04.12.2015 Справа № 756/1670/15-к
№ 1-кп/756/888/15
№ 756/1670/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А ЇН И

4 грудня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0010064 від 14.08.2013 року стосовно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, з середньою технічною освітою, працюючого пенсіонера, інваліда 3 групи безстроково, особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

що обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:
13.08.2013 р. близько 10 години ОСОБА_5 знаходився на загальному коридорі одинадцятого поверху будинку АДРЕСА_2 та зустрів сусіда з квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_10 . У цей час у ОСОБА_5 на грунті тривалих неприязних відносин до ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення останньому легких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення умисних тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , усвідомлюючи та свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, умисно, без будь-якого попередження, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя в область носа ОСОБА_8 , після якого останній не втримавшись на ногах, впав на підлогу. В подальшому ОСОБА_5 наніс кулаком правої руки ще один удар в обличчя, а саме в праве око ОСОБА_8 та наніс численні удари лівою ногою в тулуб ОСОБА_8 , чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді п`яти синців: в проекції «хвостової» частини правої брови з переходом на верхню повіку правого ока - один, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу - один, на задній поверхні шиї у середній та нижній третинах між лінією вістових відростків та правою прихребетною один, в правій міжлопатковій ділянці один, в проекції 7-го 8-го ребер по лівій середньо-лопатковій лінії один; у вигляді чотирьох саднин: в лівій надлопатковій ділянці - двох та на передній поверхні лівого колінного суглобу двох.

Крім того, 23.07.2014 р. близько 11 год. 20 хв., коли ОСОБА_9 перебувала на одинадцятому поверсі будинку АДРЕСА_2 та намагалася знайти ключі від своєї квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 в цей же час на одинадцятому поверсі будинку АДРЕСА_2 виходив з ліфту, прямуючи до своєї квартири АДРЕСА_4 . Проходячи поруч з ОСОБА_9 у обвинуваченого ОСОБА_5 на грунті тривалих неприязних відносин з нею виник словесний конфлікт. В ході конфлікту у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , усвідомлюючи та свідомого припускаючи настання наслідків у вигляді легких тілесних ушкоджень, умисно своїм лівим плечем вдарив ОСОБА_9 в спину, внаслідок чого вона не втрималась на ногах та впала на підлогу, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 садно в ділянці лівого ліктьового суглобу, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 27.11.2014 року близько 7 год. 55 хв. ОСОБА_9 , вийшовши зі своєї квартири АДРЕСА_3 , попрямувала до ліфту, який розташований на загальному коридорі одинадцятого поверху будинку АДРЕСА_2 . Коли ОСОБА_9 викликала ліфт та стала заходити до нього, то слідом за нею в ліфт зайшов ОСОБА_5 , який почав нецензурно висловлюватися на адресу останньої та в цей час на грунті тривалих неприязних відносин один до одного між ними виник словесний конфлікт. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , усвідомлюючи та свідомого припускаючи настання наслідків тілесних ушкоджень, умисно наніс в обличчя ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки, а саме в область перенісся, та ще декілька ударів в область підборіддя, чим спричинив ОСОБА_9 садна на спинці носу у середній третині та на шкірі верхньої губи по центру, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи по центру, перелом кісток носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в суді у якості обвинуваченого ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, наполягаючи на тому, що не є причетним до спричинення потерпілому ОСОБА_8 та його матері потерпілій ОСОБА_9 тих тілесних ушкоджень, які в них були виявлені. Свій захист від висунутого йому обвинувачення він побудував на тому, що 13.08.2013 р. близько 10 години він не знаходився на загальному коридорі одинадцятого поверху будинку АДРЕСА_2 , а відтак і не міг побити ОСОБА_10 , оскільки в цей час він зустрічався зі своїм товаришем ОСОБА_11 на річному вокзалі в м. Києві, після чого провів прогулянку по Дніпру на теплоході, де капітаном теплоходу як раз і був ОСОБА_12 . Крім того, наносити удар кулаком правої руки 13.08.2013 року ОСОБА_8 він не міг би ще і з тієї причини, що на той час у нього була травмована саме права рука і була в гіпсі, що підтверджується випискою з його амбулаторної карти.

Щодо обставин умисного нанесення легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 23.07.2014 року близько 11 год. 20 хв., то свою непричетність до зазначеного обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтував тим, що саме в цей день 23.07.2014 р. він вранці близько 9 години на Харьківському масиві в м. Києві зустрічався зі своєю приятелькою ОСОБА_13 на її прохання, з метою надання їй допомоги по завершенню ремонту в квартирі напередодні її дня народження. Того дня він в квартирі ОСОБА_13 був майже цілий день з ранку й до вечора.

Щодо обставин умисного нанесення легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 27.11.2014 року близько 7 год. 55 хв. обвинувачений ОСОБА_5 свою непричетність до вказаного епізоду обґрунтував тим, що станом на 7 год. 55 хв. 27.11.2014 р. його вже взагалі не було вдома, що він набагато раніше вийшов з будинку, що може підтвердити свідок ОСОБА_14 , з яким він того ранку зустрічався на автобусній зупинці близько 7 години. Факт більш раннього його виходу з дому, а саме приблизно о пів на восьму, може підтвердити його син ОСОБА_15 .

Таким чином, ОСОБА_5 , не спростовуючи, а навпаки підтверджуючи наявність між ним та його сусідами з квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тривалого міжособистісного конфлікту на підґрунті побутових проблем та існування між ним та вказаними потерпілими особами взаємної неприязні, заперечує при цьому спричинення саме ним вказаним потерпілим особам за вказаних в обвинувальному акті обставин легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_5 навпаки, стверджує, що в нього є ще ряд недопитаних свідків, які можуть підтвердити те, що виявлені у потерпілої ОСОБА_9 тілесні ушкодження міг спричинити її чоловік через ведення хибного способу життя останньою. Обвинувачений ОСОБА_5 просить суд постановити у даному кримінальному провадженні виправдовувальний вирок щодо нього.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив у суді, що є інвалідом третьої групи безстроково, тривалий час лікувався, майже 5 років був прикований до ліжка. 13.08.2013 р. близько 10 години, коли він знаходився в загальному коридорі одинадцятого поверху будинку АДРЕСА_2 , зустрівся там із сусідом з квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_5 , з яким у нього та його матері ОСОБА_9 приблизно з 2012 року склалися взаємні неприязні стосунки через крадіжку невідомими особами з загального коридору одинадцятого поверху їхнього будинку дитячого велосипеду, належного ОСОБА_5 . В цій крадіжці ОСОБА_5 звинуватив його та матір, після чого конфлікт розвився через одноособовий демонтаж ОСОБА_5 металевих дверей з загального коридору, які були встановлені на кошти всіх сусідів з чотирьох квартир. У подальшому ОСОБА_5 умисно пошкодив систему відеоспостереження, якою сусіди на власний кошт обладнали загальний коридор свого поверху. Саме з вказаних причин він та його мати перебували у стані постійного триваючого конфлікту з сусідом ОСОБА_5 . Відтак, коли він 13.08.2013 р. близько 10 години зустрівся з останнім у загальному коридорі одинадцятого поверху їх будинку та між ними знову зав`язалася словесна суперечка, то ОСОБА_5 раптово наніс один удар кулаком правої руки йому в область носа, від чого він не втримався на ногах та впав на підлогу. Потім ОСОБА_5 наніс кулаком правої руки ще один удар в праве око, після чого став бити ногами в тулуб. Від вказаних ударів в нього були синці та садна на обличчі та інших частинах тіла. Він зразу ж після цього був доставлений до лікарні швидкою допомогою, тривалий час лікувався, почував себе зле.

Потерпіла ОСОБА_9 показала в суді, що 23.07.2014 р. близько 11 год. 20 хв., коли вона перебувала на одинадцятому поверсі свого будинку і стояла перед дверима своєї квартири АДРЕСА_3 та намагалася в сумці знайти ключі від квартири, то ОСОБА_5 в цей же час виходив з ліфту, прямуючи до своєї квартири АДРЕСА_4 . На грунті тривалих неприязних відносин між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 умисно своїм лівим плечем вдарив її в спину так, що вона не втрималась на ногах та впала на підлогу, заподіявши садно в ділянці лівого ліктьового суглобу.

Потерпіла ОСОБА_9 також пояснила, що 27.11.2014 року близько 7 год. 55 хв. вона вийшла зі своєї квартири АДРЕСА_3 , розташованої на одиннадцятому поверсі, викликала ліфт та стала заходити до нього. В цей час слідом за нею в ліфт зайшов і ОСОБА_5 , який почав нецензурно висловлюватися на її адресу, що вчергове призвело до словесно конфлікту між ними, після чого ОСОБА_5 умисно вдарив її кулаком правої руки в обличчя в область перенісся, та наніс ще декілька ударів в область підборіддя, чим спричинив їй садна на спинці носу, на шкірі верхньої губи та крововилив на слизовій оболонці верхньої губи, перелом носа.

Щодо тверджень обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що виявлені в неї тілесні ушкодження їй міг спричинити її чоловік, потерпіла ОСОБА_9 зауважила, що її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свідок обвинувачення ОСОБА_16 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_5 та є сусідкою обвинуваченого і обох потерпілих, показала в суді, що одного разу, коли вона відкрила двері своєї квартири, то побачила, що сусід ОСОБА_5 в загальному коридорі б`є сусідку ОСОБА_9 , взявши її за одяг на грудях, бив її за дверима її ж квартири, навколо були розкидані її речі, заколка від волосся валялася на підлозі. Тоді вона стала кричати на ОСОБА_5 з метою припинити побиття сусідки, після чого той залишив ОСОБА_9 та пішов до своєї квартири. Після того, що сталося, вона зразу ж викликала швидку допомогу для ОСОБА_9 бо та себе погано почувала. Чому і за що ОСОБА_5 бив сусідку ОСОБА_9 вона не знає. Іншого разу, коли вона рано-вранці купивши молока поверталася додому і заходила в свій під`їзд, і тим часом з під`їзду виходив ОСОБА_5 , то вона тут же бачила ОСОБА_9 , яка слідом вийшла з ліфту з закривавленим обличчям і одягом та повідомила, що ОСОБА_5 щойно побив її в кабіні ліфту. Дати, в які вона була свідком викладених подій, вона не запам`ятовувала, тому точно назвати їх не може. Особисто з нею також було два неприємні випадки, а саме: у той час, коли вона з сумками заходила у відкриті двері, які відкриваються в бік загального коридору, то не встигнувши ще зайти та поставити сумки, вона отримувала різкий удар дверима в спину від того, що їх безпричинно з великою силою закривав ОСОБА_5 , тим самим боляче штовхаючи її, жінку похилого віку. На її думку це відбувається як помста за те, що вона була свідком побиття ОСОБА_5 сусідки ОСОБА_9 . Крім того, вона чула від сусідів, що ОСОБА_5 бив і сина ОСОБА_9 ОСОБА_8 .

Свідок обвинувачення ОСОБА_17 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_6 та також є сусідкою обвинуваченого і обох потерпілих, показала в суді, що три роки назад у ОСОБА_5 вкрали велосипед, після чого він виломав двері загального коридору на їх одинадцятому поверсі, тоді навіть міліцію викликали. Побиття ОСОБА_5 сусідів ОСОБА_9 і ОСОБА_8 вона не бачила, а тому нічого з цього приводу пояснити не може.

Свідок обвинувачення ОСОБА_18 , який проживає в кв. АДРЕСА_7 , показав у суді, що конфлікт між сусідами почався з того, як ОСОБА_5 почав ставити у загальному коридорі велосипед, гумові колеса якого виділяли дуже неприємний та їдкий запах, про що йому стали робити зауваження сусіди. Згодом вказаний велосипед хтось з коридору вкрав, після чого ОСОБА_5 став мститися всім сусідам, забивати замочні скважини в їх дверях, вимагати від ЖЕКУ № 509, щоб його адміністрація змусила сусідів демонтувати двері, обладнані на їх спільні кошти для загального коридору на проверсі. Ообисто він ні разу не бачив, щоб ОСОБА_5 бив сусідів, проте йому розказували про це інші.

