Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 1616/4368/2012
Провадження № 1-в/553/1008/2016
У Х В А Л А
Іменем України
13.07.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника медичного закладу Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру - ОСОБА_4 , розглянувши заяву Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру про припинення амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, інваліда ІІ групи, не працюючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
Головний лікар Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру звернувся до суду з заявою про припинення амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_5 , посилаючись на те, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в обласному психоневрологічному диспансері з 2014 року з діагнозом: Шизофренія параноїдна. Психічно хворіє з 2010 року, захворювання дебютувало галюцінаторно-параноїдною симптоматикою. Згідно постанови Ленінського районного суду м.Полтави від 06.11.2012 року, хворий згідно ч.2 ст.19 КК України визнаний неосудним і таким, що потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру лікар-психіатр ОСОБА_4 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти заяви, вважає, що заява підлягає до задоволення за наступних підстав.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в обласному психоневрологічному диспансері з 2014 року з діагнозом: Шизофренія параноїдна. Психічно хворіє з 2010 року, захворювання дебютувало галюцінаторно-параноїдною симптоматикою.

Згідно постанови Ленінського районного суду м.Полтави від 06.11.2012 року, хворий згідно ч.2 ст.19 КК України визнаний неосудним і таким, що потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом.

Постановою Київського районного суду м.Полтави від 15.04.2013 року примусові заходи відносно ОСОБА_5 було продовжено. Крім того, згідно ухвали Ленінського районного суду м.Полтави від 06.03.2015 року ОСОБА_5 продовжено терміном на шість місяців примусові заходи медичного характеру, на підставі постанови Ленінського районного суду м.Полтави від 06.11.2012 року, у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 06.06.2014 року примусові заходи медичного характеру з лікування у психіатричному закладі зі звичайним наглядом змінено на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м.Полтави від 26.11.2015 року примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_5 продовжено на шість місяців на підставі постанови Ленінського районного суду м.Полтави від 06.11.2012 року, у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно висновку ЛКК від 06.05.2016 року, ОСОБА_5 потребує припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки протягом останнього часу стан хворого залишається стабільним, регулярно з`являється на огляд в психоневрологічний диспансер, постійно приймає підтримуючу амбулаторну терапію, даних про невпорядковану або агресивну поведінку хворого ОСОБА_5 не надходило.

За змістом ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу", амбулаторна психіатрична допомога може надаватися особі у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Клопотання про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може направлятися до суду особою, якій надається ця допомога, або її законним представником через 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про надання або продовження надання особі такої допомоги.

Як встановлено в ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст. 537-539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Заяву Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру про припинення амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Припинити примусові заходи медичного характеру, застосовані відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 06.11.2012 року та змінені на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави від 06.06.2014 року, у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1