Справа № 361/8251/13-к
Провадження № 1-кп/361/140/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області колегіально
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
з участю прокурора - ОСОБА_5
обвинувачених - ОСОБА_6
- ОСОБА_6
захисника обвинувачених - ОСОБА_7
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Суходільськ Луганської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, такого, що не працює, жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого 07.11.2003 Броварським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі; 03.03.2004 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 30.10.2008 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 17.08.2012 по відбуттю строку покарання,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , маючи незняті та не погашені в установленому законом порядку судимості за вчинення умисних злочинів, вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілих, та з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я осіб, які зазнали нападу, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло.
Так, 08.06.2013, близько 18 години, між братами Гапоновими і ОСОБА_10 у під`їзді будинку АДРЕСА_3 виник конфлікт з приводу неповернення останнім боргу, під час якого обвинувачені нанесли ОСОБА_10 удари по різних частинах тіла, спричинивши фізичний біль. Рятуючись від кривдників, ОСОБА_10 побіг до місця проживання, а у ОСОБА_6 і ОСОБА_6 , які його переслідували, виник злочинний умисел на вчинення розбійного нападу, тому вони через незачинені вхідні двері, подолавши фізичний опір ОСОБА_10 , близько 18 години 05 хвилин 08.06.2013 незаконно проникли до квартири АДРЕСА_4 , в коридорі якої побачили раніше незнайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відповідно, сестру і зятя ОСОБА_10 , що мешкали за цією ж адресою. Коли подружжя ОСОБА_13 відмовилось повернути ОСОБА_14 грошовий борг ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний протиправний намір та діючи з корисливого мотиву, взяв у приміщенні кухні кухонний ніж, демонструючи який та погрожуючи його застосуванням, висловив мешканцям квартири вимогу негайної передачі грошових коштів або майна. При спробі ОСОБА_11 зателефонувати до міліції ОСОБА_6 наніс їй удар кулаком в обличчя, спричинивши синець в правій скроневій ділянці з переходом на вушну раковину, який, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 190 від 13.06.2013, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого заволодів належним потерпілій мобільним телефон марки «LG KF510» вартістю 1 349 грн. 95 коп. В продовження злочину обвинувачені завдали ОСОБА_12 приблизно по п`ять-шість ударів кожний руками і ногами по голові та тулубу, після чого, подолавши волю потерпілих до опору, оскільки ті сприймали дії нападників як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю, заволоділи належним ОСОБА_12 комп`ютерним монітором марки «LG L193WT» вартістю 1 307 грн. 67 коп. В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 і ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_12 були заподіяні забійна рана в лобній області по центру, яка, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 184 від 13.06.2013, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також синці на обличчі, лівій верхній кінцівці та на передній поверхні грудної клітини зліва, які, відповідно до того ж висновку, мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Після вчинення розбійного нападу брати ОСОБА_14 з чужим майном загальною вартістю 2 657 грн. 62 коп. залишили місце вчинення злочину, своїми діями завдали потерпілим матеріальні збитки на вказану суму.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті і описовій частині вироку визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Показав, що у вечірній час 08.06.2013 вони з братом ОСОБА_15 біля будинку АДРЕСА_3 зустріли ОСОБА_10 , який мав борг перед братом, останній погодився повернути гроші за місцем проживання, тому вони втрьох зайшли до одного з під`їздів вищеназваного будинку, однак у подальшому боржник кошти надавати відмовився, тому між ними відбувся конфлікт із бійкою. Тікаючи від них, ОСОБА_10 забіг до своєї квартири, а вони з братом, наздоганяючи його, домовились заволодіти будь-яким майном, тому, відштовхнувши останнього, коли той намагався зачинити вхідні двері, проникли до житлового приміщення, де побачили раніше незнайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що, як виявилося, мешкали за цією ж адресою. Він висловив вимогу всім мешканцям квартири повернути борг ОСОБА_10 , однак ті відмовились, а ОСОБА_11 намагалась зателефонувати до міліції, тому завдав їй удар кулаком у ділянку правого вуха та привласнив мобільний телефон, який упав на підлогу. Потім з ОСОБА_16 вони побили ОСОБА_12 , завдавши кожний не менше ніж по п`ять ударів, після чого потерпілі принишкли та будь-якого опору не чинили, що дало змогу заволодіти комп`ютерним монітором і залишити приміщення квартири. Не виключає, що брат, вимагаючи кошти, погрожував кухонним ножем, однак цього факту внаслідок миттєвого розгортання подій і перебігу тривалого часу не пам`ятає. Про себе обвинувачений повідомив, що має сина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був вивезений з тимчасово окупованої території, проживає з його матір`ю пенсійного віку ОСОБА_18 в м. Бровари Київської області, де матір орендує житло та неофіційно працює, родина перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі та потребує допомоги.