Провадження № 1-кп/742/67/16
Єдиний унікальний № 742/836/16-к
ВИРОК
Іменем України
11 травня 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, інваліда 3 групи, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
26 листопада 2015 року в період часу з 03 год. до 03 год. 28 хв., обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння , перебуваючи в приміщенні ресторану «Венеція», який розташований за адресою: Чернігівська обл., м. Прилуки, вул.Пирятинська, буд.14/1, умисно, предметом зовні схожим на ніж, спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді подряпини лівої бокової поверхні шиї, яка переходить у різану рану попередньої поверхні шиї, що згідно висновку судово-медичної експертизи №1 від 26 листопада 2015 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, та дав показання суду, що він нетривалий час працював кочегаром ресторану «Венеція», який розташований за адресою вул. Пирятинська, №14/1 в м. Прилуки. Так перебуваючи у ресторані на роботі, в ніч з 25 листопада 2015 року на 26 листопада 2015 року він, після вживання спиртного з потерпілою та барменом ОСОБА_8 , пішов до себе у кочегарку, а дівчата пішли відпочивати до себе, потім оскільки йому стало погано так як він дуже сп`янів, обвинувачений вирішив їхати до свого місця проживання, і зібрався на потяг на 3 години ночі 26 листопада 2015 року , про це він вирішив повідомити потерпілій, прийшовши до дівчат у кімнату він дерев`яною щіпкою вирішив розбудити потерпілу поводивши щіпкою по шиї, і сказати, що він поїхав додому, не виключає, що міг щіпкою поцарапати шию потерпілої. Після чого потерпіла проснулась, злякавшись, а він обвинувачений пішов звідти і поїхав додому .

Що стосується цивільного позову заявленого потерпілою визнає його частково.

Зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій, підтверджується повністю сукупністю досліджених та проаналізованих в судовому засіданні доказів.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні дала показання суду, що працювала адміністратором ресторану «Венеція», який розташований за адресою вул. Пирятинська, №14/1 в м. Прилуки. 25 листопада 2015 року потерпіла виконувала роботу повара, оскільки повар була відсутня. Разом з нею на зміні була й бармен свідок ОСОБА_8 . О 17 год. на роботу прийшов ОСОБА_6 , який працював близько місяця кочегаром. Його робоче місце у приміщенні котельні на першому поверсі ресторану та він мав залишатися на роботі до 08 год. 26 листопада 2015 року. Близько 21 год. 30 хв. власник закладу поїхав додому, і в приміщенні ресторану залишилися потерпіла, ОСОБА_9 та кочегар. Близько 12 год. ночі ОСОБА_6 пішов замикати центральний вхід до ресторану, після чого потерпіла та ОСОБА_9 запросили ОСОБА_6 повечеряти. Втрьох вечеряли на кухні, спиртного не вживали та розмовляли про роботу, повечерявши останні стали зводити смєту та прибирати після вечері, а обвинувачений пішов до себе. Близько 03 год. 26 листопада 2015 року потерпіла та ОСОБА_9 вже збиралися лягати спати у приміщенні кондитерського цеху, де розміщені дві розкладушки, але до них прийшов обвинувачений, який сів на розкладушку до ОСОБА_9 і нічого не говорив. Вона йому сказала вийти. Він піднявся й вийшов. Хвилин через 5 зайшов знову, ОСОБА_9 спитала, що йому потрібно, на що ОСОБА_10 відповів, що хоче перевірити, чи теплі труби, і пішов знову. Після того як потерпіла заснула, крізь сон відчула, що ніби то щось торкнулося її шиї, відкривши очі побачила, що біля неї на розкладушці сидить ОСОБА_6 , який відразу ж лівою рукою закрив їй рота, напевно, щоб вона не кричала, потерпіла дуже злякалась не знаючи його намірів, а в правій руці начебто тримав ніж, а згодом виявилося, що з кухні зник ніж для обробки м`яса . Болю при цьому, потерпіла не відчула, лише відчула дотик. ОСОБА_6 сам відвів руку з ножем в бік тільки но потерпіла відкрила очі, остання почала відтягувати його ліву руку, а правою почала торкатися до ОСОБА_9 , яка спала на розкладушці поблизу, щоб вона прокинулася. Після чого ОСОБА_10 прийняв руку з рота потерпілої, вона не могла зрозуміти, що йому потрібно, та запропонувала ОСОБА_6 вийти, після чого, потерпіла зі свідком вибігли з кімнати, та біля барної стійки потерпіла натиснула на кнопку для виклику співробітників охоронної фірми, та вибігли з ресторану на вулицю. Чи знаходився обвинувачений в стані алкогольного сп`яніння , потерпіла сказати не може. Щодо міри покарання обвинуваченому, потерпіла наполягає на суворості покарання. По кримінальному провадженню потерпілою заявлено цивільний позов, згідно якого внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілій завдано моральну шкоду, яка спричинена моральними та фізичними стражданнями, які полягають в тому, що потерпіла перенесла фізичний біль, пережила емоційний стрес, образу, приниження гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя, та яку вона оцінює в розмірі 50000 грн.

