Номер провадження 11-кп/788/175/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Хуліганство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження №11-кп/788/175/16, внесеного в ЄРДР за №0004986 від 05 вересня 2015 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 08.12.2004р. за ст.ст.296 ч.1, 186 ч.2, 69, 187 ч.1, 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,

2) 22.04.2011р. за ст.185 ч.2, ст.69 КК України до виправних робіт на строк 1 рік з утриманням 15% заробітної плати,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,-

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , в якій апелянт просить змінити вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 грудня 2015 року в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 , а саме перекваліфікувати його дії з ч.3 ст.296 на ч.1 ст.296 КК України, та вважати засудженим за ч.1 ст.296 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України до покарання у виді штрафу 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 240 годин громадських робіт.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні хуліганства, вважає вирок суду таким, що підлягає зміні через неправильну кваліфікацію судом дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.296 КК України, оскільки на момент вчинення інкримінованого злочину судимість за ч.1 ст.296 КК України за вироком Зарічного районного суду м.Суми від 08 грудня 2004 року була погашена.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину за таких обставин.

04 вересня 2015 року о 21год. 40хв., обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння разом із ОСОБА_9 , під`їхав до будинку охоронця, який знаходиться на території садового товариства «Фрунзенець» по вул.Садовій, розуміючи, що перебуває у громадському місці, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, а відтак і до загальноприйнятих норм і правил поведінки, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у нахабному поводженні, а саме проникненні на прибудинкову територію будинку охоронця, шляхом зриву мотузки, на яку зачинялася калитка, самовільно зайшов до будинку охоронця, де в одній із кімнат виявив ОСОБА_10 . ОСОБА_7 сказав ОСОБА_10 щоб той відчинив ворота та, не дочекавшись, поки останній відповість на його вимогу, продовжив свої хуліганські дії та, виявляючи особливу зухвалість, умисно, безпричинно, з мотивів явної неповаги до суспільства та загальноприйнятих норм і правил поведінки в суспільстві, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, наніс три удари кулаком правої руки в нижню ліву частину обличчя потерпілого ОСОБА_10 .

Заслухавши суддю доповідача про зміст оскарженого судового рішення та апеляційної скарги, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який погоджується з вимогами апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

У відповідності до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 ніким не оспорювалися і докази щодо них на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин кримінального провадження, дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст.296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені особою, раніше судимою за хуліганство.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Згідно ч.5 ст.90 КК України якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.

Отже, з дня відбуття особою загального покарання за сукупністю злочинів повинен починатися перебіг строків погашення судимості за кожний із злочинів (окремо і самостійно) і спливати відповідно до правил, встановлених у ст.89 КК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_7 вироком Зарічного районного суду м. Суми від 08 грудня 2004 року визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.296 ч.1, 186 ч.2, 187 ч.1 КК України, за ч.1 ст.296 йому призначено покарання 6 місяців арешту, та за сукупністю злочинів йому остаточно призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнився по відбуттю строку покарання 28 лютого 2008 року.

17 грудня 2010 року ОСОБА_7 знову вчинив злочин, за який вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 квітня 2011 року його визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді виправних робіт на строк один рік за місцем роботи з відрахуванням із суми заробітку 15 відсотків в доход держави.

З урахуванням положень п.5 ч.1 ст.89 та ч.5 ст.90 КК України, строк судимості ОСОБА_7 за ч.1 ст.296 КК України згідно вироку Зарічного районного суду м. Суми від 08 грудня 2004 року погашений 28 лютого 2009 року, тобто до вчинення ним нового злочину (17 грудня 2010 року).

Отже, станом на 4 вересня 2015 року судимість ОСОБА_7 за ч.1 ст.296 КК України була погашена, а тому в діях обвинуваченого ОСОБА_7 відсутня кваліфікуюча ознака вчинення злочину особою, раніше судимою за хуліганство.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що в частині юридичної кваліфікації вирок суду не можна визнати законним, оскільки суд неправильно застосував кримінальний Закон, тому на підставі ст.413 КПК України, його необхідно змінити, виключивши з вироку посилання на кваліфікуючу ознаку повторність та перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.3 ст.296 КК України на ч.1 цієї ж статті, призначивши покарання в межах санкції ч.1 ст.296 КК України.

У відповідності до ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи, що дії ОСОБА_7 який є раніше судимим, скоїв злочин у у стані алкогольного сп`яніння, перекваліфіковано з ч.3 на ч.1 ст.296 КК України, яка відноситься до злочину невеликої тяжкості, відсутність у потерпілого ОСОБА_10 претензій до обвинуваченого, який працевлаштований, має постійне місце проживання, не перебуває на обліках у лікарів нарколога і психіатра, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття обвинуваченого, сімейний стан - одружений, має малолітню дитину, позитивну характеристику за місцем проживання, колегія суддів вважає за можливе застосувати до нього ст.69 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 405,407,408,413,418,419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовільнити.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині кваліфікації дій та призначеного йому покарання.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.3 ст.296 КК України на ч.1 ст.296 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.296 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України до покарання у виді штрафу 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4