Дата документу Справа № 334/2518/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/977/16
Єдиний унікальний № 334/2518/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за № 0002461, №0003325, які ухвалою суду об`єднані в одне провадження, за апеляційними скаргами заступника прокурора Запорізької області, обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 року,
В С Т А Н О В И Л А:
цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, має повну середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 15.05.2002р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.307 ч.2, ст.185 ч.2, ст.215-3 ч.2, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;
2) 19.04.2005р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.15, ст.185 ч.3, ст.185 ч.3, ст.263 ч.1, ст.70, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 18.12.2007р. по відбуттю покарання;
3) 27.10.2008р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.289 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1рік;
4) 30.09.2009р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ст.185 ч.3, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 08.05.2013р. по відбуттю покарання;
5) 27.05.2014р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України за епізодом від 28.07.2013р. та призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 та ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2014р. більш суворим призначеним за цим вироком, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування цього покарання з випробуванням строком на 2 роки, із застосуванням ст.76 КК України.

Крім того, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України за іншими епізодами та призначено покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислюється з 25.02.2015р.

Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілих: ОСОБА_10 10000 грн.; ОСОБА_11 4400 грн.; ОСОБА_12 2000 грн.; ОСОБА_7 200 грн.; ОСОБА_13 1900 грн.; ОСОБА_14 2500 грн.; ОСОБА_15 1700 грн.

Цивільний позов ОСОБА_16 на суму 6500 грн. залишений без розгляду.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 28.07.2013 року, приблизно о 02 годині, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, шляхом розбиття скла вікна офісу ПП «Торгівельний будинок СЕЗАМ» № 15, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , проник до вищевказаного офісу, звідки таємно викрав майно, що належить ПП «Торгівельний будинок СЕЗАМ», чим спричинив матеріальну шкоду ПП «Торгівельний будинок СЕЗАМ» на загальну суму 4196 грн. 67 коп.

25.08.2014р., приблизно о 22 годині, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно проник на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , після чого шляхом злому віконної рами проник до господарського приміщення, звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_17 , спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 10300 грн.

Крім того, 14.01.2015р., в період з 10 години до 12 години, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно проник через вхідні ворота на подвір`я будинку АДРЕСА_4 , після чого проник через горище до приміщення гаражу, який знаходиться на території вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав майно потерпілого. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 через незамкнені вхідні двері, проник до вказаного будинку, звідки таємно викрав майно, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 4100 грн.

02.02.2015р. у нічний час ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно проник через паркан на подвір`я будинку АДРЕСА_5 , після чого шляхом зламу навісного замку, проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав майно, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальні збитки на суму 2000 грн.

Крім того, 03.02.2015р. у нічний час ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно проник через паркан на подвір`я будинку АДРЕСА_6 , після чого шляхом зламу замку, проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав телевізор вартістю 2000 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на вказану суму.

03.02.2015р. у денний час ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно проник через паркан на подвір`я будинку АДРЕСА_7 , після чого шляхом розбиття кватирки, проник до будинку, звідки таємно викрав майно, чим спричинив потерпілій ОСОБА_16 матеріальні збитки на загальну суму 6500 грн.

Крім того, 06.02.2015р., приблизно о 14 годині, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно проник через паркан на подвір`я будинку АДРЕСА_8 , після чого шляхом розбиття кватирки, проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав майно, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1900 грн.

15.02.2015р. у нічний час ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно проник через паркан на подвір`я будинку АДРЕСА_9 , після чого, шляхом розбиття вікна, проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав майно, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 2500 грн.

Крім того, 23.02.2015р., приблизно о 22 годині, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно проник через паркан на подвір`я будинку АДРЕСА_10 , після чого, шляхом вільного доступу проник до господарського приміщення, а саме сараю, звідки таємно викрав майно потерпілого, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальні збитки на загальну суму 2200 грн.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області зазначає, що суд не мав правових підстав для застосування положень ч.1 ст.70 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.185 КК України (за епізодом від 28.07.2013р.), оскільки правила цієї норми застосовуються лише при визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів. Крім того, призначення ОСОБА_8 покарання на підставі ст.70 ч.4 КК України із застосуванням ст.75 КК України не відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність. У той же час, суд першої інстанції при призначенні покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України необґрунтовано застосував найбільш м`який принцип призначення покарання, а саме поглинення більш м`якого покарання більш суворим, при цьому не врахував, що обвинувачений раніше 5 разів судимий і новий злочин вчинив через короткий час після звільнення, а подальші злочини перебуваючи на іспитовому терміні, також не врахував кількість епізодів крадіжок, відсутність відшкодування завданої шкоди, а також те, що вчинені злочини є тяжкими.
Тому просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.185 КК України (за епізодом від 28.07.2013р.) у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.185 КК України (за епізодами від 25.08.2014р., 14.01.2015р., 02.02.2015р., 03.02.2015р. (крадіжки в ОСОБА_7 та ОСОБА_16 ), 06.02.2015р., 15.02.2015р., 23.02.2015р.) у вигляді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.71 КК України призначити остаточно покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.02.2015р. до дня набрання вироком законної сили.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував, що він щиро розкаявся у скоєному, сприяв в розкритті злочинів, має на утриманні дитину 2009 року народження, страждає на хронічне захворювання. Також просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році», оскільки він був засуджений 27.05.2014р. Ленінським районним судом до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_8 зазначає про те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, а тому просить залишити вирок без змін.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області, просив остаточно призначити ОСОБА_8 - 4 роки 6 місяців позбавлення волі та заперечував проти задоволення скарги обвинуваченого; обвинуваченого, зокрема в останньому слові, який підтримав свою скаргу, а також просив відмовити у задоволенні скарги прокурора, захисника, який підтримав думку обвинуваченого; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню в частині призначеного покарання із постановленням вироку судом апеляційної інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції не досліджує і не переглядає висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_8 і правильності кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки в апеляційних скаргах питання про це не порушується.
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про пом`якшення призначеного йому покарання, оскільки всі обставини, на які він посилається у скарзі, були враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку. Не заслуговують на увагу і доводи обвинуваченого щодо застосування до нього акту амністії.
В той же час, колегія суддів знаходить доводи апеляційної скарги заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_18 такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки судом першої інстанції порушені правила призначення покарання.

З огляду на це, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України (за злочин, вчинений 28.07.2013 року) 3 роки 1 місяць позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2014 р., більш суворим призначеним за цим вироком, призначити покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Призначити покарання ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України (за епізоди обвинувачення після 27.05.2014 року) 3 роки 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 27.05.2014 р., та остаточно за сукупністю вироків, призначити покарання ОСОБА_8 - 4 роки позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що таке покарання відповідає тяжкості скоєних ОСОБА_8 злочинів та його особі, є необхідним і достатнім для виправлення винного.
Суд апеляційної інстанції застосовує до ОСОБА_8 положення ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до яких зарахування попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, по якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів

З А С У Д И Л А:

апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_18 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_8 покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України (за злочин, вчинений 28.07.2013 року) 3 роки 1 місяць позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2014 р. більш суворим призначеним за цим вироком, призначити покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Призначити покарання ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України (за епізоди обвинувачення після 27.05.2014 року) 3 роки 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 27.05.2014 року та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання ОСОБА_8 - 4 роки позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 25.02.2015 року до 26.08.2016 року включно, з розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3