Свідок захисту ОСОБА_12 показав у суді, що від ОСОБА_5 йому відомо про конфліктну ситуацію з сусідами. Самого обвинуваченого він знає з 1980 року, вони разом починали трудову діяльність на суднобудівному заводі. 13.08.2013 року біля 10 години ранку він зустрівся на причалі річкового вокзалу з ОСОБА_5 та вони на теплоході «Київська ластівка» були на прогулянці, це був звичайний рейс. ОСОБА_12 пояснив, що на той час він працював капітаном теплоходу «Київська ластівка», на даний час він там вже не працює, оскільки звільнився. Однак, коли саме він звідти звільнився ОСОБА_12 назвати не зміг, бо не пам`ятає.

Свідок захисту ОСОБА_14 показав у суді, що з обвинуваченим ОСОБА_5 дружить 40 чи 45 років, вони дуже часто зустрічаються, в тому числі зустрічалися і 27.11.2014 року вранці у проміжку часу між 7 год. та 7 год. 15 хв. на зупинці біля м. «Оболонь», оскільки він терміново позичав у ОСОБА_5 гроші у суммі 500 грн. для проходження першого техогляду для свого нового автомобіля «Сузукі», придбаного ним в автосалоні у вересеі 2014 року, бо його пробіг вже складав 2000 км. На проходження першого техогляду він позичав тоді гроші і в інших друзів. Однак де саме і коли після того він проходив той самий перший техогляд свідок ОСОБА_14 не пам`ятає та суду пояснити не зміг.

Свідок захисту ОСОБА_13 показала, що тривалий час товаришує з обвинуваченим ОСОБА_5 , часто з ним зустрічається, чула від нього про існування конфлікту з сусідами. 23.07.2014 року близько десятої години вона за попередньою домовленністю зустрічалася з ОСОБА_5 біля виходу з метро поблизу Харківського ринку з метою купити деякі будівельні матеріали, піти до неї додому та закінчити ремонтні роботи в квартирі, оскільки 27липня в неї день народження, вона чекала гостей, тому слід було завершити ремонт у квартирі. В той день ОСОБА_5 у неї в квартирі прибивав плінтуси, полиці, вішалки, поміняв кран.

Свідок захисту ОСОБА_15 показав у суді, що є сином обвинуваченого ОСОБА_5 та проживає разом з ним в одній квартирі АДРЕСА_8 . Свідок пояснив, що сам він не працює, а його батько щодня ходить на роботу, виходячи з дому близько 8 години. Тобто, коли він просипається о 8-й годині або о пів на дев`яту, то батька вже вдома немає. Саме тому точний час, коли його батько виходив з дому 13.08.2013 р., 23.07.2014 р. та 27.11.2014 року свідок назвати не зміг.

Вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд виходить з того, що відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, та що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Суд при цьому враховує приписи ст.ст. 85 89 КПК України щодо належності та допустимості доказів.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї причетності та вини у вчиненні інкрімінованих йому кримінальних правопорушень, суд вважає доведеними кожен з трьох епізодів його злочинних дій.

Так, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_5 дійсно 13.08.2013 року близько 10 години на загальному коридорі одинадцятого поверху будинку АДРЕСА_2 , вчинив умисне легке тілесне ушкодження, потерпілому ОСОБА_8 , що, крім особистих показань потерпілого ОСОБА_8 , наданих ним в суді, підтверджується і наступними, безпосередньо дослідженими у суді доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.08.2013 року, в якій вже цього дня о 12 год. 30 хв. ОСОБА_8 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, прямо вказав на ОСОБА_5 , як на особу, яка у вищезазначені день, час та місці завдав йому тілесних ушкоджень та фізичного болю (том 1, а.к.п. 170-171);

