печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України
28 вересня 2016 року

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_1 за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Обгрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що Військовою прокуратурою Київського гарнізону Центрального регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000252 від 29.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України.

В рамках досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби, обіймаючи посаду механіка ремонтного відділення автомобільної техніки ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні солдата, 19.07.2016 приблизно о 19:00, в умовах особливого періоду, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999 року, самовільно, без дозволу командування, без поважних причин залишив НВМКЦ «Головний військовий клінічний госпіталь» (м. Київ, Печерський район, вул. Госпітальна, 18), де перебував на стаціонарному лікуванні та направився до місця свого проживання у смт. Рокитне Роткитнівського району Рівненської області, де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, доки 29.08.2016, о 21:00 співробітниками Військової служби правопорядку був доставлений до військової прокуратури Київського гарнізону, після чого того ж дня, приблизно о 21:30, під час перевезення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 здійснив втечу, у подальшому 18.09.2016 прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де пробув до 20.09.2016 та надалі здійснив самовільне залишення військової частини і переховувався за місцем проживання до 28.09.2016, 06:30, коли співробітниками Військової служби правопорядку був доставлений до військової прокуратури Київського гарнізону ( АДРЕСА_1 ).

28.09.2016 солдат ОСОБА_2 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

Того ж дня солдату ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем строкової служби.

Слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що солдат ОСОБА_2 вчинив тяжкий злочин, існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

2) Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: у зв`язку із тим, що є підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може як у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

3) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Посилаючись на викладене, слідчий вважав неможливим запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив задовольнити. Прокурор вважав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки він неодноразово залишав місце несення служби, усвідомлюючи протиправність своїх дій.

Підозрюваний, захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечували, вважаючи, що прокурором не доведено неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Підозрюваний зазначив, що залишав місце несення служби, оскільки не мав іншого виходу, так як він хворів, а йому не було забезпечено обстеження та належне медичне лікування.

Просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання в с. Рокитне Рівненської області.

Прокурор заперечив, що до ОСОБА_2 неможливо застосувати домашній арешт за місцем постійного проживання, оскільки він є військовослужбовцем строкової служби та має перебувати за місцем несення служби. Також вказав, що пояснення підозрюваного в частині ненадання йому допомоги не відповідають дійсності, оскільки вперше він покинув місце несення служби, знаходячись на стаціонарному лікуванні НВМКЦ «Головний військовий клінічний госпіталь». За час відсутності у військовій частині ОСОБА_2 не звернувся за проходженням обстеження, а перебував за місцем проживання, чим також спростовуються його пояснення.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання про застосування запобіжного заходу, надходить до наступного висновку.

ОСОБА_2 є підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України згідно повідомлення про підозру від 28.09.2016 /а. м. 45-47/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_2 інкримінованого йому кримінального правопорушення містяться у їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування та долучених до клопотання, а саме повідомленнях про вчинення кримінального правопорушення від 15.08.2016 №2012 і 29.08.2016 №91/кд/4364, довідці ЦУВСП №282, матеріалах службового розслідування від 30.08.2016, протоколах допитів як свідків співробітників Військової служби правопорядку, поясненнях військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 і капітана ОСОБА_4 .

Щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо підозрюваного слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_2 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, що оцінені в тому числі в сукупності з даними про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, середню спеціальну освіту, є військовослужбовцем строкової служби та за місцем несення служби характеризується посередньо, не одружений, та стан його здоров`я, а також конкретні обставини кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_2 залишав місце несення служби без відповідного дозволу неодноразово, чітко усвідомлюючи протиправність таких дій та передбачаючи їх ймовірні наслідки, що не стало для нього стримуючим фактором.

Слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, та вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки у зв`язку із встановленням обґрунтованої підозри, доведеністю існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особи підозрюваного та конкретних обставин правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_2 , вважаю, що більш м`який запобіжний захід не зможе ефективно запобігти наявним в провадженні ризикам.

При цьому на виконання ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи конкретні обставини правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_2 , дані про його особу, майновий та сімейний стан, вважаю із врахуванням принципів розумності і співмірності, необхідним визначити розмір застави в мінімальних межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що відповідно становить 27 560 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Крім того, у відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України вважаю необхідним покласти на підозрюваного у разі звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_1 , погоджене прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_2 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне, Рокитнівського району, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обраховувати з 06 год. 30 хв. 28 вересня 2016 року, тобто до 06 год. 30 хв. 26 листопада 2016 року.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що відповідно становить 27 560 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок суду та надати документ, що це підтверджує, слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні. Депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

р/р 373 110 010 028 07;

МФО (код банку) 820019;

ЗКПО 02 896 745;

ЄДРПОУ банку: 38004897;

Банк одержувача: УДКСУ в Печерському районі ГУ ДКСУ в м. Києві.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_2 у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки.

Строк дії ухвали слідчого судді та термін дії покладених на ОСОБА_2 обов`язків визначити в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 28 листопада 2016 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_6