Справа №487/423/16-к 11.07.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/493/16 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 ;
- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.
Просить призначити покарання, не пов`язане с позбавленням волі.
Короткий зміст рішення суду 1-й інстанції.
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, до цього покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.10.2015 р. і остаточно призначено до відбуття - 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого.
Вважає покарання надмірно суворим. Зазначає про своє активне сприяння у розкритті злочину, щире каяття та повернення потерпілому майна з відшкодуванням моральної і майнової шкоди.
Встановлені судом 1-ї інстанції обставини.
ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що 11 листопада 2015 року, діючи повторно, перебуваючи у приміщенні станції технічного обслуговування у АДРЕСА_3 , та, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_9 та інших осіб, реалізуючи свій корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, взяв набір інструментів у коробці та поклав їх собі під одежу, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілому майнову шкоду у розмірі 867 грн. 96 коп.
Скоєне обвинуваченим кваліфіковане судом за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та думку його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення покарання без зміни та виключення із вироку визнання судом обтяжуючої покарання обставини, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Обставини провадження, доведеність вини, кваліфікація скоєного ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюються, внаслідок чого, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевірялись.
Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання № за № 7 від 24.10.2003 р. (з наступними змінами та доповненнями), відповідно до правил п.1 ч.1 ст.65 КК України, суди повинні призначати покарання у межах, встановлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але з урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, щиро покаялись, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, неповнолітнім, інвалідам, особам похилого віку, та призначати більш суворе покарання за злочини, вчиненні на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованої групи тощо.
Що стосується покарання обвинуваченого у цьому провадженні, то воно призначене у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням суспільної небезпеки скоєного (злочин середньої тяжкості), даних про особу ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий за корисливі злочині, за місцем помешкання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, на обліках у психіатра і нарколога не перебуває, пом`якшуючих покарання обставин - щирого каяття, визнання вини, відшкодування майнової шкоди, активного сприяння розкриттю злочину, обтяжуючої покарання обставини - вчинення кримінального правопорушення повторно.
Зваживши на зазначене, а також, що обвинуваченим вчинено новий аналогічний корисливий злочин у період іспитового строку за попереднім вироком, суд дійшов висновку про необхідність ізоляції ОСОБА_6 від суспільства та на визначений у вироку строк.
З цим висновком суд апеляційної інстанції погоджується, підстав для пом`якшення призначеного покарання - визначення його без позбавлення волі - не вбачає, оскільки ОСОБА_6 схильний до продовження злочинної діяльності, а отже становить підвищену небезпеку для суспільства, а отже має бути від нього ізольований.
Посилання в апеляції на пом`якшуючі обставини є не суттєвим, оскільки усі вони вже враховані судом при мотивуванні вироку, внаслідок чого покарання обвинуваченому призначене у нижчій межі санкції кримінального закону, встановленої для позбавлення волі.
З урахуванням п`яти попередніх судимостей та відсутності у провадженні обставин, які б істотно знижували суспільну небезпеку особи обвинуваченого, призначення ОСОБА_6 покарання менш суворого, ніж позбавлення волі, суперечить вище наведеним засадам ст.65 КК України.
За сукупністю вироків застосовано принцип частково складання та приєднано лише шість місяців позбавлення волі, що також не можна вважати надмірно суворим.
За такого, доводи скарги є неприйнятними, тому постановлений щодо ОСОБА_6 вирок у частині призначеного покарання зміні не підлягає.
Разом з тим, апеляційний суд визнає за необхідне, на підставі ч.2 ст.404 КПК України, вийти за межі апеляційних вимог в інтересах обвинуваченої особи та виключити із мотивувальної частини вироку висновок суду про наявність у діях ОСОБА_6 обтяжуючої покарання обставини - вчинення кримінального правопорушення повторно, оскільки ця обставина є кваліфікуючою ознакою злочину за ч.2 ст.185 КК України і, відповідно до правил ч.4 ст.67 КК України, її не можна ще раз враховувати при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Тому апеляційну скаргу обвинуваченого має бути задоволено частково.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.404,405,407,424,426,532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Виключити із мотивувальної частини вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 8 квітня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 висновок суду щодо наявності у діях обвинуваченого ОСОБА_6 обтяжуючої покарання обставини - вчинення кримінального правопорушення повторно.
В іншій частині цей вирок районного суду залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий
Судді: