Справа № 592/9198/16-к
Провадження № 1-кп/592/502/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 0000154 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зеленківка Недригайлівського району Сумської області, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків НОМЕР_1 , з повною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину у віці 3 роки 5 місяців, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 18.02.2015 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю два роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України,

з участю прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , -

встановив:

Згідно вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.02.2015 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, 27.09.2014 р. о 19 год. 50 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ-2103, державний номерний знак НОМЕР_2 , та рухаючись по проїзній частині вул. Горького м. Суми в напрямку вул. Леваневського, в районі будинку № 52, в порушення пунктів 2.9а, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який по нерегульованому пішохідному переходу намагався перейти проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді «Поєднана краніо-скелетна травма. ЗЧМТ. Множинні переломи лицевого черепа, основи черепа, забій головного мозку. Церебросубарахноідальний крововилив. Забійні рани м`яких тканин лобної ділянки», які кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження, та «Закритий перелом середньої третини лівого стегна», яке кваліфікується, як середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 52/2016 від 30.08.2016 р., - травма голови у потерпілого є небезпечною для життя у момент заподіяння. Враховуючи об`єм та важкість черепно-мозкової травми у ОСОБА_5 , за умови несвоєчасного надання йому кваліфікованої невідкладної медичної допомоги у спеціалізованому медичному закладі, смерті потерпілого не удалося б уникнути.

Після вчинення наїзду на потерпілого ОСОБА_5 , в порушення вимог п. 2.10 а, г Правил дорожнього руху України, ОСОБА_3 на автомобілі залишив місце дорожньо-транспортної події, транспортний засіб не зупинив, можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому не вжив, завідомо залишив без допомоги на місці події потерпілого ОСОБА_5 , який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження і якого обвинувачений сам поставив в небезпечний для життя стан.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, тобто завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Встановлені судом обставини підтверджуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою вину в скоєному за вказаних вище обставинах визнав повністю та підтвердив суду, що дійсно 27.09.2014 р. він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем на вул. Горького в м. Суми, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , після чого завідомо залишив без допомоги потерпілого, який перебував в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, якого він сам поставив в небезпечний для життя стан.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає, за відсутності заперечень учасників судового провадження, то суд згідно ст. 349 КПК України визнав недоцільним виклик свідків по справі, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

При призначенні обвинуваченомуОСОБА_3 виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 скоїв один злочин невеликої тяжкості.

Обставиною, яка пом?якшує покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, має на утриманні неповнолітню дитину у віці 3 роки 5 місяців, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно ніде не працює.

Разом з тим, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання у виді обмеження волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів, а не у виді позбавлення волі.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався і в судовому розгляді клопотань від учасників кримінального провадження про обрання щодо нього запобіжного заходу не надходило, тому у суду не має законних підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази: оптичний носій (компакт диск СD-R, ємністю 700 Мб) з відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди суд вважає необхідним залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 349, 368-370, ч. 2, 3 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 135 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 135 КК України у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк два роки та за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.02.2015 р. покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю два роки. Призначені покарання виконуються самостійно.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: оптичний носій (компакт диск СD-R, ємністю 700 Мб) з відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя ОСОБА_1