АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа №647/3129/15-к
Провадження №11-кп/791/314/16 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.ст. 185ч.3, 395
КК України Доповідач: ОСОБА_2 У Х В А Л А
2016 року квітня місяця «21» дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
Суддів:ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
З участю прокурора: обвинуваченого: ОСОБА_6 ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця і мешканця
АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше неодноразово судимого,
останній раз: 16.02.2010 року Вмигородським райсудом Київської
області за ст.ст. 15-185ч.3, 70 ч.4 КК України на 5 років 3 місяці
позбавлення волі,
засуджено за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
за ст. 395 КК України до арешту строком на 4 місяці.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід залишено тримання під вартою.
Строк покарання відраховано з 25.12.2015 року.
Зарахувати в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 05.11.2015 року по 25.12.2015 року.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він 23.05.2015 року о 23.00 годині шляхом розбиття квартирки вікна проник до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , звідки умисно, таємно, викрав майно на загальну суму 2000 грн., спричинив потерпілому збиток на цю суму.

Він же, 29 грудня 2012 року звільнився з виправної колонії, де відбував покарання, постановою Суворовського районного суду м.Херсона від 10.12.2012 року йому було встановлено адміністративний нагляд строком на 2 роки, а в подальшому ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 11.02.2015 року продовжено на 6 місяців, в порушення даної ухвали, згідно якої засудженому заборонено виходити з дому за місцем мешкання з 21.00 до 05.00 години, відвідувати ресторани, кафе та інші місця, де реалізовують спиртні напої на розлив, та виїздити за особистими справами за межі Бериславського району, зобов`язаний з`являтися на реєстрацію в міліцію два рази на місяць, не зважаючи на встановлений адміністративний нагляд, з яким він був ознайомлений 11.02.2015 року, після 25.05.2015 року з метою ухилення від нагляду покинув постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , на реєстрацію не з`являвся, за місцем реєстрації та проживання був відсутній.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений вказує, що при призначенні покарання суд не врахував наявність таких захворювань, як інсульт і туберкульоз, та необхідність уходу за матір`ю пенсіонеркою, зазначає, що вину визнав, щиро розкаявся, відшкодував збитки.

Просить застосувати ст. 69 КК України та пом`якшити покарання.

Перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, заслухавши обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, просив пом`якшити покарання; думку прокурора, вважавшого апеляційну скаргу необґрунтованою, а вирок законним, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому винуватість обвинуваченого і кваліфікація дій не оспорюється в апеляційній скарзі.

При призначенні покарання за вчинення злочинів суд врахував їх тяжкість, дані про особу винного, наявність пом`якшуючої обставини щирого каяття та обставини, що обтяжує покарання рецидив злочинів і призначив покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі строку встановленого санкцією ст. 185 ч.3 КК України.

На думку колегії, призначене судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, підстав для його пом`якшення та застосування ст. 69 КК України не має.

ОСОБА_7 вчинив два злочини, один з яких є тяжким, раніше неодноразово засуджувався за скоєння аналогічних корисливих злочинів, характеризується негативно, в 2015 році притягувався до адміністративної відповідальності, що стосується наведених в апеляційній скарзі обставин, які, на думку обвинуваченого, є пом`якшуючими обставинами, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки на вказані хвороби ОСОБА_7 захворів ще до вчинення інкримінованих злочинів, про те це не завадило йому скоїти правопорушення, не відповідає дійсності і твердження про відшкодування збитків, так як з матеріалів провадження вбачається, що викрадені речі були виявлені під час обшуку будинку обвинуваченого та повернуті потерпілому, що до заяви про необхідність уходу за матір`ю, то в матеріалах справи відсутні будь-які дані про потребування такого уходу.

Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для застосування ст. 69 КК України та пом`якшення покарання винному.

Обране судом покарання є необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і є справедливим.

Вивченням матеріалів провадження не встановлено таких порушень закону, які б тягли скасування вироку.

А тому підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 не має.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 25 грудня 2015 року щодо нього без змін.

Відповідно ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 05.11.2015 року по 21.04.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками процесу протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги.

Судді: ____підпис____ ____підпис____ _____підпис_____
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2