АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1771/16 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 610/3874/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.127 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 05 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вербівка Балаклійського району Харківської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, неодружений, не працюючий, раніше не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.
До набрання вироком законної сили, змінено ОСОБА_10 запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою в СІЗО № 27 м. Харкова, та постановлено взяти його під варту негайно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_10 постановлено обчислювати з моменту приведення даного вироку до виконання, зарахувати у строк його відбуття строк його попереднього ув`язнення з 10.06.2015 по 07.08.2015 та з дня фактичного затримання за даним вироком до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Жовтневе Балаклійського району Харківської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, не працюючий, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , -
визнаний у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.
До набрання вироком законної сили, змінено ОСОБА_11 запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою в СІЗО № 27 м. Харкова, та постановлено взяти його під варту негайно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_11 постановлено обчислювати з моменту приведення даного вироку до виконання, та зарахувавши в строк його відбуття строк його попереднього ув`язнення з 10.06.2015 по 07.08.2015 та з дня фактичного затримання за даним вироком до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Цим же вироком:

- цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково та постановлено стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 15000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, в іншій частині позову відмовлено;

- цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, постановлено стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 15000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, в іншій частині позову відмовлено.

- постановлено стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь держави судові витрати по справі в сумі по 7432 грн 06 коп. з кожного, за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Крім того, постановлено скасувати арешт майна, а саме: мобільних телефонів «Sony Ericsson W 20ilzy10», «Nokia 515», «Samsung GE 1200» та карти пам`яті «Apacer» 16 Gb., після набрання вироком законної сили
Як встановив суд, ОСОБА_11 09.06.2015 близько 20.30 години, за попередньою змовою з ще двома особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, знаходячись біля магазину «Стопка», що розташований по вул. Жовтневій, буд. 26 в с. Вербівка Балаклійського району Харківської області, з метою примусити ОСОБА_12 вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього визнання своєї вини у вчиненні, в період часу з 12.05.2015 по 15.05.2015, крадіжки особистого майна з домоволодіння ОСОБА_10 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (подія якої розслідується СВ Балаклійського ВП ГУ НП в Харківській області у кримінальному провадженні №0000725 від 16.05.2015), та з метою покарати його за вказаний злочин, шляхом обману, що виразився у вигляді пропозиції від ОСОБА_11 підзаробити, заманили ОСОБА_12 до автомобіля ВАЗ 2121 «Нива» без державних реєстраційних номерів, який знаходився у користуванні та під керуванням ОСОБА_11 . Близько 20.45 години, ОСОБА_11 з ще двома особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, перебуваючи у вищевказаному автомобілі, проїжджаючи на відстані близько 800 метрів від АЗС «MARSHAL», розташованої по вул. Новоселівка, буд. 101 в м. Балаклія Харківської області, зупинилися та до вказаного автомобіля сів ОСОБА_10 , після чого продовжуючи поїздку на вказаному автомобілі привезли ОСОБА_12 у поле до річки Балаклійка, що розташована приблизно в 900 метрах від АЗС «MARSHAL», розташованої по вул. Новоселівка, буд. 101 в м. Балаклія Харківської області, де стали піддавати потерпілого катуванню, яке спочатку виразилось у тому, що 09.06.2015 близько 20.50 годин один з тих осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, накрив голову ОСОБА_12 , який знаходився у вищевказаному автомобілі, ковдрою, а ОСОБА_10 застосував до нього ліхтарик-електрошокер.

Продовжуючи свої злочинні насильницькі дії ОСОБА_10 , разом із ОСОБА_11 та ще двома особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, силоміць витягнули ОСОБА_12 з вищевказаного автомобіля, після чого ОСОБА_11 разом з особою, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, зв`язали йому руки і ноги хомутами, від яких він в подальшому самостійно звільнився, а ОСОБА_10 вимагав від ОСОБА_12 визнання у вчиненні ним вищевказаної крадіжки його особистого майна. Після чого, ОСОБА_11 разом із іншою особою, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, стали наносити руками, дерев`яною палицею та саперною лопатою чисельні удари по тулубу та ногам ОСОБА_12 , в той час як ОСОБА_10 , з метою залякування ОСОБА_12 , став погрожувати останньому вбивством. Вчинивши вказані дії, ОСОБА_10 , разом із ОСОБА_11 та ще двома особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, силоміць посадили ОСОБА_12 у вищевказаний автомобіль та привезли його в інше, розташоване в межах м. Балаклія місце, більш точно встановити місце під час проведення досудового розслідування та судового слідства не виявилось можливим, де знову силоміць витягнули його з вищевказаного автомобіля та один з тих осіб матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, застосував до ОСОБА_12 ліхтарик-електрошокер, в той час як ОСОБА_11 за допомогою наявних при ньому плоскогубців намагався прижати пальці рук ОСОБА_12 та завдати йому тим самим сильного фізичного болю, а ОСОБА_10 знову почав вимагати від ОСОБА_12 визнання у вчиненні ним вищевказаної крадіжки його особистого майна. Після чого, ОСОБА_11 приставив до горла ОСОБА_12 ніж і погрожував його застосуванням, разом із ОСОБА_10 поклали ОСОБА_12 на землю. Потім, ОСОБА_11 , за допомогою молотка, почав наносити удари по лівій та правій п`ятці ОСОБА_12 , чим заподіяв сильний фізичний біль останньому, а ОСОБА_10 , в цей час став погрожувати застосуванням сокири до ОСОБА_12 , супроводжуючи свої дії вимаганням від останнього визнання у вчиненні ним вищевказаної крадіжки його особистого майна.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 , разом із ОСОБА_11 та ще двома особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, знову силоміць посадили ОСОБА_13 у вищевказаний автомобіль та привезли його в інше, розташоване поблизу м. Балаклія Харківської області, місце в лісовому масиві, більш точно встановити місце під час проведення досудового розслідування та судового слідства не виявилось можливим, де силоміць витягнули ОСОБА_12 з автомобіля, знову зв`язали йому руки та ноги, після чого один з тих осіб, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, застосував до останнього ліхтарик-електрошокер, а ОСОБА_11 , разом із іншою особою, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, за допомогою саперної лопати, почали наносити удари по сідницям та ногам ОСОБА_12 , чим заподіяли йому сильний фізичний біль. Далі, ОСОБА_11 , з метою залякування потерпілого, за допомогою саперної лопати, став копати яму та погрожувати вбивством ОСОБА_12 , однак вказані особи, піддаючись умовлянням ОСОБА_12 , зняли з його голови ковдру, та розв`язали руки та ноги.

Побоюючись за своє життя, ОСОБА_12 зізнався у вчиненні вищевказаної крадіжки особистого майна ОСОБА_10 , та його визнання були записані на диктофон мобільного телефону одного з тих осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження.

Після отримання зізнання у вчиненні вищевказаної крадіжки особистого майна ОСОБА_10 , ОСОБА_12 посадили у вищевказаний автомобіль та відвезли до будинку, за місцем проживання ОСОБА_10 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно о 23.00 годині 09.06.2015, тобто після того, як ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ще двоє осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, приїхали до вказаного домоволодіння ОСОБА_10 , за участі та проти волі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 записано один відеозапис на свій мобільний телефон, в якому ОСОБА_12 вказував на кімнати, де знаходилось нібито викрадене ним особисте майно ОСОБА_10 . Після цього, один з тих осіб, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, завдав потерпілому ОСОБА_12 одного удару кулаком в область потилиці, а інша особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, запропонував помістити ОСОБА_12 до погребу, який знаходиться у житловому будинку на території вказаного домоволодіння, що вони і зробили. У погребі ОСОБА_12 провів близько 30 хвилин, після чого йому було запропоновано скласти розписку щодо визнання у вчиненні ним вищевказаної крадіжки майна ОСОБА_10 , що і було зроблено.

Після чого, ОСОБА_12 , під приводом повернення викраденого у ОСОБА_10 майна, попросив ОСОБА_10 відвезти його за місцем свого мешкання, тобто за адресою: АДРЕСА_1 , на що останній погодився. Приїхавши до будинку за вказаним місцем мешкання ОСОБА_12 , 09.06.2015 близько 23.50 годин, останній зайшов до свого будинку та зачинивши двері, більше з нього не виходив. Не дочекавшись ОСОБА_12 , ОСОБА_10 поїхав у невідомому напрямі.

Таким чином, внаслідок вищевказаних побоїв та знущань потерпілому ОСОБА_12 заподіяно наступні тілесні ушкодження: 7 саден в лобній ділянці голови, синець в правій околоочній ділянці, 5 саден в скуловій ділянці справа, синець на правому вусі, 4 садна на задній поверхні шиї, 3 садна в носо-губній складці справа, синець на правому плечовому суглобі, синець та садно на лівому плечовому суглобі, по 1 садну на лівому та правому передпліччях, синець на лівому плечі, множинні синці та 7 саден на спині, синець та садно на животі, синець в сідничній ділянці справа та зліва, синець на лівому стегні, синець на правому стегні, садно на правому та лівому стегнах, садно на лівому колінному суглобі, садно на правій та лівій гомілках, синець на правій та лівій п`ятках, 4 садна на правій п`ятці, синець на правій кисті, які за ступенем тяжкості, як кожне окремо, так і в сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Отже, вищевказані тілесні ушкодження та фізичний біль, завдавалися потерпілому ОСОБА_12 близько 3 годин, тобто з 20.50 години до 23.50 години.
В апеляційній скарзі в редакції змінених доводів прокурор просить скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Прокурор зазначає, що судом порушено право обвинувачених на захист. Так, обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_10 захищав адвокат ОСОБА_8 , не дивлячись на те, що показання обвинувачених щодо обставин злочину та участі кожного з них у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому відрізнялись між собою, а крім того, адвокат ОСОБА_8 в судових дебатах зазначав, що до показань обох обвинувачених суду слід ставитись критично через їх суперечливість щодо участі і характеру дій кожного з них при вчиненні злочину. За таких обставин, прокурор зазначає, що формування правової позиції двох обвинувачених в суді одним захисником при наявності протиріч або можливості виникнення протиріч в майбутньому ставить під сумнів ефективність самого захисту.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Захисник вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, що стало наслідком неповноти та однобічності проведеного судового слідства. Зазначає, що вирок ґрунтується на недопустимих доказах, які мають суб`єктивний та упереджений зміст, а також не спростовують тих доводів та обставин, на які посилались обвинувачені під час судового розгляду як на підставу їх невинуватості у вчиненні злочину, з огляду на що захисник вважає, що обвинувачення у відношенні ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є недоведеним. Захисник перелічив в апеляційній скарзі та вказав на суперечності, які на його думку мають місце між доказами, на які суд послався у вироку на підтвердження вини обвинувачених у вчиненні злочину. Також захисник вказав і на те, що суд не встановив наявність у обвинувачених умислу на вчинення інкримінованого злочину, в той час як вони не визнавали своєї вини як протягом досудового розслідування, так і в суді. Захисник зазначає, що суд не поклав в основу вироку показання обвинувачених про обставини події, а лише послався на те, що доводи обвинувачених щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілим від нападу собаки спростовуються добутими доказами, тоді як обвинувачені, як вказує захисник, таких пояснень не надавали, а лише наголошували на тому, що прокурор, всупереч вимогам п.5 ст.91 КПК України, не надав суду один з доказів висновок комісійної судово-медичної експертизи, а в подальшому суд не надав належної оцінки цьому доказу та не врахував показання експерта в судовому засіданні. Крім того, захисник вважає, що суд належним чином не дослідив і не врахував ряд обставин (яких саме не зазначив), які пом`якшують покарання ОСОБА_11 та дають підстави для застосування щодо нього положень ст.69 КК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки будь-яких насильницьких дій відносно ОСОБА_12 він не застосовував та тілесних ушкоджень йому не наносив, що, як вказує ОСОБА_11 підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_10 . Вказує також, що свідки, які були допитані в суді, не були очевидцями події, та їх показання не підтверджують, а навпаки спростовують його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, а показання потерпілого ОСОБА_12 , які зокрема покладені в основу вироку, є непослідовними, суперечливими та спростовуються рядом інших доказів, досліджених судом. Також обвинувачений вказує, що суд не надав належної оцінки висновку комісійної судово-медичної експертизи №347-КЕ/2015 від 24.11.2015, якою встановлено час утворення тілесних ушкоджень потерпілим, та показанням експерта в суді, якими, на думку обвинуваченого, спростовано показання потерпілого та версію обвинувачення щодо обставин вчинення злочину. З огляду на викладене, обвинувачений вважає, що суд обґрунтував вирок недопустимими доказами, а будь-яких безспірних доказів, які підтверджують його винуватість у злочині, вирок не містить. Крім того, обвинувачений вважає, що в суді було порушено його право на захист, оскільки одночасно його інтереси та інтереси обвинуваченого ОСОБА_10 захищав адвокат ОСОБА_8 , в той час як показання обвинувачених відрізнялись за змістом щодо характеру та ступеню участі кожного з них у злочині та нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим ОСОБА_11 вважає, що формування правової позиції двох обвинувачених в суді одним захисником при наявності протиріч або можливості виникнення протиріч в майбутньому ставить під сумнів ефективність самого захисту.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 просить скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на доводи, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_11 . В доповненні до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_9 вказує на те, що формально вина обвинувачених не відповідає кваліфікації їх дій за ч.2 ст.127 КК України, оскільки ОСОБА_11 інкримінується попередня змова з двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, а не з ОСОБА_10 , у вироку не міститься визначення попередньої змови ОСОБА_11 саме з ОСОБА_10 , а тому винуватість ОСОБА_11 саме у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.127 КК України є недоведеною, а кваліфікація дій обвинуваченого неправильною. Також адвокат ОСОБА_9 зазначає, що під час судового розгляду обох обвинувачених захищав один захисник адвокат ОСОБА_8 , що є недопустимим у даному кримінальному провадження, а крім того, адвокатом ОСОБА_8 був укладений договір з громадянкою ОСОБА_14 , яка допитана в якості свідка, про надання правової допомоги у даному кримінальному провадженні, що суперечить вимогам п.1 ч.2 ст.78 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які просили задовольнити подані ними та обвинуваченим ОСОБА_11 апеляційні скарги, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора із зміненими доводами з викладених в ній підстав, а також частково підтримав апеляційні скарги захисників та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення ст.2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань, зокрема, є те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст.7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Статтею 46 КПК України передбачені загальні правила участі захисника кримінальному провадженні, згідно до вимог яких захисник не має права взяти на себе захист іншої особи або надавати їй правову допомогу, якщо це суперечить інтересам особи, якій він надає або раніше надавав правову допомогу.

Вимогами п.1 ч.2 ст.78 КПК України регламентовано, що особа не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.28 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокату забороняється укладати договір про надання правової допомоги і він зобов`язаний відмовитися від виконання договору, укладеного адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, у разі, якщо: адвокат надає правову допомогу іншій особі, інтереси якої можуть суперечити інтересам особи, яка звернулася щодо укладення договору про надання правової допомоги.
Положеннями ст. 9 Правил адвокатської етики передбачено, що адвокат без письмового погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів, не може представляти або захищати одночасно двох або більше клієнтів, інтереси яких є взаємно суперечливими, або вірогідно можуть стати суперечливими, а також за таких обставин надавати їм правову допомогу.
Колегією суддів при перегляді вироку суду встановлені порушення викладених вимог законодавства, що призвело до порушення прав обвинувачених на захист у суді.
Так, з матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вбачається, що захист обох обвинувачених в суді здійснював один захисник за призначенням адвокат ОСОБА_8 . В той же час, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , згідно їх показань у суді, мали різні версії щодо обставин інкримінованого їм злочину, зокрема щодо нанесення кожним з них тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 .
За таких обставин, здійснення захисту адвокатом ОСОБА_8 в суді обох обвинувачених суперечило інтересам останніх, а тому порушувало їх право на захист.
Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Колегія суддів дійшла висновку, що встановлені у даному кримінальному провадженні обставини щодо порушення права на захист обвинувачених є істотними, а тому, у відповідності до ч.6 ст.9, ст.7, ст.412, ст.415 КПК України вирок місцевого суду підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження - направленню на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.
Оскільки вирок підлягає скасуванню у зв`язку з допущеними судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд при призначенні нового судового розгляду, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, як про це ставиться питання в апеляційних скаргах захисників та обвинуваченого, у зв`язку з чим доводи апеляційних скарг щодо викладених питань підлягають перевірці під час нового розгляду в суді першої інстанції. Зокрема, суду слід ретельно дослідити та проаналізувати доводи щодо наявності в їх діях всіх кваліфікуючих ознак інкримінованого їм злочину.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у відношенні обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили змінено запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою.
Прокурор, який брав участь у суді апеляційної інстанції, та підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні щодо скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, вважав, що після скасування вироку слід змінити запобіжний захід у відношенні обвинувачених на особисте зобов`язання.
Отже, враховуючи, що вирок суду підлягає скасуванню, колегія суддів вважає за необхідне змінити запобіжний захід у відношенні обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, при цьому колегія суддів враховує дані про особу кожного з обвинувачених, а саме те, що ОСОБА_10 раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, має статус учасника бойових дій, має ряд державних нагород; ОСОБА_11 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, на даний час на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні родину та міцні соціальні зв`язки; фактів переховування від суду першої інстанції та невиконання процесуальних обов`язків обвинуваченими під час розгляду справи в суді першої інстанції не вбачається.
Враховуючи, що обвинувачені не були присутні під час апеляційного розгляду, вимоги ч.2 ст.179 КПК України підлягають виконанню судом першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора зі зміненими доводами задовольнити.

Апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 05 квітня 2016 року у відношенні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Міру запобіжного заходу у відношенні обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Зобов`язати обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не відлучатися із населеного пункту, в якому вони зареєстровані і проживають, та прибувати за кожною вимогою до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5