- висновком експерта № 2542 від 14.08.2013 року Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: синці в проекції «хвостової» частини правої брови з переходом на верхню повіку правого ока -1, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу -1, на задній поверхні шиї у середній та нижній третинах між лінією вістових відростків та правою прихребетною 1, в правій міжлопатковій ділянці -1, в проекції 7-го 8-го ребер по лівій середньо-лопатковій лінії 1; садна в лівій надлопатковій ділянці -2, на передній поверхні лівого колінного суглобу 2; вказані ушкодження спричинені тупим(ми) предметом (предметами), за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні особливості, можуть відповідати даті 13.08.2013 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я); ушкодження (крім синця в правій міжлопатковій ділянці) не відобразили в собі характерних властивостей травмуючого (-их) предмета (-ів), але, враховуючи їх характер, морфологічні особливості, не виключається можливість їх утворення при обставинах, вказаних ОСОБА_8 при проведенні данної експертизи, а саме: при падінні на підлогу лівою стороною тіла, нанесення ударів ногами по різним частинам тіла. Враховуючи локалізацію та взаєморозташування виявлених тілесних ушкоджень утворення їх при однократному падінні потерпілого із вертикального чи близького до нього положення на плоску поверхню виключається (том. 1, а.к.п. 156-158).

Крім того, суд дійшов висновку і про те, що обвинувачений ОСОБА_5 дійсно 23.07.2014 року близько 11 год. 20 хв. на одинадцятому поверсі будинку АДРЕСА_2 вчинив умисне легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_9 , що крім її особистих показань, наданих нею в суді, підтверджується і наступними, безпосередньо дослідженими у суді доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.09.2014 року, в якій ОСОБА_9 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, прямо вказала на ОСОБА_5 , як на особу, яка 23.07.2014 року біля ліфтового майданчика в їх будинку вчинила щодо неї кримінальне правопорушення та завдала фізичного болю (том 1, а.к.п. 154-155);

- висновком експерта № 2458 від 31.10.2014 року Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, відповідно до якого встановлено, що на момент звернення за медичною допомогою 23.07.2014 року у ОСОБА_9 мало місце тілесне ушкодження в виді садна в ділянці лівого ліктьового суглобу. Вказане ушкодження спричинене тупим предметом, могло утворитись 23.07.2014 року за обставин, на які вказує потерпіла та відносяться до легких тілесних ушкоджень (том 1, а.к.п. 145 147);

Крім того, суд дійшов висновку і про те, що обвинувачений ОСОБА_5 дійсно 27.11.2014 року близько 7 год. 55 хв. в кабіні ліфту в будинку АДРЕСА_2 вчинив умисне легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_9 , яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, що крім її особистих показань, наданих нею в суді, підтверджується і наступними, безпосередньо дослідженими у суді доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.11.2014 року, в якій ОСОБА_9 вже о 8 годині 25 хвилин, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, прямо вказала на ОСОБА_5 , як на особу, яка в цей день 27.11.2014 року близько 8 години в ліфтовій кабіні їх будинку АДРЕСА_2 вчинила щодо неї кримінальне правопорушення та завдала тілесних ушкоджень (том 1, а.к.п. 143-144);

- показами свідка ОСОБА_16 , яка зразу ж після вчинення зазначеного кримінального правопорушення зустріла ОСОБА_5 , що виходив на вулицю з під`їзду будинку, та безпосередньо біля ліфта зустріла закривавлену потерпілу ОСОБА_9 , яка одразу ж повідомила ОСОБА_16 про щойно вчинене умисне її побиття ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_16 викликала потерпілій ОСОБА_9 швидку допомогу;

- переглядом речового доказу CD-R диску, на якому містяться фотознімки потерпілої ОСОБА_9 від 27.11.2014 року, зроблені зразу ж після вчинення щодо неї ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження (том 1, а.к. п. 212);

- висновком експерта № 2258/е від 19.01.2015 року Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, проведеного лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_19 , відповідно до якого встановлено, що на момент звернення ОСОБА_9 за медичною допомогою 27.11.2014 року та під час проведення 27.11.2014 року медичного огляду, у неї було виявлено таке тілесне ушкодження - закрита травма обличчя: садна на спинці носу у середній третині, на шкірі верхньої губи по центру (лінійної та дугоподібної форми, довжиною 0,3 см і 1,4 см, крововилив (2 см х 1,5 см) на слизовій оболонці верхньої губи по центру; перелом кісток носа; (у даному випадку суд не приймає до уваги висновки експерта № 3291 від 04.12.2014 року Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, проведеного лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_20 , оскільки надані вказаному експерту рентгенограми кісток носу були низької якості та описанню не підлягали, а тому не враховувалися експертом при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що він прямо і зазначив у своєму висновку (том 2, а.к.п. 3-5).

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів ` з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд дійшов висновку про те, що покази свідків обвинувачення ОСОБА_17 та ОСОБА_18 також є належними, хоч і непрямими доказами обставин, які мають значення для кримінального провадження та свідчать про тривале існування конфлікту між сусідами квартир АДРЕСА_9 , і осередком та джерелом зазначеного конфлікту є обвинувачений ОСОБА_5 .

Суд у нарадчій кімнаті дійшов і до висновку про те, що такі надані стороною обвинувачення у якості доказів протоколи процесуальних дій досудового слідства як: протокол огляду місця події від 27.09.2014 року (том 1, 152-153), протокол огляду місця події від 08.11.2013 року (том 1, а.к.п. 165 166), протоколи проведення сідчих експериментів від 01.10.2014 року та від 29.11.2014 року (том 1, а.к.п. 201 208) - є недопустимими доказами, оскільки вони отримані з грубими порушеннями вимог КПК України, а тому не можуть бути використаними при прийнятті процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні, та на них не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Покази свідків захисту ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 суд також не враховує при ухваленні судового рішення, вважаючи їх не достовірними щодо дати та часу зустрічей кожного зі свідків з обвинуваченим ОСОБА_5 з приводу існуючих між ними стосунків та відносин, оскільки дати та точний час таких зустрічей вказував їм захисник ще при формулюванні питання, завчасно закладаючи у таке питання вже і необхідну готову відповідь, про що неодноразово попереджався головуючим. Крім того, сумніви щодо достовірності показів зазначених свідків викликані і тим, що свідки зовсім не пам`ятають більш пізні за часом та більш важливіші для них самих події, ніж ті, про які вони говорили, відповідаючи на запитання захисника.

Надані обвинуваченим ОСОБА_5 у якості доказів копії матеріалів іншого кримінального провадження, по якому він був заявником щодо факту вчиненої крадіжки належного йому майна (том 1, а.к.п. 214 216) суд визнає неналежними, оскільки вони ні прямо, ні непрямо не вказують на обставини кримінального провадження, що розглядається.

Надана обвинуваченим ОСОБА_5 у якості доказу виписка з його амбулаторної карти щодо побутової травми правої кисті, судом також визнається неналежним доказом, яким не підтверджується неможливість ОСОБА_5 наносити 13.08.2013 року удари кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_8 . Відповідно до виписки лікарняний лист ОСОБА_5 з приводу його побутової травми було закрито 27.07.2013 року.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_5 щодо потерпілого ОСОБА_8 13.08.2013 року та щодо потерпілої ОСОБА_9 23.07.2014 року суд кваліфікує як умисне легке тілесне ушкодження, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_5 щодо потерпілої ОСОБА_9 27.11.2014 року суд кваліфікує як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Суд призначаючи покарання у межах, установлених у санкціях статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, обидва з яких відносяться до злочинів невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, з огляду на те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

ОСОБА_5 не одружений, має середню технічну освіту, за місцем роботи характеризується позитивно, в період 2006 2010 р.р. йому оголошувалися подяки та він був нагороджений знаком «Почесний працівник річкового і морського транспорту», є працюючим пенсіонером, інвалідом 3 групи безстроково, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), раніше не судимого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують його покарання, суд не знаходить.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину особою повторно. Вчинення злочину щодо особи похилого віку суд не може визнати обтяжуючою обставиною, оскільки вказана обставина не зазначена в обвинувальному акті і відсутня у висунутому обвинуваченні.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують остаточне покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу за кожен злочин окремо у межах санкцій інкрімінованих частин ст. 125 КК України, врахувуючи передбачені законом обмеження для осіб пенсійного віку та інвалідів, після чого у порядку ст. 70 КК України призначити йому остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань.

Речовий доказ CD-R диск залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.

Цивільні позови до початку судового розгляду потерпілими не заявлялися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень;

В порядку ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі 130 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2210 гривень.

Речовий доказ CD-R диск залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Відсутнім учасникам розгляду направити копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя