Справа № 526/408/16-к
Провадження № 1-кп/526/54/2016

В И Р О К
іменем України

15 березня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000061 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта професійно-технічна, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, -

встановив:

В 2012 році (більш точну дату встановити не виявилося можливим), ОСОБА_4 , використовуючи персональний комп`ютер, під`єднаний до мережі Інтернет, зареєструвався як користувач соціальної мережі «Вконтакте» та ознайомившись до моменту реєстрації з п.п. 1.2, 1.3, 1.4 правил користування сайтом, згідно яких користувач зобов`язаний: не розмішувати на персональній сторінці інформацію та об`єкти (включаючи посилання на них), які можуть порушувати права та інтереси осіб; та п.п. 5.1, 5.3, 5.4 правил користування сайтом, забороняється завантажувати, зберігати, публікувати, поширювати і надавати доступ або іншим чином використовувати будь-яку інформацію, яка є вульгарною або непристойною, містить порнографічні зображення і тексти або сцени сексуального характеру за участю неповнолітніх, а також порушує інші права та інтереси громадян і юридичних осіб або вимоги законодавства, створив персональну сторінку під іменем « ОСОБА_6 » з адресою сайта « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

01.06.2014 року ОСОБА_4 використовуючи персональний комп`ютер, в порушення загально визначених правил користувача соціальної мережі «Вконтакте», переглянувши особисто відео файл під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що був попередньо розміщений невстановленою особою на одній із сторінок в соціальній мережі «Вконтакте» та усвідомлюючи, що у вказаному відео файлі містяться ознаки порнографії, маючи повноваження адміністратора сторінки, о 09 год. 57 хв., умисно розмістив вказаний відео файл в закладку «Мои видеозаписи» з метою подальшого його розповсюдження серед користувачів соціальної мережі «Вконтакте» та відвідувачів його персональної сторінки, шляхом перегляду та можливістю завантаження даного файлу.

Крім цього, 17.11.2014 року ОСОБА_4 , використовуючи персональний комп`ютер, в порушення загально визначених правил користувача соціальної мережі «Вконтакте», переглянувши особисто відео файл під назвою «RipHerupkeller-720р», що був попередньо розміщений невстановленою особою на одній із сторінок в соціальній мережі «Вконтакте» та усвідомлюючи, що у вказаному відео файлі містяться ознаки порнографії, маючи повноваження адміністратора сторінки, о 19 год. 26 хв., умисно розмістив вказаний відео файл в закладку «Мои видеозаписи», з метою подальшого його розповсюдження серед користувачів соціальної мережі «Вконтакте» та відвідувачів його персональної сторінки, шляхом перегляду та можливістю завантаження даного файлу.

Згідно висновку судово-мистецтвознавчої експертизи № 35 від 02.02.2016 року встановлено, що вказані вище 2 відео файли під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та «RipHerupkeller-720р», є аудіовізуальними творами порнографічного характеру, які ОСОБА_4 незаконно зберігав, поширював і надавав доступ всім користувачам соціальної мережі «Вконтакте».

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися в розповсюдженні відеопродукції порнографічного характеру, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 301 КК України.

23 лютого 2016 року між прокурором Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000061 від 20.01.2016 року, та підозрюваним в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 301 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Крім цього, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 301 КК України, який вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, в силу ст. 89 КК України не судимий, вчинений ним злочин відноситься до злочину середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, збитки даним злочином не заподіяні, тому згідно ст. 69 ч. 2 КК України сторони домовилися призначити основне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 1700 гривень, без застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації засобу розповсюдження вказаної відеопродукції.
У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 лютого 2016 року між прокурором Миргородської місцевої прокуратури та підозрюваним, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 301 КК України.
Відповідно змісту даної угоди обвинувачений ознайомлений з наслідками укладення та затвердження такої угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також з наслідками невиконання вказаної угоди, передбаченими ст. 476 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 301 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.
Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження угоди.
Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, виходячи з наступного.
Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.
Із пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що укладення угоди є добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови укладеної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Питання речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, матеріальну шкоду не завдано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 349, 368, 374, 394, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 лютого 2016 року в кримінальному провадженні № 0000061, укладену між прокурором Миргородської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 301КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 ч. 2 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 1700 гривень без застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації засобу розповсюдження відеопродукції.
Речові докази:

- мобільний телефон марки «Нокіа Х2-00», що знаходяться на зберіганні в ОСОБА_4 , залишити йому як власнику;

- 2 ДВД диски марки «Polaroid» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової мистецтвознавчої експертизи в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 04 коп.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1