Справа № 204/6431/16-к
Провадження № 1-в/204/1830/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
17 жовтня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

представника установи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , 1965 року народження, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою Євпаторійського міськрайонного суду АР Крим від 31 жовтня 2011 року до ОСОБА_7 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. До кримінальної відповідальності притягалася за ч. 1 ст. 121 КК України.

Оскільки ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2016 року у задоволенні заяви лікаря-психіатра про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 було відмовлено, то 05 жовтня 2016 року лікар-психіатр знову звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з питанням про зміну застосування примусових заходів відносно ОСОБА_7 .

В заяві лікаря-психіатра, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 1041 від 04 жовтня 2016 року, ставиться питання про те, що ОСОБА_7 страждає шизофренією параноїдної форми, безперервним типом перебігу, галюцинаторно-параноїдним синдромом, вираженим змішаним типом дефекту. В психічному стані ОСОБА_7 намітилась позитивна динаміка: маячні ідеї величі та особливого значення набули «застиглого» характеру, не впливають на поведінку хворої, згладились афективні розлади, ОСОБА_7 не створювала конфліктних ситуацій, що свідчить про зниження особливої небезпеки хворої та оточуючих. Але на тлі порушення критичності мислення не сформоване достатнє розуміння захворювання та необхідності постійного підтримуючого лікування у подальшому.

Вислухавши учасників процесу і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки з висновку лікарів-психіатрів вбачається, що покращення психічного стану ОСОБА_7 почалося з 09 вересня 2016 року. Однак при цьому, на переконання суду, тривалість проміжку часу, на протязі якого спостерігається покращення у психічному стані ОСОБА_7 є недостатньою для встановлення того, що ОСОБА_7 перестала уявляти собою особливу небезпеку для себе та оточуючих.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, суд -
У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , 1965 року народження, відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення в апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя ОСОБА_1