Справа № 185/5124/15-к
Провадження № 1-кп/185/339/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

неповнолітньої

потерпілої ОСОБА_3 ,

законного представника

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001012 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Павлограді Дніпропетровської області, українки, громадянки України, не працюючої, з середньою технічною освітою, не одруженої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17 квітня 2015 року, приблизно о 16 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , побачила на гойдалці раніше незнайому їй малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшовши до якої, запитала чи мається у неї мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, в результаті чого отримала відмову в наданні мобільного телефону. Протягом подальшого часу, спілкуючись з малолітньою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 побачила при ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Samsung G3322», та дві золоті сережки, які були одягнуті у вухах ОСОБА_9 .

Побачивши мобільний телефон при ОСОБА_8 та золоті сережки, у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння вказаними мобільним телефоном та сережками, розраховуючи при цьому на легкість реалізації протиправного наміру, враховуючи малолітній вік потерпілої ОСОБА_9 та неможливість, у зв`язку з тим, надання останньою належного опору.

Керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, яке знаходилося у володінні малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , будучи зацікавленою у можливості заволодіння мобільним телефоном та сережками і незаконному збагаченні за рахунок майна їй не належного, розуміючи, що мобільний телефон та золоті сережки є чужим майном, і правомочності відносно такого у неї відсутні, дочекавшись поки ОСОБА_10 зайде в четвертий під`їзд будинку АДРЕСА_3 , прослідкувавши за ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи характер вчинюваних дій, висловила вимогу ОСОБА_8 зупинитися, після чого, наблизившись до ОСОБА_9 , та перебуваючи при цьому на сходовому майданчику між першим та другим поверхами вказаного будинку четвертого під`їзду, з метою полегшення викрадення майна, висловила вимогу передачі ОСОБА_7 мобільного телефону та золотих сережок, пригрозивши спричиненням тілесних ушкоджень потерпілій, якщо остання відмовиться виконати її вимоги. Усвідомлюючи, що потерпіла ОСОБА_10 налякана, та не зможе вчинити опір, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, з корисливих мотивів, відкрито, заволоділа мобільним телефоном, марки «Samsung G3322» вартістю 259,80 грн., який, перебуваючи під загрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, потерпіла ОСОБА_10 передала ОСОБА_5 , та, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 відкрито заволоділа, знявши з вух потерпілої, дві золоті сережки, вартістю 4590 грн.

Маючи на меті подальше розпорядження викраденим майном, та обернення його на свою користь, ОСОБА_5 з викраденим мобільним телефоном марки «Samsung G3322», та двома золотими сережками з місця вчинення злочину втекла, завдавши, тим самим, ОСОБА_8 матеріальну шкоду відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1933-15 від 27 квітня 2015 на загальну суму 4849,80 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та суду показала, що приблизно у травні 2015 року біля 16.00 години біля її будинку АДРЕСА_3 вона познайомилася з потерпілою ОСОБА_11 . Вона підійшла до неї і спитала скільки годин. Вона відповіла, що у неї не має годинника. Потім вона спитала, чи є можливість подзвонити на МТС, вона відповіла, що у неї Київстар. Потім вони розмовляли і вона побачила у потерпілої сережки. Потім потерпіла зайшла у під`їзд, а вона за нею. Між першим та другим поверхом вона наздогнала потерпілу і сказала, щоб та віддала їй сережки, щоб вона її не била. Потерпіла віддала їй сережки і вона у неї взяла ще мобільний телефон, щоб та не зателефонувала. Потім вона зайшла додому і викинула з балкона мобільний телефон, а сережки ковтнула від переляку. Потім її забрала міліція. Де на даний час сережки їй не відомо. Цивільний позов визнала частково. З сумою за телефон вона згодна, за сережки вона вважає, що багато. Моральна шкода також велика. Вона згодна на 2-3 тисячі грн. Всього на загальну суму біля 8000 грн. В скоєному щиро розкаялася.

Покази обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Допитана в судовому засіданні неповнолітня потерпіла ОСОБА_3 показала, що 17 квітня 2015 року біля 17.00 години до неї підійшла обвинувачена та попросила зателефонувати. Вона сказала, що у неї не має телефону. Потім обвинувачена пішла в під`їзд, а потім повернулася і намагалася з нею познайомитися. Це відбувалося біля будинку її вчительки англійської мови. Їй зателефонувала мама і спитала де вона. Вона відповіла, що йде до вчительки англійської мови і зайшла в під`їзд. Обвинувачена зайшла за нею і між першим та другим поверхом обвинувачена підійшла до неї і сказала віддавай сережки та телефон, щоб вона не била. Вона зняла і віддала їй сережки та телефон. Обвинувачена повернула їй сім картку та флеш картку. Потім вона стукала до вчительки, але її не було вдома. Потім вона стукала в інші двері і їй відкрив якийсь чоловік. Потім вона побігла вниз і зустрілася з обвинуваченою. По ходу в музичну школу вона зустріла жінку, якій все розповіла і вона її відвела до музичної школи, де вчителька викликала батьків, які викликали міліцію.

Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 показала, що з обвинуваченою у відносинах не перебуває. 17 квітня 2015 року біля 17.00 години її донька зателефонувала їй і розповіла, що її обікрали і зняли золоті сережки біля будинку АДРЕСА_3 , де мешкає вчитель англійської мови. Вона зателефонувала чоловіку і він також приїхав. Вони викликали міліцію і знайшли обвинувачену. Сережки це сімейна реліквія від її батьків. Покарання обвинуваченій з позбавленням волі. Мобільний телефон їй повернули, але він не працює. Просила задовольнити цивільний позов.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченої, неповнолітньої потерпілої, законного представника потерпілої і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченої. При цьому суд з`ясував, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності її позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченої, неповнолітньої потерпілої і законного представника потерпілої та їх бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_5 суд вважає правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення злочину щодо малолітньої.

За місцем проживання обвинувачена характеризується позитивно /Т. 2 а.к.п. 43/, раніше не судима /Т. 2 а.к.п. 39/, на обліку у лікаря психіатра не перебуває /Т. 2 а.к.п. 40/, на обліку у лікаря нарколога перебуває з жовтня 2013 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок змішаного вживання психоактивних речовин, синдром залежності» /Т. 2 а.к.п. 42/.

На підставі ст. 65 КК України, суд вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване їй кримінальне правопорушення. Враховуючи тяжкість злочинів, особу обвинуваченої, а саме те, що обвинувачена за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, визнала вину повністю, щиро розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання і покарання їй можливо призначити з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді домашнього арешту.

Цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 4849,80 грн. та моральної шкоди у розмірі 7000,00 грн. з обвинуваченої ОСОБА_5 заявлений, законним представником потерпілої ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково. Позовні вимоги про стягнення з обвинуваченої матеріальної шкоди у розмірі 4849,80 грн., підлягають задоволенню повністю, а позовні вимоги про стягнення з обвинуваченої моральної шкоди у розмірі 7 000 грн., підлягають задоволенню частково, у розмірі 5 000 грн. Саме такий розмір суми на відшкодування моральної шкоди на думку суду є достатнім для відшкодування неповнолітній потерпілій моральних збитків.

У справі маються процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 491 гривня 04 коп. /Т. 2 а.к.п. 71/, товарознавчої експертизи в сумі 61 гривні 50 коп. /Т. 2 а.к.п. 83/, всього на суму 552 гривні 54 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді домашнього арешту.

Цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 4849 грн. 80 коп. та моральної шкоди у розмірі 7000,00 грн. з обвинуваченої ОСОБА_5 заявлений, законним представником потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь законного представника потерпілої ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 4849 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь законного представника потерпілої ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 552 гривні 54 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Samsung G3322», передані на зберігання законному представнику потерпілої ОСОБА_4 під розписку залишити у її користуванні; слід пальця руки, вилучений в ході проведення 17 квітня 2015 року огляду мобільного телефону зберігати при матеріалах кримінального провадження; відбитки пальців рук ОСОБА_5 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1