Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/50/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" лютого 2016 р. м.Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

слідчого - судді ОСОБА_1

за участю:

прокурора ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов"язання, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
17.02.2016 до Олевського районного суду Житомирської області надійшло клопотання слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання ОСОБА_4 , з якого слідує, що 19.01.2016 року до слідчого відділення Олевського ВП Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області надійшли матеріали з Олевського райвійськкомату стосовно ОСОБА_4 , який ухиляється від призову на строкову військову службу.

За даним фактом були внесені відомості до ЄРДР за № 000052 від 20.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України.

04.02.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя в судовому засіданні заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази додані до даного клопотання вважає, що дане клопотання до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Зі змісту ч.2 ст.177 КПК України слідує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, яка передбачає , що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши матеріали клопотання встановлено, що в клопотанні підозрюваному ОСОБА_4 не зазначено про обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України.

Також, відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України слідує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ч.1 ст.135 КПК України слідує, що порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні відбувається шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

В положеннях КПК України законодавцем не передбачено механізму виконання здійснення виклику по телефону.

В клопотанні одним із ризиків зазначено ухилення підозрюваного від слідства, однак, суд не бере до уваги пояснення слідчого з приводу повідомлення ОСОБА_4 про виклик для дачі показанння в телефонному режимі, оскільки в судовому засіданні підозрюваний хоч і підтвердим отримання телефонограми від слідчого про виклик, але він пояснив, що не мав можливості приїхати у зв"язку з відсутністю коштів.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, родину.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною ч.1 ст.194 КПК України, оскільки в клопотанні відсутня обгрунтована підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а також зазначено ризики, які не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Також, слідчий та прокурор не мали права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Керуючись ст. 194, 309 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити слідчому СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя: ОСОБА_1