Номер провадження № 1-кп/243/329/2016
Номер справи 243/2704/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«04» квітня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
- прокурора ОСОБА_3
- обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000354 від 11 лютого 2016 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 31 березня 2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, інваліда третьої групи, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.
В С Т А Н О В И В:
26 вересня 2015 року приблизно о 18:00 годині ОСОБА_4 , проходив повз озера «Рапне», що розташоване по вул. Рапно - Набережній в м. Слов`янську, де помітив дикоростучу рослину конопель. Після чого у ОСОБА_4 , виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, для особистого вживання без мети збуту.
Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, 26 вересня 2015 року, приблизно о 18:00 годин, знаходячись біля озера «Рапне», ОСОБА_7 діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, руками зламав верхівку дикоростучої рослини коноплі, та поклав її в карман надягнутої на ньому куртки, тим самим вчинив незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, масою 11,3 г для особистого вживання, без мети збуту, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом (у перерахунку на суху речовину загальна маса складає 10,17 г). Вищевказаний наркотичний засіб громадянин ОСОБА_8 переніс до місця свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де розклав вказану рослину коноплі на серванті в зальній кімнаті з метою її сушіння, тим самим став незаконно, в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обороту наркотичних засобів, психотропних речовин і зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року з подальшими змінами від 22 грудня 2006 року, зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб, без мети збуту, для особистого вживання.
Через пару днів, а саме 28 вересня 2015 року, після того як наркотична речовина висохла, ОСОБА_4 з метою доведення свого протиправного умислу до кінця, руками перетер рослину коноплі і склав у два паперових згортки особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 11,3 г, і залишив для подальшого незаконного збереження за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 .
06 березня 2016 року приблизно о 18.00 годин ОСОБА_4 переніс два паперових згортки з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою 11,3 г, до місця свого тимчасового проживання, в квартиру, що належить його знайомій - ОСОБА_9 , та яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де і залишив наркотичний засіб для незаконного подальшого збереження, без мети збуту, про що власницю квартири не повідомив та в свій протиправний умисел не посвятив.
07 березня 2016 року в період часу з 07 години 05 хвилин по 07 години 50 хвилин, співробітниками Слов`янського відділення поліції Краматорського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області на підставі ухвали слідчого судді єд.унік. № 243/1361/16-к, був проведений обшук житла, за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_9 , та де тимчасово мешкає ОСОБА_4 , в ході проведення якого, було виявлено та вилучено два паперових згортки, в кожному з яких знаходилася речовина рослинного походження загальною масою 11,3 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом (у перерахунку на суху речовину загальна маса складає 10,17 г), яку ОСОБА_4 незаконно, в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обороту наркотичних засобів, психотропних речовин і зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року з подальшими змінами від 22 грудня 2006 року, придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 2011 року № 796, відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і їх аналогів» від 15 лютого 1995 року зі змінами та доповненнями канабіс віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений.

Згідно Наказу Міністерства Охорони Здоров`я України від 29 липня 2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 07 жовтня 2010 року № 900/18195 (Таблиця №1)- особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс в перерахунку на суху речовину ( сухий залишок) масою 10,17 гр. вилучений у ОСОБА_4 не відноситься до невеликих розмірів і маса особливо небезпечного наркотичного засобу є достатньою для притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме - незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
30 березня 2016 року Прокурор Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області юрист 2 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000354 від 11 лютого 2016 року, з одного боку та підозрюваний ОСОБА_4 ,з іншого боку, за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщені Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Центральна (К. Маркса), буд. № 3 «В», уклали Угоду про визнання винуватості.

Згідно наданої суду разом з Обвинувальним актом Угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; б) сприяти досудовому слідству. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 309 ч. 1 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850,00 гривень.

Згідно даної угоди Прокурор Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області юрист 2 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000354 від 11 лютого 2016 року та обвинувачений ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначеному злочині. Також вказаною Угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850,00 гривень.

В Угоді передбачені наслідки укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику адвокату ОСОБА_5 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити Угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена Угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода, завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1.4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження Угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості між Прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області юристом 2 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000354 від 11 лютого 2016 року та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 246 від 17 березня 2016 року була проведена на підставі Постанови слідчого від 10 березня 2016 року і витрати на її проведення стороною обвинувачення не сплачувалися, про що свідчить Довідка про витрати на проведення експертизи №246 від 17 березня 2016 року в кримінальному провадженні № 0000354 від 11 лютого 2016 року з вказаним на ній розрахунковим рахунком Донецького Науково - дослідного Експертно криміналістичного центру ГУМВС України в Донецькій області.

Разом з тим, види процесуальних витрат у кримінальному провадженні визначені в Главі 8 КПК України і за змістом норм цієї Глави під процесуальними витратами розуміються витрати, понесені сторонами кримінального провадження. Зокрема, відповідно до положень ч.1 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 2,4 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Експертам, спеціалістам, перекладачам оплачується проїзд, а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що положення частини другої статті 124 КПК України застосовуються в разі здійснення фактичних витрат стороною обвинувачення на оплату експерту проїзду та добових в разі переїзду до іншого населеного пункту, а також винагороди за виконану роботу, якщо це не є службовим обов`язком експерта.

Оскільки у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 стороною обвинувачення таких витрат не було здійснено, підстав для прийняття рішення про стягнення з обвинуваченого на користь держави вартості експертизи, проведеної спеціалізованою державною експертною установою за дорученням слідчого, немає.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі: вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , два поліетиленових пакети з речовинами (в перерахунку на суху речовину) масами 3,72 гр., 5,15 гр., 24,12 гр., 9,49 гр., 45,88 гр., залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000354 від 11 лютого 2016 року на підставі Постанови слідчого від 18 березня 2016 року , що зберігаються в камері речових доказів Слов`янського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області за Квитанцією № 126 від 18 березня 2016 року - після набуття вироком чинності у відповідності до п.4 ч.9 ст. 100 КПК України знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Затвердити Угоду від 30 березня 2016 року про визнання винуватості між Прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області юристом 2 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000354 від 11 лютого 2016 року та обвинуваченим ОСОБА_10 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_6 винуватим за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.

Призначити ОСОБА_11 узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн., на користь держави.

Захід забезпечення кримінального провадження, відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Речові докази по справі: вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , два поліетиленових пакети з речовинами (в перерахунку на суху речовину) масами 3,72 гр., 5,15 гр., 24,12 гр., 9,49 гр., 45,88 гр., залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000354 від 11 лютого 2016 року на підставі Постанови слідчого від 18 березня 2016 року , що зберігаються в камері речових доказів Слов`янського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області за Квитанцією № 126 від 18 березня 2016 року - у відповідності до п.4 ч.9 ст. 100 КПК України знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .