печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :
25.07.2016 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_3 посилається на те, що він звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 08.07.2016, яку отримано адресатом 12.07.2017. Проте даних про те, що відомості за заявою внесено до ЄРДР заявник ОСОБА_3 не отримав.

Посилаючись на відсутність інформації про внесення відомостей за вищезазначеною заявою до ЄРДР, особа, що подала скаргу ОСОБА_3 просить зобов`язати прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 прийняти процесуальне рішення, згідно з ст. ст. 55, 56, 60, 214 КПК України про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, про надання номеру кримінального провадження, зобов`язати ОСОБА_4 визнати заявника потерпілим та зобов`язати розпочати досудове розслідування.

Особа, що подала скаргу, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, до суду електронною поштою надійшла заява, у якій він просив розглянути скаргу за його відсутності, посилаючись на неможливість з`явитися, у зв`язку із перебуванням в інших судових засіданнях суду у м. Одеса.

Представник Генеральної прокуратури України у судове засідання не з`явився, про час розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомляв, письмові заперечення, заяви або пояснення не надходили.

Вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України, направивши 09.07.2016 за її адресою заяву про вчинене кримінальне правопорушення від 08.07.2016, відомості з якої просив внести до ЄРДР, розпочати розслідування та визнати заявника потерпілим.

Заяву від 08.07.2016 адресатом отримано 12.07.2016, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором № 550 УДППЗ «Укрпошта».

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Зважаючи на викладене, компетентним посадовим особам Генеральної прокуратури України належить розглянути у строк та у порядок, передбачені ст. 214 КПК України, заяву ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 60 КПК України, заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію.

Разом з тим, кримінальним процесуальним законодавством не передбачено зобов`язання прокурорів до вчинення решти дій, про які ставить вимогу ОСОБА_3 , оскільки дані вимоги перебувають у причино-наслідковому зв`язку із фактом внесення відомостей до ЄРДР.

А саме не підлягає задоволенню вимога про зобов`язання прийняти процесуальне рішення, відповідно до ст. ст. 55, 56, 60 КПК України, як вказує у своїй скарзі ОСОБА_3 , оскільки розгляд питання визнання потерпілою особою у кримінальному провадженні можливе у межах досудового розслідування. Вчинення таких дій до моменту внесення до ЄРДР суперечить кримінальному процесуальному законодавству.

Окрім того, підставами для набуття особою (юридичної або фізичної) статусу потерпілого у кримінальному провадженні є: завдання фізичної, моральної чи майнової (як для фізичної, так і для юридичної особи) шкоди; подання заяви, що свідчить про згоду на залучення її до провадження; вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілої особи. При цьому нанесення фізичної, моральної чи майнової шкоди підлягає доказуванню, і подання заяви про залучення у якості потерпілого не може тлумачитися як дія імперативного характеру.

До того ж, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, у разі постановлення такого, є самостійним предметом оскарження, згідно з ч. 5 ст. 55, п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Керуючись ст. ст. 60, 55, 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених службових осіб Генеральної прокуратури України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 08.07.2016, яка надійшла до прокуратури 12.07.2016, у порядку та строки, передбачені ст. 214 КПК України, про що повідомити заявника, надавши документ, що підтверджує прийняття і реєстрацію заяви.

У задоволенні решті вимоги скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1