№ 207/1128/16-к
№ 1-кп/207/258/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2016 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000051 за звинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хутірське Петриківського району Дніпропетровської області , громадянина України , освіта середня , не працюючого , не одруженого , немаючого на утриманні неповнолітніх дітей , який зареєстрований по АДРЕСА_1 та мешкає по АДРЕСА_2 , не судимого ,

за ч. 1 ст. 190 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

9 січня 2016 року приблизно о 23.30 годині , знаходячись біля будинку 20 по вулиці М. Лисенка у м. Дніпродзержинську , ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману , керуючись корисливим мотивом та корисливою метою , попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон під приводом здійснення дзвінку , при цьому не маючи намір повертати йому телефон . В подальшому , після того як ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Нокіа 220» , вартість якого становить 510 гривень відповідно до висновку експерта № 6/34-102 від 4 березня 2016 року , який знаходився у силіконовому чохлі для мобільного телефону марки «Нокіа 220» , вартість якого становить 133 гривні 33 копійки відповідно до висновку експерта № 6/34-102 від 4 березня 2016 року , в якому знаходилась флеш-карта пам`яті «Micro SD HS 4 GB Class4» , вартість якої становить 50 гривень відповідно до висновку експерта № 6/34-102 від 4 березня 2016 року , який належав ОСОБА_4 - матері ОСОБА_6 . ОСОБА_5 , усвідомлюючи , що ОСОБА_6 не контролює своє майно , заволодів вказаним телефоном та, не повертаючи вказане майно власнику , зник з місця злочину , чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 693 гривні 33 копійки .

Таким чином , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 190 КК України 2001 року , тобто заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство ) .

15 квітня 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідно до ст. 471 КПК України була укладена угода про примирення .

Згідно з укладеною угодою обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України 2001 року .

Обвинувачений та потерпіла також дійшли згоди стосовно виду та міри покарання обвинуваченому у вигляді штрафу на користь держави в сумі 510 гривень .

Суд , дослідивши матеріали кримінального провадження , вважає , що угода про примирення підлягає затвердженню .

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду .

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим .

Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого , підозрюваного або обвинуваченого . Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим , захисником і представником або за допомогою іншої особи , погодженої сторонами кримінального провадження ( крім слідчого , прокурора або судді ) . Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків , злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення .

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України 2001 року , яке згідно ст. 12 КК України 2001 року , є злочином невеликої тяжкості .

Судом з`ясовано , що обвинувачений розуміє права , визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України , наслідки укладення та затвердження угоди , передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України , характер обвинувачення , вид покарання та інші заходи , які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом . Потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди , передбачені ст. 473 КПК України .

Суд переконався , що укладення сторонами угоди є добровільним , тобто не є наслідком застосування насильства , примусу , погроз чи наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин , ніж ті , що передбачені в угоді .

Судом встановлено , що умови угоди відповідають вимогам КК України 2001 року та КПК України , що відсутні умови , які суперечать інтересам суспільства чи порушують права , свободи та інтереси сторін або інших осіб .

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим .

Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 із призначенням ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.

Згідно ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду , який затвердив таку угоду , з клопотанням про скасування вироку . Клопотання про скасування вироку , яким затверджена угода , може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення .

Керуючись ст. 314 , 369 371 , 373 376 , 475 КПК України , суд

З А С У Д И В

Затвердити укладену 15 квітня 2016 року угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України 2001 року , та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу на користь держави в сумі 510 гривень .

Речовий доказ по справі договір про надання фінансового кредиту під заставу , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження , зберігати в матеріалах кримінального провадження .

Стягнути з ОСОБА_5 на корись держави вартість проведення експертизи в сумі 351 гривня 84 копійки .

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання .

Вирок може бути оскаржено з підстав , передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України , до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Суддя ОСОБА_1