Справа № 509/4818/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2016 року смт Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Йосипівка Овідіопольського району Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.07.2015 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, у ОСОБА_4 , із корисливих мотивів виник злочинний намір, направлений на таємне заволодіння чужим майном. Реалізуючи вказаний намір, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: буд. АДРЕСА_2 та переконавшись, що його дії залишаються непоміченими, шляхом перелізу через паркан проник на територію за вищевказаною адресою, де шляхом демонтажу дерев`яної рами вікна, проник до будинку, в якому таємно викрав, металеву плиту вартістю 300 гривень, металеву рейку вартістю 500 гривень, після чого з викраденим майном повернувся до подвір`я та підійшовши до вхідної двері в прилегле до будинку приміщення, де шляхом демонтажу викрав металеві двері з рамою вартістю 1000 гривень. Після чого, знаходячись на території вищезазначеного домоволодіння, ОСОБА_4 викрав металеві труби в кількості 5 штук, довжиною 3 метри кожна, вартістю 120 гривень кожна, на суму 600 гривень, та шифер шести хвилевий в кількості 6 штук, вартістю 60 гривень за кожен, на суму 360 гривень, чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_5 на загальну суму 2760 гривень.

Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і у скоєному ним злочині щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_4 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_4 підлягає в межах санкції ст.185 ч.3 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь важкості скоєного злочину, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєний ОСОБА_4 злочин відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- раніше обвинувачений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, особи обвинуваченого, позиції прокурора, викладеної письмово позиції потерпілої, які вважають можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України визнати можливим звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить іншого злочину та виконає покладені на нього зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1 .