Справа № 201/7155/16-к
Провадження № 1-кс/201/4509/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2016, у кримінальному провадженні № 0000040,-

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2016 року, на майно, яке знаходилось за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_5 , в межах розслідування кримінального провадження № 00000040.

Заявник та представник заявника клопотання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2016 накладено арешт на на майно, яке знаходилось за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_5 , в межах розслідування кримінального провадження № 00000040.

Зазначену ухвалу та необхідність вжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження судом мотивовано тим, що наприкінці лютого 2016 року ОСОБА_5 , перебуваючи в торгово-розважальному центрі «Grand Plaza», який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Дмитра Яворницького, б. 67д, висунув вимогу ОСОБА_7 про передачу йому та судді ОСОБА_8 неправомірної вигоди в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США, за вплив на прийняття рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 у справі про визнання права власності на об`єкти нерухомості, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме механічно-збиральний цех (літ. А-1), вбиральню (літ. Б), огорожу (літ. № 1), замощення (літ. І).
У подальшому 23 березня 2016 року ОСОБА_7 , не бажаючи негативних наслідків для себе, перебуваючи в торгово-розважальному центрі «Grand Plaza», передав, а ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел на незаконне збагачення одержав частину неправомірної вигоди у сумі 3 000 (три тисячі) доларів США за вплив на прийняття рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 у справі про визнання права власності на об`єкти нерухомості.
ОСОБА_5 26 квітня 2016 року висунув вимогу ОСОБА_7 , про передачу йому та судді ОСОБА_8 неправомірної вигоди в сумі 7 000 (сім тисяч) доларів США у строк до 27 квітня 2016 року.
27 квітня 2016 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_7 не бажаючи негативних наслідків для себе, перебуваючи поблизу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Теплична, буд. 7, передав, а ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел на незаконне збагачення одержав частину неправомірної вигоди у сумі 7 000 (сім тисяч) доларів США за вплив на прийняття рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 у справі 2-175/1501/16ц. Того ж дня, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено окрім іншого майна 53 (п`ятдесят три) купюри номіналом 100 (сто) EURO з такими номерами: S1, S9, S8, S5, S4, S2, S1, S6, S4, S5, S3, S8, S6, S3, S9, S8, S7, S4, S2, S7, S6, S8, S9, S8, S9, S1, S2, S6, S7, S5, S8, S9, S3, S4, S5, S8, S9, S1, S4, S2, S4, 5, S1, S6, S7, S9, S2, S6, S6, S5, S8, S2, S3; 8 (вісім) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) EURO з такими номерами: S2, X6, Z9, S9, V8, S3, V3, X3; купюра номіналом 5 (п`ять) EURO №SA.
Посилаючись на те, що зазначені кошти належать ОСОБА_3 , який є батьком підозрюваного, заявник просив скасувати накладений на них арешт.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна застосовується з метою забезпечення можливої конфіскації як виду покарання. За вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, такий вид покарання передбачений.

Ураховуючи, що в ході розгляду клопотання не встановлено підстав того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або вжитий ухвалою захід забезпечення кримінального провадження застосовано необґрунтовано, належних і допустимих доказів приналежності вилучених коштів саме заявнику не надано, оскільки усі його доводи щодо належності йому вилучених коштів засновані на припущеннях, підстав для задоволення клопотання і скасування арешту наразі не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 173, 174, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2016, у кримінальному провадженні № 0000040 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1