Провадження № 1-кс/520/2558/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2016 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , слідчого Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого не офіційно, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, однак 30.09.2016 Одеською місцевою прокуратурою №1 відносно нього направлено для розгляду до Київського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0002113 за ч. 1ст. 185 КК України, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
07.11.2016 року до суду надійшло клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, 08.10.2016 біля 01 години 20 хвилин, у ОСОБА_6 який знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, біля будинку №105, виник злочинний умисел вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи з метою особистої наживи, маючи корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, застосувавши насилля небезпечне для здоров`я ОСОБА_7 шляхом нанесення ударів в область голови, від чого останній знепритомнів, відкрито, заволодів, мобільним телефоном марки «LENOVO A328», сім-карткою оператору стільникового зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 на якій грошові кошти відсутні, вартістю 3000 грн.. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 3000 гривень.
08.10.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №80002797 були внесені відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.1 ст.187 КК України.

06.11.2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, не працевлаштований, не одружений, вказане свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, що дозволяє йому з легкістю залишити місце проживання, а також в ході досудового розслідування встановлено, що відносно ОСОБА_6 30.09.2016 Одеською місцевою прокуратурою №1 для розгляду до Київського районного суду м. Одеси направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0002113 за ч. 1ст. 185 КК України, що свідчить про вчинення аналогічних злочинів, отже ОСОБА_6 може продовжити злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може впливати на потерпілого та свідків схиляючи останніх до викривлення показів, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду і перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

08.11.2016 року слідчим суддею, був наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 .
21.11.2016 року ОСОБА_6 був затриманий та доставлений до суду для розгляду клопотання.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та достатніми для застосування найбільш суворого заходу до підозрюваного.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання слідчого та просив брати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що його підзахисний не ухилявся, постійно перебуває за місцем мешкання, окрім того він є потерпілим по іншій справі, нанесення йому тілесних ушкоджень і з`являється до слідчого. Підозрюваний ОСОБА_6 під час розгляду клопотання був ознайомлений з правами, та підтримав свого адвоката в повному обсязі, зазначивши, що він не укривався, з`явився за першим викликом.

З боку підозрюваного скарг на незаконні дії відносно нього з боку працівників органів МВС не надходило, інших заяв та клопотань не було.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора та слідчого, які підтримали клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечили проти задоволення клопотання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які передбачені пунктами 1-3 частини першої даної статті.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі №1-23/2003, запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).

Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років.
При вказаних обставинах, вважаю що прокурором доведені обставини, викладені в п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КК України, однак не доведено жодними матеріалами (доказами), про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, тобто має стійкі соціальні зв`язки. Ні слідчим ні прокурором не доведено в судовому засіданні, що підозрюваний ухилявся від органу досудового розслідування. Слідчим не надано жодного виклику підозрюваного до слідчого, та не надано рапорту про його відсутність за місцем постійного мешкання.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Наведене дає можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього наступні обов`язки: з`являтися за вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження та повідомляти про зміну свого місця проживання.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором, про обрання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши його знаходитись за місцем постійного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21:00 до 07:00 год.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Копію ухвали направити для виконання працівникам поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали становить два місяці і обчислюється з моменту проголошення ухвали, тобто з 14 годин 10 хвилин 22.11.2016 року і припиняє свою дію о 14 годині 10 хвилин 22.01.2017 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1