Провадження № 1-кс/756/1640/16
У Х В А Л А
Іменем України
24 жовтня 2016 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0008250,

у с т а н о в и в:
До Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 05.08.2016 року про закриття кримінального провадження № 0008250. При цьому, як убачається зі змісту скарги, у провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП України у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за № 0008250. ОСОБА_3 01.10.2016 року в черговій частині відділу поліції за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 25, отримав вказану постанову, а від чергового стало відомо, що постанову йому залишив слідчий. З вказаною постановою він не згодний та вважає її передчасною, оскільки слідчим не в повному обсязі проведено розслідування, порушено порядок збирання доказів та проведення їх правової оцінки.

У судове засідання ОСОБА_3 , прокурор та слідчий не прибув, про день та час розгляду скарги повідомлявся своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали, дійшов наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.

Так, на досудовому провадженні, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 05.08.2016 року в ході досудового розслідування встановити особу, котра вчинила дане кримінальне правопорушення не виявилось можливим, що в свою чергу унеможливлює встановлення суб`єктивної сторони даного кримінального правопорушення, а також у зв`язку з малозначністю дана подія не становить суспільної небезпеки, не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди та не містить складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 зазначав особу причетну до вчинення кримінального правопорушення, однак слідчим у вказаної особи пояснення не відібрано. Крім того, твердження слідчого про малозначність даної події та відсутність суспільної небезпеки є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на об`єктивних даних.

За таких обставин слідчим закрито кримінальне провадження без всебічного. Повного та неупередженого з`ясування всіх обставин справи.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0008250 є передчасною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 218, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0008250 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ ВП-1 Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 05.08.2016 року про закриття кримінального провадження № 0008250 від 25.09.2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя