Справа № 130/2435/16-к
Провадження №11-сс/772/422/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
третьої особи : ОСОБА_8
слідчого : ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2016 року про часткове задоволення клопотання слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9
про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000911 від 21.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України ,-
в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2016 року клопотання слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 про арешт майна задоволено частково.
Накладено у кримінальному провадженні № 0000911 від 21.10.2016 року арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки « ЗІЛ-131 кран маніпулятор» д.н.з. НОМЕР_1 ,1976 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , належного ОСОБА_8 , мешканцю АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 28.11.2014 року центром ДАІ 0510, лише із забороною його відчуження.
Накладено у кримінальному провадженні № 0000911 від 21.10.2016 року арешт на тимчасово вилучене майно, а саме : кругляк дубу та ясеню в кількості одинадцять полін, які знаходяться на майданчику Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області .
В іншій частині клопотання - відмовлено .
Не погодившись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2016 року в частині накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000911 від 21.10.2016 року на тимчасово вилучене майно, а саме : автомобіль марки « ЗІЛ-131 кран маніпулятор» д.н.з. НОМЕР_1 ,1976 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , належного ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане 28.11.2014 року центром ДАІ 0510, із забороною його відчуження - скасувати.

У цій частині постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000911 від 21.10.2016 року на тимчасово вилучене майно, а саме : автомобіль марки « ЗІЛ-131 кран маніпулятор» д.н.з. НОМЕР_1 ,1976 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , належного ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 28.11.2014 року центром ДАІ 0510, із забороною його відчуження відмовити.
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що слідчий суддя необґрунтував яким чином автомобіль марки « ЗІЛ -131 кран маніпулятор» д.н.з. НОМЕР_1 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, не встановлено, що автомобіль марки « ЗІЛ -131 кран маніпулятор» д.н.з. НОМЕР_1 належний ОСОБА_8 , перевозив саме викрадене майно, не вказано його власника, не взято до уваги те, що слідчим всупереч вимог ст.98 КПК України не було долучено до матеріалів провадження будь- яких відомостей на обґрунтування, що арешт майна, і що жоден інший захід не забезпечить здійснення кримінального провадження .

Крім того, накладаючи арешт на майно з метою забезпечення зберігання речових доказів, в ухвалі слідчого судді не зазначено під які саме ознаки речового доказу підпадає автомобіль, не зазначено, які об`єкти повинні зберігатись на даному автомобілі, щоб забезпечити їх збереження.

Вважає, що слідчим суддею порушено вимоги ст.170,173 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , які просили задоволити апеляційну скаргу, пояснення слідчого ОСОБА_9 , який просив залишити рішення суду без змін, оскільки автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000911 від 21.10.2016 року , обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчий суддя належним чином дослідив викладені у клопотанні слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 про арешт майна обставини, перевірив доводи ОСОБА_8 та прийняв законне, обґрунтоване рішення, належним чином умотивоване.

Згідно матеріалів провадження 21.10.2016 року до ЄРДР внесено повідомлення про вчинення кримінального провадження , передбаченого ч.2 ст.185 КК України .

Під час досудового розслідування встановлено, що лісоматеріали кругляк дубу, ясеню в кількості 11 полін є предметом злочину, автомобіль марки « ЗІЛ -131 кран маніпулятор» д.н.з. НОМЕР_1 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Згідно матеріалів кримінального провадження, постановою слідчого автомобіль марки « ЗІЛ -131 кран маніпулятор» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Твердження в апеляційній скарзі, що автомобіль не може бути знаряддям вчинення крадіжки, оскільки немає власника є безпідставними, оскільки цей факт не виключає вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Як встановлено, сам ОСОБА_8 не заперечує, що перевозив майно, яке йому не належало, тобто, чуже.

У апеляційній скарзі ОСОБА_8 вказує, що слідчий суддя необґрунтовано послався на те, що продаж майна або настання інших наслідків можуть перешкодити кримінальному провадженню. Дані посилання є надуманими.

Вирішуючи питання, щодо часткового задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя в дотримання вимог ч.4 ст.173 КПК України врахував те, що автомобіль марки « ЗІЛ -131 кран маніпулятор» д.н.з. НОМЕР_1 , власником ОСОБА_8 використовується у підприємницькій діяльності і що накладення арешту може призвести до зупинення або надмірного обмеження підприємницької діяльності.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування рішення слідчого судді, яке відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.. 422 КПК України, суд апеляційної інстанції ,-
П о с т а н о в и в:
В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_8 відмовити.
Ухвалу слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2016 року про часткове задоволення клопотання слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 про арешт майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом:
Суддя: