Провадження № 1-кс/761/7620/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у місті Києві майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУ Національної поліції у місті Києві майор поліції ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000361 від 20.04.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України.

Своє клопотання слідчий мотивує наступним. Слідчим управлінням ГУ Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000361 від 20.04.2015 за фактом незаконного заволодіння учасниками організованої групи автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України, що було розпочато на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2015. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у липні 2013 року для прикриття протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним заволодінням транспортними засобами, придбали ТОВ «УМРК» та, використовуючи реквізити зазначеного суб`єкта господарської діяльності, упродовж липня-вересня 2013 року уклали низку фіктивних угод щодо оренди транспортних засобів, в тому числі 2 вересня 2013 року з ОСОБА_8 - чоловіком ОСОБА_5 договір оренди автомобіля «Мітсубіші-Лансер» державний номерний знак НОМЕР_1 . В подальшому, невстановлена особа, використовуючи підроблені паспорт громадянина України та облікову картку платника податків на ім`я ОСОБА_5 та оригінальне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «Мітсубіші-Лансер» державний номерний знак НОМЕР_1 , 12.09.2013 у приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_9 видала довіреність ВТМ №415802, якою уповноважила мешканців Івано-Франківської області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчиняти будь-які дій, пов`язані з експлуатацією та відчуженням зазначеного транспортного засобу. В рамках кримінального провадження місцезнаходження автомобіля «Mitsubishi Lancer», зеленого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 не встановлено. 21.03.2016 на адресу СУ ГУ Національної поліції у місті Києві, в порядку ст. 220 КПК України, від потерпілої ОСОБА_5 надійшло клопотання №12 відповідно до якого остання просить звернутись до суду з клопотанням про накладення арешту на належний автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 для запобігання його відчуження. Згідно інформаційної довідки і автомобіль «Mitsubishi Lancer», зеленого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 . Враховуючи вищезазначене, автомобіль «Mitsubishi Lancer», зеленого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 безперечно є предметом вчинення злочину, та ним незаконно заволоділи учасники організованої групи. В ході досудового розслідування встановлено, що приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_9 посвідчено довіреність ВТМ № 415802 від 12.09.2013 із внесеними відомостями з приводу того, що ОСОБА_12 уповноважує ОСОБА_10 та ОСОБА_11 бути її представниками з питань пов`язаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля «Мітсубіші Лансер», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно висновку експерта №418/тдд від 29.10.2013, почеркознавчої експертизи, підпис та рукописний напис від імені ОСОБА_5 на довіреності серії ВТМ №415802 від 12.03.2013 виконано не ОСОБА_5 а іншою особою. Отже, наразі, існує реальна загроза вибуття із права власності ОСОБА_5 рухомого майна автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 . Враховуючи те, що автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 є предметом злочину, накладення арешту на вказане рухоме майно є необхідним заходом запобігання можливості його відчуження.

В судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання, просили задовольнити. Надали додаткові матеріали та зазначили, що наявні докази, які свідчать пор наявність встановлених ст. 170 КПК України підстав для арешту майна.

Власник транспортного засобу у судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Вислухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Так, ГУ Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000361 від 20.04.2015 за фактом незаконного заволодіння учасниками організованої групи автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України, що було розпочато на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2015 р.

Як свідчать матеріали клопотання автомобіль Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_5 .

Приписами ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За положеннями ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Надаючи оцінку наданим матеріалам, поясненням ініціатора клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що транспортний засіб є об`єктом кримінально протиправних дій, а отже приходить до висновку про наявність підстав для арешту майна в розумінні положень ст. 170 КПК України.

При цьому слідчий суддя вважає, що застосування такого засобу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, наслідки арешту майна, інші обставини, що мають бути досліджені відповідно до приписів ст. 173 КПК України.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що слідчим, прокурором належно виконані положення КПК України, а тому приходить до висновку про задоволення клопотання.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 170, 171,173, 309, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на на автомобіль «Mitsubishi Lancer», зеленого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , 2006 року випуска, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя