Справа № 750/2873/16-к
Провадження № 1-кп/750/174/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м.Чернігові кримінальне провадження №0000046 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Ашгабат Республіки Туркменістан, українець, громадянин України, освіта вища, раніше не судимий, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , працюючи оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Чернігівського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Чернігівській області(ВКП ЧВП ГУНП в Чернігівській області), підбурюючи ОСОБА_6 до дачі неправомірної вигоди слідчому ОСОБА_7 за закриття кримінального провадження відносно нього, шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 у розмірі 12 974 грн. за наступних обставин.

ОСОБА_4 , працюючи з 07.11.2015 року оперуповноваженим ВКП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, маючи спеціальне звання старший лейтенант поліції, будучи працівником правоохоронного органу, здійснював функції представника влади, тобто згідно з п.1 примітки до ст.364 КК України, був службовою особою.

Слідчим відділом ЧВП ГУНП в Чернігівській області 13.01.2016 року розпочато кримінальне провадження №0000378 за фактом зберігання без мети збути ОСОБА_6 особливо небезпечного наркотичного засобу, - опію ацетильованого, обіг якого заборонено, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Досудове розслідування по вказаному провадженню розпочато на підставі рапортів оперуповноважених ВКП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про виявлення та вилучення скляної пляшки з рідиною коричневого кольору у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .

На початку лютого 2016 року, у невстановлений слідством час, при зустрічі біля готелю Україна, що знаходиться за адресою: м.Чернігів, пр.Миру,33, ОСОБА_4 , у розмові з ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем, маючи умисел на заволодіння шляхом обману його грошовими коштами, запевнив ОСОБА_6 , що вирішить питання про закриття кримінального провадження відносно нього, зазначивши, що за це ОСОБА_6 має передати слідчій через нього кошти у сумі 500 доларів США.

Під час наступної зустрічі, 17.02.2016 року, о 12.43, поблизу стадіону імені Юрія Гагаріна, що знаходиться за адресою м.Чернігів, вул.Шевченко,61, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , зловживаючи службовим становищем, шляхом обману, підбурюючи його до надання неправомірної вигоди, повідомив, що кошти у сумі 500 доларів США за закриття кримінального провадження, він повинен передати до вечора. З метою більшого введення ОСОБА_6 в оману, повідомив останньому, що у разі ненадання слідчій через нього 500 доларів США, йому буде повідомлено про підозру та оголошено у розшук.

У ході подальших телефонних розмов, ОСОБА_4 , 17.02.2016 року, повідомив ОСОБА_6 щодо необхідності передачі коштів ввечері, біля страхової компанії Оранта, що за адресою: м.Чернігів, вул.Горького,23.

З метою убезпечити себе та прикрити свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 , на вказану зустріч не прибув. У подальшому, зловживаючи своїм службовим становищем, та продовжуючи реалізовувати свій умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , ОСОБА_4 надав ОСОБА_6 у ході телефонних розмов вказівку провести обмін доларів США на гривні та перерахувати отримані грошові кошти на банківський картковий рахунок у ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я його співмешканки ОСОБА_9 .

У цей же день, о 21.16, ОСОБА_6 , перебуваючи у підземному переході за адресою м.Чернігів, пр.Миру,49, через термінал ПАТ КБ ПриватБанк, перерахував на зазначений ОСОБА_4 рахунок у ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 13 000 грн., з яких 26 грн. склала комісія банку.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману(шахрайство), та за ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України, як підбурювання ОСОБА_6 до надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

За сукупністю вчиненого дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України.

17.03.2016 року у м.Чернігові між начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Чернігівської області ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості. Відповідно до даної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України, та сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50(п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 600(шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_4 остаточного покарання у вигляді штрафу у розмірі 600(шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України визнав повністю. Просив затвердити угоду про визнання винуватості та не заперечував проти призначення йому, вказаного в угоді узгодженого покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, йому зрозумілі. Вказав, що укладення угоди є добровільним.
Відповідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України, які згідно ст.12 КК України, є відповідно злочином невеликої тяжкості та злочином середньої тяжкості.

Суд з`ясував у судовому засіданні, що ОСОБА_4 ознайомлений з ч.4 ст.474 КПК України, і цілком розуміє її зміст, при цьому суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, і обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому, що правова кваліфікація злочинів вірна, узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає характеру і тяжкості вчинених злочинів ОСОБА_4 , що умови даної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи і інтереси сторін та інших осіб.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що сторони угоди про визнання винуватості, при призначенні узгодженої міри покарання ОСОБА_4 , врахували характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів обвинуваченим, особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має заохочення по роботі, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, а узгоджене сторонами угоди покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові доказі та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 370, 371, 374, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.03.2016 року, укладену у м.Чернігові між начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Чернігівської області ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:
- за ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн.;

- за ч.1 ст.190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін - особисте зобов`язання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1