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в кваліфікованому розбійному нападі за обставин, викладених в обвинувальному акті, описовій частині вироку і повідомлених у судовому засіданні ОСОБА_6 визнав повністю. Підтвердив виникнення конфлікту з ОСОБА_10 внаслідок тривалого неповернення тим йому боргу в розмірі 200 грн., домовленість з братом щодо заволодіння його майном та незаконне проникнення з цією метою до квартири АДРЕСА_4 , висловлювання ним погроз мешканцям квартири ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 стосовно нанесення тілесних ушкоджень в разі відмови надати грошові кошти з демонстрацією взятого на кухні ножа, побиття удвох із ОСОБА_19 також з вимогою передати кошти, усвідомлення відсутності в родині грошей і заволодіння комп`ютерним монітором. Про себе обвинувачений повідомив, що наслідки вчиненого усвідомив і належні висновки зробив, в скоєному розкаюється.
Покази обвинувачених ОСОБА_14 є послідовними й логічними, відповідають фактичним обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву. Оскільки обвинувачені повністю визнали свою вину за ч. 3 ст. 187 КК України та не оспорювали фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння ними змісту цих обставин і добровільність їх позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши ОСОБА_6 і ОСОБА_6 положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винних осіб, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.
Суд вважає повністю доведеною винуватість обвинувачених у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я осіб, що зазнали нападу, та з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілих, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, тому засуджує ОСОБА_14 за ч. 3 ст. 187 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, думки потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , висловлені в письмових заявах, які претензій матеріального і морального характеру до обвинувачених не мають, в обранні міри покарання покладаються на розсуд суду, дані про винних осіб, що виключно позитивно характеризуються за місцем проживання, на обліку лікарів психіатра і нарколога не перебувають, мають незняті та не погашені в установленому законом порядку судимості за вчинення умисних злочинів, ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що внаслідок виїзду з тимчасово непідконтрольної Україні території мешкає з його матір`ю пенсійного віку в м. Бровари Київської області.
Передбачених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених, судом не встановлено; обставиною, яка, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_14 є рецидив злочинів.
З урахуванням вищевикладеного, меж санкції ч. 3 ст. 187 КК України, суд призначає кожній із винних осіб покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, оскільки саме такий вид покарання відповідає передбаченим ст. 65 КК України загальним засадам призначення покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і ОСОБА_6 , запобігання вчиненню ними нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся, речові докази відсутні.
На підставі частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинувачених на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати в розмірі 245 грн. на залучення експерта для проведення судово-дактилоскопічної експертизи (висновок № 578 від 20.07.2013), тобто, за умов дольового стягнення, по 122 грн. 50 коп. з кожного.
Під час досудового розслідування і судового розгляду відносно ОСОБА_14 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. З урахуванням призначеного виду покарання і осіб винних є очевидним існування відносно них ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, тому на виконання вимог статей 177-178 КПК України суд вважає доцільним на період до набрання вироком законної сили застосувати до засуджених запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, з конфіскацією майна.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, з конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 і ОСОБА_6 рахувати з 09 червня 2013 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувавши кожному в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 09.06.2013 по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили застосувати до засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 122 грн. 50 коп. з кожного.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженим та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 ОСОБА_3