Справа № 299/2459/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.09.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження №11-сс/777/288/16 за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_6 від 15 вересня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Виноградів Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000752 від 08.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
В апеляційній скарзі прокурор Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів та покласти на нього обов`язки прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, не залишати у нічний час з 22 години по 06 годину місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя фактично вийшов за межі наданих йому повноважень вдавшись до оцінки доказів у кримінальному провадженні та фактично встановивши невинуватість підозрюваного, чим порушив принцип диспозитивності, визначений ч. 3 ст. 26 КПК України, оскільки відповідно до ст. 89 КПК України виключно суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення.

Прокурор викладає зміст положення пункту «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та посилається на практику Європейського суду з прав людини, який в рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визазначив, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Висновок слідчого судді про не доведення органом досудового розслідування та прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, є невірним. ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, якому 13 вересня 2016 року повідомлено про підозру та вина якого стверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Більше того, в ході розгляду клопотання підозрюваний визнав свою вину. Зауважує, що з резолютивної частини ухвали слідчого судді взагалі є незрозумілим в обранні якого запобіжного заходу відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Рішення про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в ухвалі слідчого судді мотивовано тим, що показання потерпілого ОСОБА_10 , викладені в протоколі допиту потерпілого від 08.09.2016 року, не підтверджують викладені у повідомленні про підозру ОСОБА_7 обставини щодо того, що підозрюваний підійшов до потерпілого маючи на меті спричинення йому тілесних ушкоджень, інші докази не містять відомості про дані обставини, з урахуванням чого надані слідчим докази не доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а відтак наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, не доведено.

Після доповіді суддею-доповідачем змісту оскаржуваної ухвали, доводів, викладених в апеляційній скарзі, були заслухані:

- прокурор ОСОБА_5 , який підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

- захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали справи №299/2459/16-к (судове провадження №11-сс/777/288/16) і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з того, що надані слідчим докази не доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками слідчого судді зважаючи на наступне.

Як вбачається із матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в провадженні Виноградівського ВП Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000752 від 08.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

13.09.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та цього ж дня старшим слідчим Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 подано слідчому судді Виноградівського районного суду клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 08.09.2016 близько 02 години ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу магазину "Меблі", що розташований по вул. Гандери, 21 в м. Виноградові, де діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки, які можуть настати після їхнього вчинення, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції, тримаючи в правій руці металевий предмет (напильник), підійшов до ОСОБА_10 , який знаходився на добовому чергуванні, в складі основної слідчо-оперативної групи Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області та якого призначеного на посаду наказом по особовому складу № 28 о/с т.в.о. начальника ГУНП в Закарпатській області від 07.11.2015 року, чітко розуміючи що ОСОБА_10 , являється працівником правоохоронного органу - співробітником Національної поліції України та знаходиться при виконанні службових обов`язків, був одягнений у формений одяг поліції, використовуючи при цьому власну фізичну силу, у присутності сторонніх осіб та працівників поліції, наніс металевим предметом (напильником), один удар по лобній ділянці голови та один удар в ділянку правого плеча потерпілого ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_10 було спричинено тілесні ушкодження, у вигляді саден шкірних покровів лівої лопатки, забійної рани шкірних покровів чола зліва. Тілесне ушкодження у вигляді "садна", не спричинило розладу здоров`я і по цій ознаці, згідно п.2.3.2 "б" "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" кваліфікується як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Тілесне ушкодження у вигляді "забійної рани", спричинило розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.3.2 "а" "Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених "Наказом №6" МОЗ України від 17.01.95, кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров`я, що підтверджується висновком судово - медичної експертизи №340 від 09.09.2016 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом «с» частини 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено:

Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04), на яке правильно посилається прокурор в апеляційній скарзі, суд встановив «термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення».

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які додані слідчим до клопотання, зокрема даними, що містяться в копіях: рапорту старшого інспектора чергового Виноградівського ВП капітана поліції ОСОБА_11 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 від 08.09.2016 року; протоколу проведення слідчого експерименту від 08.09.2016 року з копією фототаблиці; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 08.09.2016 року, копії протоколу про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (свідку ОСОБА_12 ) від 08.09.2016 року з копіями довідки до протоколу та фототаблиці; протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 10.09.2016 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 10.09.2016 року;

- даними копії протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 13.09.2016 року.

З вказаних матеріалів вбачається, що потерпілий в складі слідчо оперативної групи прибув на місце події за викликом про вчинення злочину, а підозрюваний ОСОБА_7 намагався скритись і під час його затримання ОСОБА_10 умисно наніс йому удари, внаслідок чого завдав легких тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Перевіривши додані до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріали і доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів, вважає безпідставними висновки слідчого судді про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_7 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання - зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність постійного місця проживання, відомості про його особу, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості доводів клопотання слідчого та наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може продовжувати злочинну діяльність, впливати на свідків, будучи обізнаним про міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може ухилятися від слідства та суду.

Під час розгляду апеляційної скарги колегією суддів розглядалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Отже, враховуючи викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали суду апеляційної інстанції, якою слід задовольнити апеляційну скаргу прокурора та застосувати у даному кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком два місяці та покласти на нього обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; у нічний час з 22 години по 06 годину без дозволу слідчого, прокурора, суду не залишати місце постійного проживання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_6 від 15 вересня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком два місяці та покласти на нього обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; у нічний час з 22 години по 06 годину без дозволу слідчого, прокурора, суду не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Дія запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 23 листопада 2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3