УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.08.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підзахисного ОСОБА_4 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, на незаконне тримання під вартою, -
Заявник звернувся зі скаргою, в якій зазначив, що згідно вироку Корюківського районного суду Чернігівської області від 20.05.2015 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 289 КК України. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 27.11.2015 року вирок суду першої інстанції залишено без змін. Вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 20.05.2015 року запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрано у вигляді особистого зобов`язання.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.07.2016 року ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області скасовано і справу направлено на новий апеляційний розгляд.
Посилаючись на ст. 206 КПК України захисник вказує, що на даний час ОСОБА_4 утримується під вартою без законних підстав, а тому вважає, що він підлягає негайному звільненню з-під варти.
Захисник ОСОБА_5 в судові засідання 03.08.2016 року та 09.08.2016 року не з`являвся, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, повідомив, що в судовому засіданні брати участь не буде.
В судовому засіданні ОСОБА_4 , який зазначив, що свої інтереси буде представляти самостійно без участі захисника, скаргу захисника підтримав в повному обсязі, просив звільнити з-під варти.
Прокурор прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 , яка виконувала повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні під час апеляційного розгляду справи, зазначила, що ОСОБА_4 утримується під-вартою згідно вироку Корюківського районного суду Чернігівської області, який набрав законної сили, а тому вважає, що підстави для задоволення скарги захисника відсутні.
Вислухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 , доводи прокурора, оглянувши матеріали особової справи ОСОБА_4 , оцінивши представлені матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що згідно вироку Корюківського районного суду Чернігівської області від 20.05.2015 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 289 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу обрано у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 27.11.2015 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
В силу вимог ч.ч. 2, 4 ст. 532 КПК України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховного Суду України набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Стаття 533 КПК України регламентує, що вирок або ухвала суду, які набрали законної, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
В частині 2 ст. 534 КПК України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.
Аналізуючи зміст викладених вище норм закону, слідчий суддя зазначає, що 27.11.2015 року вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 20.05.2015 року набрав законної сили і підлягає безумовному виконанню.
Зі змісту розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, виданого Корюківським районним судом Чернігівської області 08.12.2015 року, вказаний вище вирок був звернутий до виконання у зв`язку з набранням ним законної сили.
Згідно протоколу затримання особи 22.01.2016 року ОСОБА_4 був затриманий.
В подальшому засуджений ОСОБА_4 був направлений до Житомирської виправної колонії № 4 (м. Житомир) для відбування покарання.
Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.07.2016 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 27.11.2015 року, справу направлено на новий апеляційний розгляд. Питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 з-під варти судом не вирішувалось.
Згідно ч.2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчим суддею в судовому засіданні на підставі досліджених процесуальних рішень встановлено, що ОСОБА_4 утримується під вартою на підставі вироку Корюківського районного суду Чернігівської області від 20.05.2015 року, який не скасований, набрав законної сили та є обов`язковим до виконання.
З огляду на викладене вище, скарга захисника ОСОБА_5 про незаконне тримання під вартою засудженого ОСОБА_4 є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 206, 532-534 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підзахисного ОСОБА_4 , який засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, про незаконне тримання під вартою відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1