Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/899/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 307 (229-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.11.2016 року м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представник ВЦ- ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2016 року про відмову в задоволенні подання адміністрації Олександрівського ВЦ № 104 про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 15 серпня 2016 року начальник Олександрівського ВЦ №104 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_8 .

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2016 року у задоволенні даного подання начальнику Олександрівського ВЦ №104 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в Олександрівському ВЦ №104 лише з 13 червня 2016 року, а тому за такий короткий строк адміністрація ВЦ №104 фактично не мала можливості достатньо вивчити особу засудженого, який неодноразово судимий та після звільнення з місць позбавлення волі продовжив злочинну діяльність.

Таким чином, за висновком суду звернення адміністрації Олександрівського ВЦ №104 про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_8 було передчасним та необґрунтованим.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу районного суду як незаконну та необґрунтовану, постановити нову про задоволення подання адміністрації Олександрівського ВЦ №104, вказуючи на те, що він сумлінним ставленням до праці, свідомим дотриманням режиму відбування покарання в Олександрівському виправному центрі, а також зразковою поведінкою, довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_8 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, і у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до наданої з виправної колонії характеристики, ОСОБА_8 характеризується позитивно, працевлаштований, вимог режиму не порушував, стягнень не має, має одне заохочення.

Разом із тим,відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України, особи, яким невідбуту частину покарання замінено більш м`яким та направлено в місця обмеження волі, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутого покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення в місця обмеження волі або позбавлення волі.
В даному випадку, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 травня 2016 року, за його клопотанням ВК № 6, ОСОБА_8 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено більш м`яким, а саме обмеженням волі на строк 2 роки 3 місяці 8 днів.

Після цього, через 3 місяці адміністрація виправної колонії, не зважаючи на вимоги ч. 8 ст. 154 КВК України знов звернулось з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування призначеного судом покарання.

Крім того, кримінологічна характеристика засудженого ОСОБА_8 свідчить про те, що останній 21 грудня 2009 року будучи умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, продовжив злочинну діяльність та був засуджений до позбавлення волі за вчинення умисних, кваліфікованих злочинів у сфері незаконного обліку наркотичних засобів та психотропних речовин.

Також слід відмітити про те, що відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 березня 2016 року ОСОБА_8 було зараховано в строк призначеного покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 серпня 2013 року строк попереднього ув`язнення з 12.04.2013 року до набрання вироком законної сили, а саме до 25.11.2013 року, де у відповідності до ч.5 ст.72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Крім того, згідно ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25 липня 2016 року ОСОБА_8 зараховано у строк відбуття покарання час знаходження в місцях позбавлення волі та час слідування під вартою до виправного центру з 20.05.2016 року по 13.06.2016 року, де у відповідності ч.5 ст.72 КК України один день позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Наведеним обставинам, суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення подання Олександрівського ВЦ №104 про умовно - дострокове звільнення від покарання засудженому ОСОБА_8 , про що змістовно та обґрунтовано зазначив в оскаржуваній ухвалі.

Відтак, колегія суддів не убачає підстав до скасування оскаржуваної засудженим ухвали суду першої інстанції та вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424, 539 КПК України, колегія суддів -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2016 року про відмову адміністрації Олександрівського ВЦ №104 у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4