№ 317/1208/16-к
№ 1-кп/317/107/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

обвинувачених: ОСОБА_5

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, Запорізької області матеріали кримінального провадження № 0000300 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Августинівка, Запорізького району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого, раніше не судимого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Августинівка, Запорізького району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
13 лютого 2016 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибули до неогородженої території колишньої майстерні технічного обслуговування, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить потерпілому ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пройшли на вказану неогороджену територію, де за допомогою спеціальної техніки демонтували металевий двотавр, вагою 468 кг.
З місця скоєння злочину обвинувачені зникли, отримавши змогу розпорядитися викраденим на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 було завдано матеріальної шкоди на суму 1395,58 грн.
В даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 13 лютого 2016 року приблизно о 16 годині 00 хвилин він разом з ОСОБА_6 з території колишньої майстерні технічного обслуговування демонтували та вивезли металевий двотавр, який при транспортуванні розколовся на дві частини.
У скоєному щиро розкаюється.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні дав показання, аналогічні показанням обвинуваченого ОСОБА_5 та пояснив, що 13 лютого 2016 року вони з ОСОБА_5 демонтували та викрали з території колишньої станції техобслуговування в с. Августинівка металевий двотавр.
У скоєному щиро розкаюється.
Оскільки обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України визнали повністю, щиро розкаялись, підтвердили обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ними діяння, сторона обвинувачення та сторона захисту не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження, та приймає рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.ст. 12, 24 КК України є умисним злочином середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, думку потерпілого, який не має жодних претензій до обвинуваченого та просив суд призначити мінімально можливе покарання ОСОБА_5 та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття у скоєному та відшкодування завданої шкоди шляхом повернення викраденого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.ст. 12, 24 КК України є умисним злочином середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, думку потерпілого, який не має жодних претензій до обвинуваченого та просив суд призначити мінімально можливе покарання ОСОБА_6 та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд вважає щире каяття у скоєному та відшкодування завданої шкоди шляхом повернення викраденого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд не вбачає.

За таких обставин, враховуючи особу винного ОСОБА_5 , думку прокурора та потерпілого, ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння та відсутність тяжких наслідків, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України покарання у вигляді обмеження волі та вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства і йому можливо призначити покарання з застосуванням статей 75 та 76 КК України.

Враховуючи особу винного ОСОБА_6 , думку прокурора та потерпілого, ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння та відсутність тяжких наслідків, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 , для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України покарання у вигляді обмеження волі та вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства і йому можливо призначити покарання з застосуванням статей 75 та 76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для обрання обвинуваченим запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

?не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

?не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: дві частини металевого двотавра, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити в його користуванні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення з урахуванням положень частини 2 статті 394 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1