пр. № 1-кп/759/764/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 00001210 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники потерпіла ОСОБА_5 , представник потерпілого: ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 20.07.2016 приблизно о 23 год. 40 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2109», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині бул. Кольцова зі сторони вул. Р.Ролана в напрямку вул. В.Покотила в м. Києві, з швидкістю приблизно 60 км/год, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти будинку № 12 по бул. Кольцова, позначеного на проїзній частині дорожньою розміткою 1.14.2 та інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід». В цей час проїзну частину переходила пішохід ОСОБА_5 , яка рухалася зліва направо відносно руху вищевказаного автомобіля «ВАЗ-2109», д.н.з. НОМЕР_2 . Під час руху ОСОБА_3 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід, не врахував дорожню обстановку, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньої розмітки 1.14.2, які інформували його про наявність цього переходу, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу ОСОБА_5 , яка перебували на пішохідному переході, внаслідок чого навпроти будинку № 12 по бул. Кольцова в м. Києві скоїв наїзд на неї. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, які в своїй сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, а саме: 20.07.2016 приблизно о 23 год. він керував технічно справним автомобілем «ВАЗ-2109», д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по проїзній частині бул. Кольцова зі сторони вул. Р.Ролана в напрямку вул. В.Покотила в м. Києві з швидкістю приблизно 50-60 км/год. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти будинку № 12 по бул. Кольцова, помітив пішохода ОСОБА_5 , яка рухалася по пішохідному переходу зліва направо відносно руху автомобіля, яким він керував. Він почав гальмувати, однак зіткнення уникнути не вдалось і він здійснив наїзд на пішохода, після чого одразу зупинився. У скоєному щиро розкаюється. Просить вибачення у потерпілого. Заподіяна ним моральна шкода відшкодована у повному обсязі.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 та її представник від цивільного позову про відшкодування моральної шкоди у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень, заявленого у підготовчому судовому засіданні, відмовилися та просили суд залишити його без розгляду. Потерпіла ОСОБА_5 та її представник зазначили, що обвинуваченим ОСОБА_3 відшкодовано у повному обсязі заподіяну ним моральну шкоду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинив потерпілій ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, а тому ці його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України вірно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного до кримінальної відповідальності притягується вперше, його молодий вік, позитивну характеристику з місця проживання, сімейний стан не одружений, на консультативних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також враховує думку потерпілої, яка просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної моральної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний стан обвинуваченого ОСОБА_3 , суддійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, застосувавши ст. 75 КК України і звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 коп. залишити без розгляду у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_5 від цивільного позову.

Долю процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 а звільнити від відбування основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_3 а на користь держави 1320 (одну тисячу триста двадцять) гривень 60 коп. витрат «за проведення автотехнічної експертизи» від 29.08.2016 № 556; 1320 (одну тисячу триста двадцять) гривень 60 коп. витрат «за проведення автотехнічної експертизи» від 12.09.2016 № 641.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 коп. залишити без розгляду у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_5 від заявленого цивільного позову.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_7