Справа № 184/2469/14-к
Номер провадження 1-кп/184/22/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000249 від 16 березня 2014 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одружений, дітей на утриманні не має, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

законний представник неповнолітнього обвинуваченого

ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
15.03.2014 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_3 знаходився разом з ОСОБА_8 біля будинку АДРЕСА_2 , де останній запропонував йому спільно проникнути до сараїв, розташованих у підвальному приміщенні будинку по АДРЕСА_3 з метою з`ясування, що в них знаходиться. Неповнолітній ОСОБА_3 , не маючи законних підстав для проникнення до сараїв, дав на це свою добровільну згоду.

Реалізуючи попередню домовленість, 15.03.2014 року близько о 18 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_3 разом із ОСОБА_9 прибули до будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_9 передав ОСОБА_3 ключ від підвального приміщення зазначеного житлового будинку.

Неповнолітній ОСОБА_3 у вказаний час за допомогою ключа наданого ОСОБА_9 , незаконно проник до сараю АДРЕСА_4 , де побачив велосипед марки «STARTER». У вказаному місці та час у ОСОБА_10 виник злочинний намір, спрямований на викрадення вказаного велосипеду.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 15.03.2014 року, приблизно о 18 год. 30 хв., діючи таємно, умисно, із корисливих спонукань, перебуваючи в сараї АДРЕСА_4 шляхом вільного доступу, протиправно заволодів велосипедом марки «STARTER», вартістю 1000 грн., який належав потерпілому ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 , матеріального збитку на вище вказану суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В ході судового засідання неповнолітній обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що в березні 2014 році (точної дати він не пам`ятає) він під час прогулянки разом з ОСОБА_9 зустрілися з ОСОБА_11 , який розповів їм, що він біля будинку, що розташований напроти дитячого садочку «Красні маки» знайшов ключ від підвалу. Тоді ОСОБА_9 попросив цього ключа та запропонував йому та ОСОБА_11 сходити подивитися, що там знаходиться. ОСОБА_11 ключ надав, але від такої пропозиції відмовився, а він разом з ОСОБА_9 вирішили піти удвох. ОСОБА_12 залишив їх біля магазину «АТБ» пояснивши де знаходиться підвал. Однак коли він та ОСОБА_9 підійшли до будинку, де знаходився вказаний ОСОБА_11 підвал, то ОСОБА_9 сказав, що він передумав і далі не піде, а він пішов, забравши у нього ключ. Зайшовши до під`їзду він побачив двері у підвал, які відкрив за допомогою ключа та пішов далі, де побачив інші двері до інших приміщень (сараїв), він пробував їх відчинити й до одного з них ключ підійшов. Він зайшов і побачив там зелений спортивний велосипед, який він вирішив собі забрати, викотивши його з підвалу, а потім на ньому ж приїхав до двору за місцем свого мешкання, де прив`язав його до гірки замком, який він знайшов у сумці, що була на велосипеді, потім пішов до дому. Наступного дня він запропонував купити велосипед ОСОБА_13 , також були присутні ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , про те, що він викрав цей велосипед він нікому не говорив. ОСОБА_13 сказав йому, що спробує продати велосипед своєму знайомому, а йому потім віддасть гроші. Він погодився й наступного дня біля автовокзалу у м. Орджонікідзе ОСОБА_13 передав йому 100 або 120 грн. Грошима він не з ким не ділився, витратив їх на власні потреби.

В ході судового засідання був допитаний ОСОБА_9 , який пояснив, що у березні 2014 року (точної дати він не пам`ятає) він і ОСОБА_3 у другій половині дня разом гуляли та зустріли раніше їм знайомого ОСОБА_11 , який їм розповів, що він знайшов ключ біля одного з під`їздів будинку АДРЕСА_3 . Також ОСОБА_11 сказав, що мабуть цей ключ від підвалу, який розташований у вказаному будинку. Тоді він взяв цей ключ у ОСОБА_11 та запропонував останньому й ОСОБА_3 разом піти та оглянути цей підвал та подивитися, що в ньому знаходиться, на що ОСОБА_3 погодився, а ОСОБА_11 відмовився, після чого пішов по своїм справам. Він та ОСОБА_3 вирішили піти до вказаного будинку удвох, але дійшовши до дитячого садочку «Красні маки», що розташований напроти будинку АДРЕСА_3 , він передумав та віддав ключ ОСОБА_3 та біля кафе «Лагуна», що розташоване поряд з будинком, залишив ОСОБА_3 самого та пішов по своїм справам. В підвал він не ходив. Наступного дня він у дворі (за місцем свого мешкання) зустрів ОСОБА_3 разом з ОСОБА_11 , які розмовляли про велосипед який він побачив біля гірки. Потім прийшов ще ОСОБА_13 , якому також пропонували купити велосипед. Він казав, що такий велосипед можна купити максимум за 100 грн. Він особисто нікому не пропонував купити велосипед та ніяких грошей за його продаж не отримував. Хто саме купив велосипед та за скільки йому також не відомо. Він та ОСОБА_3 є троюрідними братами.

Крім того, в судовому засіданні були допитані потерпілий та свідки по справі, показами яких встановлені наступні обставини справи:

?поясненнями потерпілого ОСОБА_7 доведено, що в нього у розпорядженні перебуває сарай у підвальному приміщенні, за адресою його мешкання по АДРЕСА_3 . Приблизно у березні 2014 року (точної дати він не пам`ятає) він у вечорі поставив у цей сарай свій спортивний велосипед зеленого кольору. Вранці наступного дня сусідка повідомила йому, що двері в його сарай відчинені, де він під час огляду з`ясував, що зник його велосипед. Велосипед йому повернули, однак у ньому відсутні деякі деталі. Цивільний позов він не заявляє, оскільки йому повернуто велосипед. Відносно міри покарання покладається на розсуд суду

?поясненнями свідка ОСОБА_14 доведено, що в березні 2014р. йому подзвонив ОСОБА_13 та запропонував купити велосипед. Він запитав скільки коштує та вони домовились зустрітись. Вони зустрілись, він подивився на велосипед, домовились про ціну 350 грн., спочатку він передав ОСОБА_13 50 грн., а наступного дня віддав йому залишок суми. Велосипед був спортивний, зеленого кольору, позаду був багажник, фара, ката фоти. Протягом двох тижнів приїхала міліція та вилучила вказаний велосипед;

?поясненнями неповнолітнього свідка ОСОБА_13 , допитаного в присутності матері ОСОБА_15 , доведено, що він знайомий з обома обвинуваченими, відносини нормальні. Точної дати він не пам`ятає, це було у дворі за адресою мешкання обвинувачених, де він зустрівся з ОСОБА_9 та ОСОБА_3 і останній запропонував йому купити спортивний велосипед зеленого кольору, який був пристебнутий біля гірки ланцюжком. Ціну у розмірі 100 грн. називав ОСОБА_3 . Оскільки йому велосипед не був потрібен, він вирішив його запропонувати своєму знайомому ОСОБА_16 , з яким зв`язувався по телефону. Про те, що велосипед викрадений він нічого не знав. В подальшому в той же день він продав вказаний велосипед за 350 грн. Сидоренку, з яких 150 грн. він особисто передав ОСОБА_3 наступного дня.

?поясненнями свідка ОСОБА_11 , доведено, що він знайомий з ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , з яким перебуває у дружніх стосунках. У березні 2014 року (точної дати він не пам`ятає) він у дворі будинку по вул. Горького в м. Орджонікідзе, що розташований напроти кафе «Лагуна», знайшов ключ від гвинтового замка та побачив, що цей ключ може підходити до підвального приміщення одного з під`їздів будинку, де він його знайшов. Він поклав цей ключ до карману та пішов до дому. В подальшому того ж дня, він зустрівся з ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , які побачили в нього цей ключ, і запитали звідки він. Він відповів, що ключ від підвалу та розповів де його знайшов. Потім ОСОБА_3 попросив цей ключ, і запропонував йому піти разом з ним і ОСОБА_9 , для того щоб показати де знаходиться підвал, до замку якого цей ключ підходить. Ключ він віддав ОСОБА_3 , але йти разом відмовився і тільки розповів на словах як знайти цей будинок і підвал, а потім біля магазину «АТБ» розпрощався з обвинуваченими та пішов по своїм справам. Наступного дня він зранку зайшов до ОСОБА_3 та запропонував йому погуляти, у дворі будинку де проживає ОСОБА_3 він побачив спортивний велосипед, який був прив`язаний ціпком до гірки. Знає також, що ОСОБА_3 цей велосипед продав ОСОБА_13 , він особисто за це нічого не отримував. Пізніше йому ОСОБА_3 сказав, що він викрав велосипед за допомогою того ключа, який він йому передав. Всі свідчення, які він надавав на досудовому розслідуванні є неправдивими, оскільки були надані після застосуванні фізичного насилля з боку працівників міліції.

-допитана в судовому засідання законний представник неповнолітнього - ОСОБА_5 показала, що їх родина матеріально забезпечена достатньо, у неповнолітнього є необхідні умови для навчання й дозвілля, необхідності вчиняти крадіжку у сина не було. Учиться син задовільно, але в побуті намагається допомагати. Після подій, які трапились син став більше часу проводити вдома, переосмислив своє життя, у скоєному правопорушенні розкаявся. Також пояснила, що її син та ОСОБА_9 є троюрідними братами, але останній жодного впливу на її сина не має.

