Провадження № 1-кс/638/3431/16>
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.11.2016 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0005567 від 06.11.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не працюючого, раніше судимого: 05.05.2009 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 06.11.2016 року о 05:05 год. перебуваючи у дворі поблизу будинку АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 побачили, що в одному з гаражів, розташованому між вказаними будинками пошкоджені двері, після чого у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

06.11.2016 року о 05:05 год. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 за попередньою змовою реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету та мету незаконного збагачення, шляхом віджиму дверей проникли до належного ОСОБА_8 гаражу, розташованого між будинком АДРЕСА_4 , звідки, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, тобто таємно, винесли, незаконно безоплатно вилучили, належні ОСОБА_9 2 автомобільні покришки марки «Continental», 2 колеса марки «Fulda 185/60 R15 84 H» з дисками марки «Gelly». В подальшому 2 автомобільні покришки марки «Continental» ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 віднесли до технічного приміщення підвалу 3-го під`їзду будинку №13 по вул. 23 Серпня в м. Харків, а 2 колеса марки «Fulda 185/60 R15 84 H» з дисками марки «Gelly» залишили поблизу будинку №7 по пров. Шекспіра в м. Харкові.

В подальшому продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 повернулися до гаражу розташованого між будинком АДРЕСА_4 звідки пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, тобто таємно, винесли, незаконно безоплатно вилучили, належні ОСОБА_9 2 автомобільні покришки марки «Continental» та 2 колеса марки «Fulda 185/60 R15 84 H» з дисками марки «Gelly», тобто виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, однак не змогли розпорядитися викраденим майном, оскільки були затримані співробітниками патрульної поліції. Загальна вартість майна зі слів потерпілого ОСОБА_9 складає 3760 грн. Своїм злочинними протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 могли завдати потерпілому шкоду на загальну суму 3760 грн.

Своїми умисними діям ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.
06 листопада 2016 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Час фактичного затримання - 06.11.2016 о 05 год. 05 хв.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, як окремо, так і усіма у сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 06.11.2016, показами потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 .

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, винним визнав себе повністю.

Підозрюваний ОСОБА_6 , скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 6 років.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід тримання під вартою не бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність одного або декількох ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними:

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та можливість, з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності, переховування від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи те, що деякі свідки по даному кримінальному провадженню ще не допитані, ОСОБА_6 матиме можливість незаконно впливати на вказаних осіб.
Крім того, ОСОБА_6 раніше судимий, постійного джерела доходів не має, що характеризує його як особу антисоціальну та схильну до вчинення злочинів, які відносяться до даної категорії.

Таким чином, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, на думку органа досудового розслідування, свідчать про неможливість застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання, та просили суд його задовольнити, посилаючись на ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання слідчого заперечувала.
Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосовувати домашній арешт.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя зазначає наступне.
06 листопада 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №005567 внесено відомості про те, що 06.11.2016 року близько 04 год. 55 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , шляхом злому замка гаражу, який розташований між будинком АДРЕСА_5 , викрали особисте майно, що належить ОСОБА_9 , але довести свій злочинний намір до кінця не змогли, з причин які не залежали від їх волі. За даним кримінальним правопорушенням розпочате досудове розслідування за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
06.11.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.
Слідчий просить в своєму клопотанні застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Що стосується особи ОСОБА_6 , то він раніше судимий, а саме: 19.05.2006 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений.
Ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
- вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
- репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
- майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
- наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
- дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Таким чином, проаналізувавши всі вищевказані обставини, суд вважає, що під час розгляду даного клопотання слідчого стороною обвинувачення не було надано достатніх та належних доказів на підтвердження існування ризику незаконно впливати на потерпілого та світків, переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання, проживає з матір`ю.
Крім того, слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_6 раніше не був судимий за злочини проти власності.
Сама ж по собі тяжкість злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_6 органом досудового розслідування не може бути підставою для обрання відносно нього такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.
В той же час, враховуючи відомості про особу підозрюваного, який був раніше судимий, слідчий суддя вважає, що існує ймовірність вчинення ним нового кримінального правопорушення. Ця обставина є умовою для обрання такого запобіжного заходу підозрюваному як домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 181, 184 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
В задоволенні клопотання слідчого Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0005567 від 06.11.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:
-заборонити з 19.00 год. до 07.00 год. залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 ,

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю,

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії цієї ухвали до 06.01.2017 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня ї проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1
Копію ухвали отримав «____»_________2016 р. ( ОСОБА_6 )