Свідок ОСОБА_8 , колишній бармен ресторану «Венеція», в судовому засіданні дала показання суду, що 25 листопада 2015 року вона працювала у ресторані . Цього ж дня працював і обвинувачений ОСОБА_11 . Близько 22 год. власник ресторану попрощався та поїхав додому. В приміщенні ресторану залишилися лише свідок, ОСОБА_11 та адміністратор ОСОБА_12 , яка підміняла повара. Разом з ОСОБА_13 приготували вечерю та запросили ОСОБА_14 . За вечерею спиртного не вживали. Повечерявши, разом з ОСОБА_13 перерахували касу. А десь о 2-3 год. зібралися спати. ОСОБА_15 в цей час біля них не було, мабуть був у кочегарці на першому поверсі ресторану. Близько 3 год. свідок та ОСОБА_16 лягли спати на розкладушках у приміщенні кондитерського цеху. Двері не зачиняли. Не встигли заснути як до них зайшов ОСОБА_11 та сів на розкладушку, тому свідок його почала проганяти. Він піднявся та вийшов. Через 5 хв. він знову зайшов та сказав, що хоче перевірити чи гарячі труби. Після чого свідок заснула. Прокинулася вона від того, що хтось різко тягне з неї ковдру. Та крізь сон чула голос ОСОБА_17 та її слова «Вставай, пішли в туалет». Відкривши очі, та нічого не розуміючи побачила, що ОСОБА_16 вже стоїть на ногах та виходить з приміщення цеху. А ОСОБА_11 тримає щось у руках, предмет блиснув на світлі у коридорі, схоже було на лезо ножа. Свідок нічого не розуміючи почала вставати, а коли ОСОБА_16 заскочила до неї, була вона боса, налякана та кричала: «Тікаємо, у нього ніж». Швидко зіскочивши з розкладушки, разом з ОСОБА_13 побігли на вулицю.

Свідок ОСОБА_18 , лікар невропатолог Прилуцької ЦРЛ, в судовому засіданні дав показання суду, що він дійсно лікував потерпілу ОСОБА_4 з приводу астено - невротичного синдрому, який є наслідком гострої реакції на стрес.

Згідно висновку судово-медичного експерта №1 від 26 листопада 2015 року вбачається, що у ОСОБА_4 , 1989 року народження мали місце наступні тілесні ушкодження: подряпина лівої бокової поверхні шиї, яка переходить в різану рану передньої поверхні шиї. Дані тілесні ушкодження виникли від дії ріжучого предмета типу ножа, по давності можуть відповідати 26 листопаду 2015 року та мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я . Під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 могла знаходитися як в лежачому так і в сидячому чи в стоячому положенні. Яких небуть інших тілесних ушкоджень, окрім подряпини лівої бокової поверхні шиї, яка переходить в різану рану передньої поверхні шиї, на тілі ОСОБА_4 не виявлено (а.п.17-18).

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши та проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони повністю узгоджуються між собою та викривають обвинуваченого в інкримінованому йому злочині. Часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_6 факту заподіяння потерпілій легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, суд розцінює як спробу уникнути передбаченої законом кримінальної відповідальності, та нести за це відповідне покарання, а також заплутати суд, щодо істинності даної події злочину, але така позиція обвинуваченого до вчиненого злочину спростовується дослідженими доказами в їх сукупності, зокрема: чіткими, послідовними та логічними показаннями потерпілої ОСОБА_4 , які остання давала як в суді так і на досудовому слідстві не плутаючись, такі узгоджувалися між собою, не різнились, і не суперечили одні одному; показаннями самого обвинуваченого, який вказав суду, що лише торкався шиї потерпілої палицею та хотів її таким чином розбудити, показаннями свідка ОСОБА_8 , яка вказували про те, що бачила в руках обвинуваченого відблиск схожого на ніж предмета, висновком судово медичної експертизи . .

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаними, і його дії, які виразились в нанесенні тілесних ушкоджень потерпілій, необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що згідно ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає, вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння .

При обранні міри покарання ОСОБА_6 , суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, який вчинив умисний злочин проти здоров`я особи, особу винного та його позицію до вчиненого, за місцем проживання характеризується виключно позитивно (а.п. 60), перебуваю чого у фактичних шлюбних відносинах, не працюючого, інваліда 3 групи, згідно довідки психоневрологічного відділення Прилуцької ЦМЛ перебуває на обліку у психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість (а.п.57), згідно Висновку судово-психіатричної експертизи №131 від 23 лютого 2016 року, в період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, мала місце легка розумова відсталість (F70 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), але він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними і примусові заходи медичного характеру йому не показані. У ОСОБА_6 на даний час має місце легка розумова відсталість (F70 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду) (а.п.78-81), згідно довідки Прилуцького наркологічного диспансеру перебуває на проф.обліку. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація неускладнена (а.п.59), згідно висновку судово-психіатричної експертизи №132 від 23 лютого 2016 року, у ОСОБА_6 не виявлено ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю чи наркотиків з синдромом залежності, а має місце вживання алкоголю на тлі легкої розумової відсталості (Z72.1 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), тому відповідне протиалкогольне лікування йому не показане (а.п.84-87), раніше не судимого (а.п.55), і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді громадських робіт в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

По справі потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 50000 грн. моральної шкоди від протиправних дій останнього, який потерпіла в судовому засіданні підтримала в повному обсязі. Відповідно до ст. ст.23,1167,1168 ЦК України та керуючись роз`ясненнями Постанови ПВС України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг страждань яких зазнала потерпіла внаслідок злочинних дій обвинуваченого, і вважає необхідним частково задовольнити позов в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, а саме стягнути на користь потерпілої з ОСОБА_6 4000 грн. моральної шкоди, в іншій же частині позову щодо стягнення моральної шкоди відмовити.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370-371, 374, 395 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 4 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку, в разі не оскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, захиснику, потерпілій, її представнику.

Суддя ОСОБА_1