Також судом були дослідженні наступні докази по справі:

-витягом з кримінального провадження (а.с.1 т.2) доведено, що в період часу з 17.00 год. 15.03.2014 року по 07.00 год. 16.03.2014р., шляхом підбору ключа невідома особа незаконно проникла до підвального приміщення АДРЕСА_4 ,звідки таємно викрала велосипед спортивного типу, належний ОСОБА_7 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду;

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 16.03.2014 року (а.с.7 т.2), доведено, що звернувся ОСОБА_7 про вчинення крадіжки велосипеда з підсобного приміщення;

-протоколом огляду місця події та фото таблицями від 16.03.2014 року (а.с.10-12 т.2) зафіксовано місце вчинення правопорушення;

-протоколом огляду предмету з фото таблицями від 10.04.2014 року (а.с.24-25 т.2), згідно якого оглянуто спортивний велосипед який добровільно видав ОСОБА_14 ;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 18.04.2014 року (а.с.26 т.2) доведено, що ОСОБА_7 впізнав, належний йому велосипед під №2;

-повідомленням про підозру від 28.04.2014 року, встановлено що ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України за фактом таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до іншого приміщення (а.с. 71 т.2);

-повідомленням про підозру від 18.07.2014 року, встановлено що ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України за фактом таємного викрадення чужого майна (крадіжки), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до іншого приміщення (а.с. 135 т.2);

-постановою про визнання та залучення речових доказів (а.с.27 т.2) визнано речовим доказом велосипед «STARTER»;

-вартість бувшого у використанні велосипеда «STARTER» оцінена в 1000 грн., що підтверджується довідкою ПП ОСОБА_17 (а.с. 15 т.2);

-відповідно до дослідженого в судовому засідання листа МКП "ЖЕО" №831 від 20.10.2014 р. сараї розташовані у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 , знаходяться в користуванні мешканців цього будинку для зберігання власного майна. Сарай № 18 використовує ОСОБА_7 .

Виходячи з досліджених доказів по справі, судом беззаперечно встановлено, що дійсно мав місце факт таємного викрадення велосипеду «STARTER» з сараю ОСОБА_7 , розташованому в підвальному приміщенні будинку по АДРЕСА_3 . Цей факт мав місце в період часу з 17 години 30 хвилин 15.03.2014 р. до ранку наступного дня, тобто 16.03.2014 року.

Дослідивши вище вказані обставини справи, суд приходить до висновку про те, що 15.03.2014 року в період часу з 17 год. 30 хв. до ранку наступного дня, ОСОБА_3 погодившись на пропозицію ОСОБА_9 протиправно проник до приміщення сараю АДРЕСА_4 та належить потерпілому по справі ОСОБА_7 і вже перебуваючи в приміщенні вказаного сараю в нього виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення належного ОСОБА_7 велосипеда марки «STARTER» вартістю 1000 грн. Викравши вказаний велосипед ОСОБА_3 наступного дня, 16.03.2014 року, продав за 150 грн. свідку ОСОБА_13 і кошти використав на власні потреби.

Таким чином, в судовому засіданні доведено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.185 КК України та дійсно винний у скоєнні даного кримінального правопорушення.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується його особистими поясненнями, в яких він вину визнав в повному обсязі, поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також іншими дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, які не містять протиріч між собою.

До показів свідка ОСОБА_11 в частині того, що він передав ключ особисто ОСОБА_3 суд відноситься критично, оскільки це суперечить поясненням обвинувачених по справі та спростовується іншими доказами по справі.

Щодо фактів вчинення на свідка ОСОБА_11 тиску на досудовому слідстві з боку працівників поліції, судом вживалися належні заходи спрямовані на їх перевірку, шляхом постановлення відповідної ухвали від 14 березня 2016 року із наданням місячного строку її виконання. На виконання даної ухвали суду, прокуратурою Дніпропетровської області було проведено ретельну перевірку, але факти вказані свідком ОСОБА_11 не знайшли свого підтвердження, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 25 квітня 2016 року.

Призначаючи відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд, керуючись правосвідомістю, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до злочину середньої тяжкості, те, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, кримінальне правопорушення вчинив у неповнолітньому віці, щиро розкаявся у скоєному, що відповідно до вимог ст.66 КК України судом визнається обставинами, які пом`якшують покарання, а також враховуючи особу обвинуваченого, який не працює, має посередню характеристику, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді громадських робіт, в мінімальних межах санкції ч.1 ст.185 КК України, що буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України, за якого обвинуваченого спіткає справедлива кара за скоєне.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Застосування щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 вимог ст.105 КК України із звільненням його від покарання та застосуванням примусових заходів виховного характеру, суд вважає за неможливе, оскільки стороною захисту та самим обвинуваченим не надано переконливих доказів того, що після скоєння кримінального правопорушення і по сьогоднішній час, обвинувачений ОСОБА_3 має бездоганну поведінку, що також не підтверджується матеріалами характеризуючи його особу.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази по справі: велосипед «STARTER», переданий потерпілому ОСОБА_7 під схорону розписку, після набрання вироком законної сили вважати повернутим потерпілому.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат по справі не має.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази: велосипед «STARTER», переданий потерпілому ОСОБА_7 під схорону розписку, після набрання вироком законної сили вважати повернутим потерпілому.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позову у кримінальному провадженні не заявлений.

На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1