року.

Кінець строку відбування покарання - 06.03.2017 року.

Встановлену 2/3 частину покарання засуджена ОСОБА_5 відбула 06.03.2016 року.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 підтримали клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, пославшись при цьому на те, що засуджена на даний час своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

Представник Збаразької ВК-63 ОСОБА_4 в судовому засіданні просила в задоволенні клопотання відмовити, оскільки засуджена не довела своє виправлення, а тому не підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання.

Заслухавши засуджену, її захисника, представника Збаразької ВК-63 та думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні даного клопотання, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженої, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити виходячи із наступного.

Так, судом встановлено, що засуджена ОСОБА_5 за час відбування покарання в Збаразькій ВК-63 характеризується не задовільно, має одне заохочення. При цьому допустила порушення режиму відбування покарання, за що двічі притягувалася до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення. На даний час стягнення не зняті і не погашені у встановленому законом порядку. Після прибуття в колонію була залучена до праці в закрійному цеху. Вину у скоєнні злочину визнає, однак належних висновків не робить та не готова до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

При цьому суд не приймає до уваги тверджень засудженої ОСОБА_5 про те, що стягнення на неї накладалися за незначні порушення, оскільки стягнення було накладено за допущення засудженою порушень режиму відбування покарання на законних підставах.

Суд, також враховує і те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судима за корисливі злочини і що до неї двічі застосовувалася заохочувальна норма закону у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, однак вона знову вчинила умисний злочин, за який відбуває покарання.

Таким чином, враховуючи все вищевказане, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не здобуто доказів того, що засуджена ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому у задоволенні клопотання засудженої слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ухвалив:
Відмовити у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення її від відбування покарання у виді позбавлення волі, яке вона відбуває відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2013 року.

На дану ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з моменту її оголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1