"12" вересня 2016 р. Справа № 363/3453/16-к
УХВАЛА
Іменем України
12 вересня 2016 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 01.08.2016 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000807 за ч. 1 ст. 182 КК України,

встановив:

у даній скарзі порушується питання про скасування постанови слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 01.08.2016 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про визнання особи потерпілою та зобов`язання слідчого визнати його потерпілим по кримінальному провадженню №0000807 за ч. 1 ст. 182 КК України.
Вимоги скарги мотивовано тим, що органом досудового слідства розслідуються обставини порушення недоторканості приватного життя, зокрема незаконного зберігання, збирання, використання та поширення ОСОБА_6 конфіденційної інформації щодо ОСОБА_7 та її сім`ї за допомогою відеокамери, що призвело до завдання шкоди їх немайновим правам.
В суді захисник скаргу підтримав з підстав викладених у ній. Зазначив, що за своєю правовою природою склад злочину за ст. 182 КК України, передбачає наявність потерпілої особи.
Прокурор до суду не з`явився, матеріали розслідування суду не представлено.
Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України неявка сторони не обвинувачення не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступного.
Встановлено, що СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області розслідується кримінальне провадження №0000807 від 12 липня 2016 року за ч. 1 ст. 182 КК України.
24 червня 2016 року ОСОБА_7 подала письмову заяву про вчинення щодо неї та її сім`ї злочину, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є членом сім`ї ОСОБА_7 , згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
Постановою слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 01.08.2016 року в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про визнання його потерпілим відмовлено.
Відповідно до ч. 1, 2 та 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Потерпілий є стороною кримінального провадження і має право на збирання доказів.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом вимог ст. 110 КПК України процесуальне рішення слідчого має бути мотивованим, і складатися в тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З огляду на те, що об`єктом злочину, передбаченого ст. 182 КК України є право громадянина на недоторканість приватного життя, особисту та сімейну таємницю, оскаржуване рішення слідчого про відмову у визнанні особи потерпілим прийнято без належних на те підстав, невмотивовано та необґрунтовано.

Зокрема, обставини, які б свідчили про наявність очевидних і достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 будь-якої шкоди не завдано, в постанові слідчого не викладені.

Саме тільки посилання в постанові на відсутність відомостей про завдання шкоди ОСОБА_4 про дотримання вказаних вимог Закону свідчити не може.

Беручи до уваги викладене, слід дійти висновку, що оскаржувану постанову прийнято необґрунтовано, без належних на те підстав та без належного мотивування і дослідження встановлених по справі обставин (ст. 91 КПК України).

За таких обставин цю постанову не можна вважати законною і належить скасувати.

З метою захисту прав ОСОБА_4 в кримінальному провадженні суд вважає необхідним зобов`язати уповноваженого слідчого повторно розглянути заяву про визнання особи потерпілою і прийняти процесуальне рішення з дотриманням вимог КПК України, на основі належно досліджених доказів і встановлених обставин справи.

Що стосується вимог скарги про зобов`язання слідчого визнати особу потерпілою і вручити їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, то за відсутності в суді матеріалів розслідування, доказів про встановлення обставин кримінального правопорушення, підстав для цього на даний час судом не встановлено.

Оскільки з матеріалів скарги встановлено, що ОСОБА_4 несвоєчасно отримано оскаржувану постанову, наявні підстави для поновлення строку на її оскарження згідно ст. 117 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 303-307, 371-372 КПК України;

ухвалив:

скаргу задовольнити частково.
Поновити процесуальний строк на оскарження постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 від 01.08.2016 року.
Постанову слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 01.08.2016 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання особи потерпілою ОСОБА_4 скасувати.
Зобов`язати слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 розглянути заяву ОСОБА_4 про визнання його потерпілим і прийняти процесуальне рішення з дотриманням вимог ст.ст. 55 і 110 КПК України.
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала згідно вимог ст. 309 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення.
Слідчий суддя