Справа № 183/3553/16
№ 1-кп/183/656/16
В И Р О К
іменем України
08 липня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

секретаря ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України,-

в с т а н о в и в:
24 березня 2014 року, наказом №62 командира військової частини п/п НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини п/п НОМЕР_1 та призначено на посаду гранатометника 7 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини п/п НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 .

За наведених обставин, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Однак, 14 жовтня 2014 року солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині п/п НОМЕР_1 , самовільно залишив військову частину без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв та ухилявся від проходження військової служби до 27 жовтня 2014 року.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад десять діб, але не більше місяця.

В підготовчій частині судового засідання сторони звернулися до суду з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, взяв зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, прокурор та підозрюваний узгодили покарання обвинуваченому у виді штрафу.

В судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання.

У обвинуваченого в судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, відповідно до п.1 ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.2 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем військової частини без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше одного місяця.

При призначенні покарання суд вважає за необхідне призначити узгоджену між сторонами міру покарання.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений раніше не був судимий, за місцем служби характеризується позитивно, скоїв злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Обставиною, що пом`якшує покарання визнається щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, обвинувачений являється учасником бойових дій, тому з урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 червня 2015 року між прокурором Дніпропетровської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 407 КК України у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 510 (п`ятсот десять) грн.

Копію вироку вручити обвинуваченому негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1