ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 28.08.2014р. за №0002273, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. с.Середнього Вільнянського р-ну Запорізької обл., громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного місця мешкання не має, раніше судимого: 30.10.2013р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2013 року ОСОБА_5 був засуджений за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, до 200 (двохсот) годин громадських робіт.

30.11.2013 року вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя набрав законної сили і звернутий до виконання. 26.02.2014 року ОСОБА_5 з`явився до Хортицького РВ КВІ, де того ж дня під розпис ознайомлений з правилами та порядком відбування кримінального покарання у вигляді громадських робіт, попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, призначеного вироком суду. Також, ОСОБА_5 надано направлення на відбування покарання у вигляді громадських робіт у Хортицькому територіальному відділенні МКП «Основаніє».

До вібування покарання, вказаного у вироку, ОСОБА_5 приступив 26.02.2014 року. Станом на 15.03.2016 рік ОСОБА_5 відпрацював 24 години з призначених судом 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Починаючи з 28.05.2014 року, ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя, який набрав законної сили, до покарання у вигляді громадських робіт, з метою ухилення від подальшого відбування 176 годин громадських робіт, діючи умисно, до Хортицького територіального відділенні МКП «Основаніє», а також до Хортицького РВ КВІ без поважних причин перестав з`являтися, тим самим ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Він щиро кається в скоєному. Просить не позбавляти його волі та дати шанс виправитися і жити нормальним життям.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи засудженим до покарання у вигляді громадських робіт, ухилився від відбування громадських робіт, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, призначене за попереднім вироком суду покарання у вигляді громадських робіт до теперішнього часу не виконав, не працює, не одружений, утриманців немає, постійного місця мешкання немає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

З урахуванням вищевказаного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень суд вважає покарання у вигляді арешту, яке слід обрати в межах санкції відповідної статті КК України.

Крім того, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2013р. за ст. 125 ч.1 КК України до 200 (двохсот) годин громадських робіт, з яких на момент постановлення даного вироку відбув 56 годин, невідбута частина даного покарання складає 144 години. Кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_5 обвинувачується в межах даного кримінального провадження, останній вчинив до повного відбуття покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2013р.

На підставі цього, суд вважає необхідним визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2013р., із застосуванням правил ч.1 ст.72 КК України, перевівши 144 години громадських робіт у 18 днів арешту, із розрахунку 8 годин громадських робіт відповідає 1 дню арешту.

З метою забезпечення виконання даного вироку суду, запобігання спробам обвинуваченого ухилитися від виконання вироку та вчинити інші кримінальні правопорушення, суд вважає необхідним змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили.

Строк попереднього ув`язнення (з моменту затримання по день набрання вироком суду законної сили) за даним кримінальним провадженням слід врахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання з дотриманням вимог ч.5 ст.72 КК України.

Речові докази, процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.368,370,374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді арешту строком 2 (два) місяці.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2013р., із застосуванням правил ч.1 ст.72 КК України, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 місяців 10 днів арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою в Запорізькому СІЗО УДПтСУ в Запорізькій області, взявши його під варту негайно із зали суду.

Строк відбуття покарання рахувати з 01 червня 2016р.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_5 зарахуватистрок його попереднього ув`язнення з 01.06.2016р. по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим, що тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

01.06.2016