АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/3/16 Справа № 697/3373/13-к Категорія: ч.2 ст.289 КК УкраїниГоловуючий по 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого - судді суддів секретаря ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2014р., яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. та

жит. АДРЕСА_1 ,

громадянина України, студента Черкаського Державного

технологічного університету, не одруженого, не судимого, -

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.289 КК України і призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

На підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язок без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередню особисте зобов`язання.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродж.

та жит. АДРЕСА_2 ,

громадянина України, студента 3-го Канівського училища

культури та мистецтв, працюючого в ТОВ «Дукат С»

оператором ВПК, не одруженого, інваліда 3-ї групи,

постраждалого від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії,

раніше не судимого, -

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.289 КК України і призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 (два) роки.

На підставі п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_10 обов`язок без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишено попередню особисте зобов`язання.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з обвинувачених витрат на правову допомогу адвоката та про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, залишивши за ним право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Постановлено стягнути в рівних долях із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 процесуальні витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 195 грн. 60 коп..

Вирішена доля речових доказів

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винними та засуджено за те, що вони 01 вересня 2013 року, близько 01 год. 00 хв. в м.Каневі, Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою між собою, переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобам, діючи умисно, незаконно заволоділи мотоциклом «Мінськ» д.н.з. НОМЕР_1 вартість якого, згідно висновку автотоварознавчої експертизи №8/90 від 14.10.2013р., на момент вчинення кримінального правопорушення складала 2 790 грн. 21 коп., що знаходився неподалік дев`ятого під`їзду будинку АДРЕСА_3 та належить потерпілому ОСОБА_12 , після чого відкотили його до автостоянки АДРЕСА_4 , де розібрали на запчастини, які в подальшому заховали неподалік автостоянки.

Не погоджуючись з даним рішенням, адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2014р. як незаконний та необґрунтований.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт вказує, що під час досудового слідства відносно ОСОБА_9 застосовувались незаконні методи слідства. Крім цього судом першої інстанції не встановлено мету та умисел на заволодіння майном потерпілого. Також безпідставно в вироку вказано про те, що ОСОБА_9 перебував в стані алкогольного сп`яніння та кваліфікуючу ознаку «за попередньою змовою між собою, переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом». По справі не вірно визначено потерпілого ОСОБА_12 , так як він не є власником майна, тобто йому не заподіяна ні моральна, ні матеріальна шкода. Крім цього, на думку адвоката, зібраними по справі доказами, а саме показами: потерпілого, свідків, протоколом огляду місця події, висновком судово-автотоварознавчої експертизи, не підтверджується вина ОСОБА_9 , а призначене покарання ОСОБА_9 не є справедливим.

Прокурор не погоджуючись з даним вироком подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання через його невідповідність тяжкості злочину та особам обвинувачених внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк терміном 3 роки, на підставі п.п. 2, 3 ч.1, ст.76 КК України покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи; ОСОБА_9 за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк терміном на 3 роки, на підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

До початку розгляду кримінального провадження по суті за вказаними апеляціями від судді - учасника колегії суддів ОСОБА_4 надійшла заява про самовідвід, в якій він посилається на те, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.75, ч.1 ст.76 КПК України, він не може приймати участь у розгляді даної справи, оскільки ним в складі колегії суддів 16 жовтня 2014 року приймалось рішення по даній справі при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2014 року на рішення слідчого Канівського МВ УМВС України в Черкаській області від 25.07.2014р. про закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь головуючого - судді, міркування прокурора щодо необхідності задоволення заяви про самовідвід судді - учасника колегії суддів ОСОБА_4 , думки адвоката ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які всі не заперечували проти задоволення заяви про самовідвід судді - учасника колегії суддів ОСОБА_4 , колегія суддів вважає, що вказана заява про самовідвід судді - учасника колегії суддів ОСОБА_4 з наведених у ній підстав, підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись, п.4 ч.1 ст.75, ч.1 ст.76 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Задовольнити заяву про самовідвід судді - учасника колегії суддів ОСОБА_4 , по даному кримінальному провадженню.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.289 КК України передати на новий автоматизований розподіл.

Головуючий :

Судді :