Справа № 163/2408/16-к
Провадження № 1-кп/163/112/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №00000090 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігів, що проживає по АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , громадянина України, середньої освіти, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.305, ч.1 ст.309 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 в червні 2016 року на околиці міста Чернігова шляхом збирання листя рослини роду коноплі незаконно придбав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, після чого шляхом висушування і подрібнення виготовив такий засіб загальною масою 45,71 грама для особистого вживання і зберігав його за місцем свого проживання. 09-10 липня 2016 року ОСОБА_4 , слідуючи в якості пасажира рейсових автобусів сполученням «Чернігів-Київ» та «Полтава-Щецин», в рюкзаку з особистими речами незаконно перевіз цей канабіс із міста Чернігова до пункту пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС України.
10 липня 2016 року біля 07 години 55 хвилин, слідуючи з України в Республіку Польща в якості пасажира рейсового автобуса «VANHOOL», номерний знак НОМЕР_1 , сполученням «Полтава-Щецин», через пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС України, ОСОБА_4 намагався перемістити особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 45,71 грама через митний кордон України з приховуванням від митного контролю в поліетиленовому пакеті у внутрішній частині обшивки пасажирського сидіння, на якому він знаходився в автобусі, однак свій намір до кінця не довів, оскільки наркотичний засіб був виявлений під час прикордонно-митного контролю.
Винуватість ОСОБА_4 підтверджена такими доказами.

Сам обвинувачений в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю і показав, що зірвав кущ дикоростучої коноплі біля очисних споруд на околиці міста Чернігів. Висушив на багатті, переніс додому, подрібнив і зберігав за місцем свого проживання для власного вживання як знеболювальний засіб від вродженої хвороби суглобу ноги. Маючи намір працевлаштуватись в Польщі, поїхав автобусом до Києва, а звідти до кордону. Наркотик взяв з собою з тою ж метою, оскільки планував працювати на будівництві, тобто із значними фізичними навантаженнями. Для приховування наркотику від митного контролю прорізав обшивку сидіння автобуса, на якому розміщувався, і помістив туди два пакети. Під час прикордонно-митного контролю біля його місця спрацювала службова собака. На питання прикордонників зізнався про наявність і належність йому наркотичного засобу.

Крім особистого зізнання обвинуваченого, його винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів доведена наданими стороною обвинувачення і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, протоколом огляду місця події, актом про проведення митного огляду, митною декларацією обвинуваченого стверджено, що ОСОБА_4 слідував через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС пасажиром автобуса «VANHOOL», номерний знак НОМЕР_1 , сполученням «Полтава-Щецин», письмово задекларував відсутність в нього заборонених або обмежених предметів, під час прикордонно-митного контролю в сидінні, яке займав обвинувачений, виявлено два згортки із речовиною рослинного походження вагою брутто відповідно 40 та 10 грамів.

Висновком експерта №350/350 стверджено, що вилучена під час митного контролю обвинуваченого і огляду місця події речовина є канабісом масою 45,71 грама в перерахунку на суху речовину.

Згідно з актом наркологічної експертизи №401 ОСОБА_4 епізодично вживає канабіоїди, однак наркотичною залежністю не страждає.

Таким чином, дослідження доказів по справі приводить суд до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні, перевезенні без мети збуту та в закінченому замаху на переміщення через митний кордон з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, повністю доведена, а надана органом досудового розслідування кваліфікація його дій за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305, ч.1 ст.309 КК України є правильною і відповідає як фактичним обставинам справи, так і положенням постанови КМ України від 06.05.2000 року №770 та наказу МОЗ України від 01.08.2000 року №188 щодо ознак наркотичного засобу, їх кількості, небезпеки і обмежень.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, обставини, що пом`якшують покарання.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Обтяжуючі обставини ОСОБА_4 не інкримінувались і судом не встановлені.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що по справі встановлено сукупність пом`якшуючих обставин, яка, на думку суду, істотно знижує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів. Встановлені фактичні обставини справи свідчать про легковажність обвинуваченого у ставленні до конкретного наркотичного засобу і його власного споживання як знеболюючого засобу, а вид наркотичного засобу не свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчинених злочинів і особи підсудного, який позитивно характеризується за місцем проживання. За обставинами обвинувачення і дослідженими доказами ОСОБА_4 не страждає наркоманією, придбав канабіс не в незаконній «дилерській мережі», не мав умислу на його збут.

Зважаючи на викладене та поведінку обвинуваченого в суді, яка свідчить про дійсне каяття у вчиненому, суд прийшов до переконання, що реальне відбування покарання в місцях позбавлення волі не відповідатиме характеру та особі обвинуваченого.

За вказаних обставин суд вважає, що за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України основне покарання ОСОБА_4 слід призначити у вигляді позбавлення волі нижче нижчої межі, передбаченої цією нормою, за ч.1 ст.309 КК України у вигляді мінімального строку позбавлення волі.

Корисливого мотиву в діях обвинуваченого не встановлено, відтак на підставі ч.2 ст.59 КК України конфіскація його майна як додаткове покарання призначена бути не може.

За сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України слід застосувати принцип поглинення менш суворого основного покарання більш суворим, а для попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів від відбування покарання його слід звільнити з випробуванням на максимальний іспитовий строк та покладенням встановлених обов`язків.

Наркотичний засіб як речовий доказ згідно зі ст.100 КПК України відповідно до заявленого і обгрунтованого клопотання прокурора слід передати підрозділу прикордонної служби для тренування службових собак в розмірі, що залишився після проведення експертизи; пасажирське сидіння автобуса повернути власнику; паспорт обвинуваченого повернути йому ж; документи зберігати в матеріалах провадження.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого обрано у вигляді домашнього арешту. Клопотання про скасування чи зміну такого заходу не заявлено, відтак його слід залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.305, ч.1 ст.309 КК України, і призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України на підставі ч.2 ст.59, ч.1 ст.69 КК України у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі;
-за ч.1 ст.309 КК України у вигляді 1(одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3(трьох) років не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ речовину рослинного походження з вмістом 45,11 грама канабісу, яка зберігаються в кімнаті речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, - передати для тренування службових собак ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З арештованого ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.07.2016 року майна зняти арешт і його долю визначити таким чином:

паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , що зберігається в матеріалах провадження, повернути ОСОБА_4 ;

пасажирське сидіння автобуса «VANHOOL», номерний знак НОМЕР_1 , яке зберігаються в кімнаті речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, повернути власнику;

акт про проведення митного огляду, письмові пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , зберігати в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 440(чотириста сорок) гривень 20 копійок судових витрат на проведення експертизи наркотичних засобів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній домашній арешт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1