Справа № 333/4002/16-к
Провадження №1-в/333/384/16
УХВАЛА
Іменем України
15 серпня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши заяву головного психіатра Департаменту охорони здоров`я За порізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
04.08.2016 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 .

В заяві зазначено, що ОСОБА_8 з 01.03.2016 року знаходиться на диспансерному обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, стан медикаментозної ремісії ». Психічний стан хворої змінився у березні 2009 року, коли безпідставно висловлювала думки про самогубство, невиліковну хворобу у доньки, заявляла, що «внутрішній голос сказав, що дитина померла». У кінці травня 2009 року кинула дитину з мосту у р. Дніпро. Пройшла амбулаторну СПЕК в КУ «ОКПЛ» ЗОР, потім - стаціонарну. Визнана такою, що неосудна. 15.10.2009 року Апеляційний суд Запорізької області постановив застосувати по відношенню до хворої примусової міри медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із суворим типом нагляду. З 08.12.2009 р. по 28.05.2015 р. ОСОБА_8 знаходилась на примусовому лікуванні в Українській психіатричній лікарні із суворим типом нагляду м. Дніпропетровська. 13.05.2015 року постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області примусові міри медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із суворим типом нагляду були змінені на примусове лікування в психіатричній лікарні з загальним типом нагляду. З 28.05.2015 р. по 03.03.2016 р. знаходилась на лікуванні в КУ «ОКПЛ» ЗОР. 01.03.2016 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя примусова міра медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні з загальним типом нагляду на амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку. За останні 6 місяців хвора регулярно відвідує дільничного лікаря - психіатра, приймає підтримуюче лікування, але психічний стан ОСОБА_8 формально упорядкована, однак, буває дратівливою. Критика до своєї хвороби та скоєного правопорушення недостатня. Термін нагляду за хворою короткий. Згідно акту комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_8 потребує продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник лікарні та лікар психіатр заяву підтримали та просили суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.

Прокурор та захисник проти задоволення заяви не заперечували.

Згідно ст. 512 КПК України участь ОСОБА_8 у судовому засіданні визнана судом необов`язковою.

Суд, заслухавши представника комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня», думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 з 01.03.2016 року знаходиться на диспансерному обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, стан медикаментозної ремісії ».

Психічний стан хворої змінився у березні 2009 року, коли безпідставно висловлювала думки про самогубство, невиліковну хворобу у доньки, заявляла, що «внутрішній голос сказав, що дитина померла».

У кінці травня 2009 року кинула дитину з мосту у р. Дніпро. Пройшла амбулаторну СПЕК в КУ «ОКПЛ» ЗОР, потім - стаціонарну. Визнана такою, що неосудна.

15.10.2009 року Апеляційний суд Запорізької області постановив застосувати по відношенню до хворої примусової міри медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із суворим типом нагляду.

З 08.12.2009 р. по 28.05.2015 р. ОСОБА_8 знаходилась на примусовому лікуванні в Українській психіатричній лікарні із суворим типом нагляду м. Дніпропетровська.

13.05.2015 року постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області примусові міри медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із суворим типом нагляду були змінені на примусове лікування в психіатричній лікарні з загальним типом нагляду.

З 28.05.2015 р. по 03.03.2016 р. знаходилась на лікуванні в КУ «ОКПЛ» ЗОР.

01.03.2016 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя примусова міра медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні з загальним типом нагляду на амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку.

За останні 6 місяців хвора регулярно відвідує дільничного лікаря - психіатра, приймає підтримуюче лікування, але психічний стан ОСОБА_8 формально упорядкована, однак, буває дратівливою. Критика до своєї хвороби та скоєного правопорушення недостатня. Термін нагляду за хворою короткий.

Згідно акту комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_8 потребує продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Згідно ч.2 ст.95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та продовжити застосування примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.19, 22 Закону України Про психіатричну допомогу, ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Заяву головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити застосування примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 , 1982 р.н.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом семі днів з моменту її проголошення.

Суддя Комунарського районного
суду м.Запоріжжя ОСОБА_1