Єдиний унікальний номер 219/9432/15-к
Номер провадження 11-кп/775/233/2016

У Х В А Л А
Іменем України
7 червня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючогосудді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9
на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2015 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Миронівський м. Дебальцеве Донецької області, громадянки України, українки, одруженої, маючої на утриманні 3-х малолітніх дітей, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджено за ч.1 ст.258-3 КК до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців без конфіскації майна.
Вироком встановлено, що ОСОБА_10 вчинила злочин за таких обставин.

07 квітня 2014 року, точний час в ході досудового слідства не встановлено, у м. Донецьку та в окремих районах та населених пунктах Донецької області створено стійке ієрархічне об`єднання терористичну організацію, так звану «Донецьку народну Республіку» (далі «ДНР»), учасники якої на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, викраденням людей, захопленням адміністративних будівель органів державної влади, місцевого самоврядування, скоєння розбійних нападів на окремих осіб та заволодіння майном і грошима підприємств, установ, організацій, та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі. Основною метою діяльності вказаної терористичної організації є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом створення незаконного псевдодержавного утворення «ДНР». Вказана терористична організація є стійкою, має чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з планом спільних злочинних дій. На керівників блоків покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що були у вказаних блоках. При цьому на керівників та учасників силового блоку покладалось забезпечення стійкості терористичної організації шляхом вчинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України. У свою чергу представники політичного блоку організували збір та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їхньої діяльності, чим також забезпечували існування вказаної терористичної організації. «ДНР» має стабільний склад лідерів вказаної терористичної організації, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерами організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів, починаючи з лютого 2015 року аж до моменту затримання 15 червня 2015 року, реалізуючи свої злочинні наміри, становиться одним із учасників терористичної організації «ДНР», а саме, корегувальником та інформатором терористичної організації «ДНР».

Так, ОСОБА_9 у вказаний період часу, використовуючи сім картку абонента мобільного зв`язку «Лайф» за номером НОМЕР_1 здійснювала цілеспрямований збір та передачу іншим учасникам терористичної організації «ДНР» з власного мобільного телефону, деталізованих даних про артилерійські позиції, переміщення, дислокацію, кількість та вид озброєння військовослужбовців та військової техніки Збройних Сил України, що беруть участь в антитерористичній операції у Донецькій області, безпосередньо у смт. Миронівський м. Дебальцеве та у Артемівському районі, для подальшого використання іншими учасниками терористичної діяльності проти органів державної влади та військових підрозділів України.

А саме, 13 червня 2015 року та 14 червня 2015 року, ОСОБА_9 передала достовірну інформацію невстановленим слідством учасникам терористичної організації «ДНР» щодо розташування та переміщення військової техніки Збройних Сил України та місце розташування особистого складу Збройних Сил України на ділянці місцевості в Артемівському районі Донецької області.

При цьому, ОСОБА_9 усвідомлювала, що терористична організація, учасником якої вона є, діє на території України незаконно та, що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обв`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції.

В результаті діяльності терористичної організації «ДНР» на території АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, викрадено майно фізичних та юридичних осіб в особливо великому розмірі, таким чином умисні дії членів терористичної організації призвели до тяжких фізичних та моральних страждань значної частини населення України.

У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вказує, що висновки суду про винність ОСОБА_11 не відповідають фактичним обставинам справи. Пі час судового розгляду не встановлено і не доведено, що обвинувачена діяла умисно і цілеспрямовано з метою допомоги керівництву чи військовим підрозділам « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та усвідомлювала, що відомості, про які вона говорила брату у телефонних розмовах, мають значення і можуть бути використані при обстрілі військових підрозділів Збройних Сил України. Суд в порушення вимог КПК прийняв до уваги дані негласних слідчих (розшукових) дій, у той час як сторона обвинувачення не надала доказів їх допустимості. Просить вирок скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_11 складу злочину.

У апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_9 вказує, що висновки суду про її участь у терористичній організації та сприяння діяльності останній не відповідає фактичним обставинам справи. Посилається на те, що «Донецька народна республіка» не визнана терористичною організацією окремим судовим рішенням. У дійсності вона не вступала до терористичної організації і не надавала ніякої допомоги. Збором даних про артилерійські позиції збройних сил України, переміщення військових підрозділів та їх дислокацію вони не займалась. Вважає, що сторона обвинувачення не надала суду доказів на підтвердження її вини. Її показання на слідстві були отримані незаконним шляхом, з порушенням права на захист, з застосуванням незаконних методів впливу. У дійсності їй не було відомо, що її двоюрідний брат ОСОБА_12 служить артилеристом у «ДНР». Записи її розмов з братом про це не свідчать. Посилається на порушення її процесуальних прав при затриманні, коли до неї застосували насильство, чоловіка не повідомили про затримання, не забезпечили участь захисника. Суд у вироку послався на докази, які є неналежними. Вважає, що вона не була забезпечена належним захистом, оскільки її захисник ОСОБА_8 під час досудового розслідування неналежно виконував свої обов`язки та не з`явився у судове засідання при оголошенні вироку. Просить вирок скасувати, а справу закрити за відсутністю у її діях складу злочину.

Заслухавши доповідача, обвинувачену та її захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг та наведи додаткові доводи, прокурора, який вважав, що підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні, а вирок належить залишити без змін, дослідивши у судовому засіданні докази, про дослідження яких заявляли клопотання сторони, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню за такими підставами.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_11 сприяла діяльності терористичної організації, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченої, що її дії не можуть бути кваліфіковані як сприяння терористичній організації, оскільки так звана «Донецька народна республіка» ( далі «ДНР») офіційно окремим законом не визнана терористичною організацією, а сама ОСОБА_11 не усвідомлювала, що надає допомогу терористичній організації, безпідставні.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що для кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст. 258-3 КК не потрібно визнання так званої «ДНР» терористичною організацією окремим законом, оскільки поняття терористичної організації, як злочинного об`єднання, створеного з метою вчинення терористичної діяльності, визначено Законом України «Про боротьбу з тероризмом» №638-IV від 20.03.2003 року, а поняття і ознаки злочинної організації визначені ч.4 ст.28 КК України.

Суд першої інстанції прийшов у вироку до правильного висновку, що ОСОБА_9 усвідомлювала і розуміла, що «ДНР» діє на території України саме як терористична організація, що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушенню громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції.

Обвинуваченій також було достовірно відомо, що її двоюрідний брат на ім`я ОСОБА_13 , якому вона повідомляла інформацію про розташування Збройних Сил України, є членом терористичної організації і служить у військовому підрозділі «ДНР», який чинить збройний опір співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції.

Обвинувачена в судовому засіданні не заперечувала, що вона дійсно спілкувалась телефонним зв`язком із своїм двоюрідним братом на ім`я ОСОБА_13 з приводу розташування блокпостів української армії в Артемівському районі Донецької області. З її показань в судовому засіданні вбачається, що всі ті розмови по телефону між нею та її братом ОСОБА_13 , які були прослухані в судовому засіданні, дійсно мали місце.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченої та захисника про недопустимість доказів, на які послався суд у вироку, також безпідставні.

Згідно протоколу огляду від 15 червня 2015 року слідчим СГ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_14 в присутності двох понятих та ОСОБА_9 було оглянуто мобільний телефон Fly 4404 в корпусі чорного кольору з двома сім картами операторів Київстар та Лайф. В телефонній книзі вказаного телефону є контакт « ОСОБА_15 » з номером НОМЕР_2 , при цьому ОСОБА_9 пояснила, що вказаний номер телефону належить її двоюрідному братові ОСОБА_16 , для якого вона збирала інформацію про місце розташування позицій Збройних Сил України. Заяв та зауважень під час огляду телефону не надійшло, протокол підписаний всіма учасниками огляду, в тому числі в ОСОБА_9 (а.с. 41-44). Як вбачається з протоколу, вказана слідча дія була проведена у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, а отримані при її проведенні докази є допустимими. Факт проведення огляду і діних, отриманих у результаті огляду, у судовому засіданні апеляційного суду підтвердили свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , залучені під час вказаної слідчої дії у якості понятих.

Відповідно до ухвали слідчого судді районного суду від 17 червня 2015 року органи слідства отримали право на тимчасовий доступ до документів оператора мобільно зв`язку про телефонні з`єднання з мобільних телефонів з номерами сім-карт НОМЕР_1 ( належить ОСОБА_9 ) та НОМЕР_3 ( належить ОСОБА_16 ). Згідно протоколу огляду від 25 серпня 2015 року, з таблиць, отриманих на підставі ухвали слідчого судді, видно що з початку березня 2015 року до 14 червня 2015 року мали місце телефонні розмови та обмін СМС-листами з мобільного номеру НОМЕР_4 , який належить обвинуваченій, з абонентом НОМЕР_2 , який належить її двоюрідному братові на ім`я ОСОБА_13 , що підтвердила сама обвинувачена в судовому засіданні. Згідно вказаних таблиць, сама обвинувачена протягом часу з початку березня 2015 року до 14 червня 2015 року неодноразово дзвонила (вихідні дзвонки )на номер НОМЕР_2 , який належав її братові. Абонент за номером 83 знаходився у час з`єднання у м. Торезі, у смт. Розсипне Шахтарського району, у м. Сніжному, у м. Кіровське, у м. Дебальцево, тобто на території Донецької області у містах і районах, що контролюються членами терористичної організації «ДНР».

Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Донецької області від 31 липня 2015 року надано дозвіл на використання у кримінальному провадженні № 0000492 інформації, отриманої в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000572, а саме протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж № 528н/т (а.с. 53). Суд першої інстанції відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства обґрунтовано визнав допустимими докази, отримані у результаті проведення вказаних негласних слідчих дій.

Як видно з протоколу, негласні слідчі дії проводились у іншому кримінальному провадженні і під час їх проведення були виявлені ознаки кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_10 , що не розслідувалися у іншому кримінальному провадженні. Як видно з інформації, отриманої з Апеляційного суду Харківської області, з судових рішень слідчого судді у іншому кримінальному провадженні, що містять державну таємницю, і на підставі яких проводились негласні слідчі дії, не скасовано грифу секретності. Відповідно до вимог ст.257 КПК якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора. Слідчий суддя розглядає клопотання згідно з вимогами статей 247 та 248 цього Кодексу і відмовляє у його задоволенні, якщо прокурор, крім іншого, не доведе законність отримання інформації та наявність достатніх підстав вважати, що вона свідчить про виявлення ознак кримінального правопорушення. Ухвала слідчого судді апеляційного суду Донецької області свідчить про те, що прокурором було доведено законність отриманої шляхом зняття з транспортних телекомунікаційних мереж інформації про зміст телефонних розмов і що ця інформація свідчить про вчинення кримінального правопорушення іншою особою, крім тої, щодо якої надавався дозвіл на проведення негласних слідчих дій, а також те, що ця інформація має доказове значення у кримінальному провадженні № 0000492.

Суд дав правильно оцінку доказам, які містяться у протоколі за результатами проведення негласної слідчої розшукової дії від 26 червня 2015 року, з якого вбачається, що 13 червня 2015 року та 14 червня 2015 року зафіксовано розмови, під час яких жінка на ім`я ОСОБА_19 , використовуючи телефонний номер НОМЕР_1 , передала абоненту, якого називала ОСОБА_20 , і який користувався телефонним номером НОМЕР_3 , щодо якого існує дозвіл слідчого судді на зняття інформації у іншому кримінальному провадженні, дані про місця дислокації та переміщення техніки Збройних Сил України, про наслідки артилерійського обстрілу з боку «ДНР» позицій Збройних Сил України, при цьому вона отримала завдання виявити місця зберігання боєприпасів і передати ці дані членам терористичної організації «ДНР».

Обвинувачена підтвердила в судовому засіданні, що номер телефону НОМЕР_1 належав їй, що голос на звукозапису належить їй. Крім того, ОСОБА_9 підтвердила, що вказані розмови відбувались між нею та її двоюрідним братом ОСОБА_13 , якому і належить номер телефону НОМЕР_3 (а.с. 174-175).

Відповідно до висновків судово-фоноскопічної експертизи № 19/18-50Ф від 11 вересня 2015 року у фонограмах, які містяться у папці 4821, папці 2015.06.26_09-48-44, а також у папці 4821-2015, папці 2015_06_13 файлі 09-32-56.1-593; папці 2015_06_14 файлі 11-56-27.1-593, збережені на оптичному носії інформації CD-RW Artex інв. № 2790т/15, присутні голос та мовлення громадянки ОСОБА_9 .

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої, що висновки суду про її винність ґрунтуються на її показаннях, даних у перші дні після затримання, коли вона оговорила себе у результаті застосування недозволених методів, безпідставні. З журналу судового засідання вбачається, що показання, які ОСОБА_11 давала на досудовому розслідуванні, у судовому засіданні не досліджувались. З мотивувальної частини вироку вбачається, що суд, аналізуючи докази по справі у їх сукупності, взагалі не приймав до уваги у якості доказу показання обвинуваченої на досудовому слідстві.

Заяви ОСОБА_9 у судовому засіданні апеляційного суду, підтримані захисником, про незаконність обшуку або огляду іі житла та недопустимість отриманих таким чином доказів колегією суддів перевірені і не приймаються до уваги, оскільки матеріали кримінального провадження не містять протоколів таких слідчих дій, як обшук або огляд житла обвинуваченої, а сторона обвинувачення не надавала суду доказів, отриманих у результаті вказаних слідчих дій.

Відповідно до вимог ст.206 КК апеляційним судом перевірені доводи ОСОБА_9 про застосування до неї після затримання і у перші дні проведення досудового слідства насильства, психологічного тиску, про грубе порушення її права на захист при проведенні допиту у якості підозрюваної. Судом отримано з прокуратури Донецької області постанову про закриття кримінального провадження, з якої вбачається, що заява ОСОБА_7 про вчинення щодо неї службових злочинів працівниками поліції та слідчим була внесена в ЕРДР, проведено досудове розслідування, факти застосування насильства або незаконного психологічного тиску не встановлені, у зв`язку з чим кримінальне провадження закрито. Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи містять CDдиск з відеозаписом допиту ОСОБА_9 у якості підозрюваної 16.06.2015 року. З нього вбачається, що допит проводився з участю захисника, у присутності якого слідчий з`ясовував, чи не застосовувались до підозрюваної незаконні методи слідства і отримав негативну відповідь; показання ОСОБА_10 давала у формі свобідної розповіді, ініціативно сама показала на скріншоті карти місцевості місця розташування підрозділів ВСУ, про які інформувала членів терористичної організації.

Дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані судом за ч.1 ст.258-3 КК, оскільки вона своїми діями сприяла діяльності терористичної організації.

У той же час з вироку підлягає виключенню кваліфікуюча ознака участь у терористичній організації. Вчинення ОСОБА_11 дій, які складають об`єктивну сторону участі у терористичній організації, у пред`явленому обвинуваченні та у вироку не конкретизовані, описані загальними фразами без зазначення часу, міста вчинення, описання конкретних дій по вступу у терористичну організацію, не визначено, у який саме структурний підрозділ чи групу терористичної організації вона вступила. Сторона обвинувачення не надала і суд не досліджував докази, які б підтверджували, що ОСОБА_10 вступала до терористичної організації. Встановлені судом у вироку злочинні дії обвинуваченої повністю охоплюються об`єктивною стороною злочину сприяння діяльності терористичної організації.

Суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_10 у відповідності з вимогами ст.65 КК, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини його вчинення, дані про особу винної. Зокрема, суд врахував, що вона має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Судом призначене покарання у мінімальних межах санкції ч.1 ст.258-3 КК, воно є необхідним і достатнім для виправлення винної та попередження нових злочинів.

Також підлягає зміні вирок у частині визначення дати, з якої має рахуватися строк покарання. Судом у вироку визначено, що строк покарання ОСОБА_10 має рахуватися з 15 червня 2015 року, тобто з дня її затримання згідно протоколу. Як видно з матеріалів кримінального провадження (реєстр а.с.6), ОСОБА_10 була затримана 15 червня 2015 року о 20 годині 50 хвилин. У апеляційній скарзі обвинувачена, як і раніше у своїх показаннях у суді першої інстанції обвинувачена стверджує, що фактично вона була затримана ввечері о 20 годині 30 хвилин 20 годині 50 хвилин 14 червня 20015 року за місцем її проживання у селищі Миронівський і примусово доставлено до слідчого у місто Артемівськ. Колегія суддів приходить до висновку, що вказані доводи обвинуваченої є обґрунтованими і підтверджуються доказами по справі. Так, з показань свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 вбачається, що вони, як оперуповноважені Головного управління національної поліції у Донецькій області, отримали від керівництва наказ прибути до місця проживання ОСОБА_26 у сел. Міроновському і доставити її до слідчого у м. Артемівськ, оскільки були отримані оперативні дані, що вона повідомляє бойовиків «ДНР», які ведуть артилерійські обстріли, про місця розташування військових підрозділів Збройних Сил України. Точну дату вони не пам`ятають, а це було в неділю у червні 2015 року, в час після обіду або ввечері вони вдвох, та з ними кілька бійців спецпідрозділу Національної гвардії, прибули за місцем проживання ОСОБА_7 . Вона була дома. Їй було запропоновано прослідувати з ними до слідчого у місто Артемівськ, на що ОСОБА_10 погодилась і без спротиву поїхала з ними до відділу поліції у місті Артемівську, де вони її передали слідчому. Свідок ОСОБА_27 пояснив у судовому засіданні, що коли ввечері 14 червня 2015 року він прийшов додому, його дружини ОСОБА_28 вдома не було, та йому стало відомо, що вона затримана військовослужбовцями. За календарем 14 червня 2015 року є неділею, тобто показання свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_27 щодо дати події узгоджуються. Як видно з протоколів огляду від 15 червня 2015 року, ці слідчі дії проводились слідчим у приміщенні Артемівського відділу поліції о 14 годині, о 16 годині з участю ОСОБА_7 . Згідно з вимогами ст.209 КПК особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишитися поряд з уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою особою. Колегія суддів вважає можливим поновити право обвинуваченої і визнати, що моментом її затримання є 14 червня 2015 року, та рахувати початок строку попереднього ув`язнення та початок відбування покарання з вказаної дати.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК період попереднього ув`язнення ОСОБА_11 підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2015 року у відношенні ОСОБА_9 змінити, виключити з вироку кваліфікуючу ознаку частини 1 ст.258-3 КК України - участь у терористичній організації. Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_9 з 14 червня 2015 року.

В решті частини вирок залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК зарахувати засудженій ОСОБА_7 у строк покарання у вигляді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період затримання та перебування під вартою як запобіжний захід з 14 червня 2015 року до 6 червня 2016 року включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду Донецької області може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_7 у той же строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді: