Справа №544/1804/15-к
Пров. № 1-кп 544/13/2016
У Х В А Л А
про звільнення від кримінальної відповідальності
іменем України
30 березня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду на вул. Соборній, 41 кримінальне провадження, унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000286 від 11.06.2015, стосовно

ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, учня 11-го класу Великокручанської ЗОШ, не одруженого, такого, що не має утриманців, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 як призовник, не є депутатом, не має військових звань, урядових нагород, раніше не судимого,

якому органами досудового розслідування висунуто підозру в скоєнні кримінального правопорушення, (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Лубенської місцевої прокуратури юриста 3 класу ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , із боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , представника Пирятинського відділення поліції ГУНП в Полтавській області капрала поліції ОСОБА_8 , представника Пирятинської районної державної адміністрації (служби в справах дітей) ОСОБА_9 ,

У С Т А Н О В И В:
Обвинуваченому ОСОБА_3 органами досудового розслідування оголошено підозру про те, що він 11 червня 2015 року близько 01 години, керуючи транспортним засобом Москвич 2141 реєстраційний номер НОМЕР_1 без посвідчення водія на керування транспортним засобом даної категорії, чим порушив п. 2.1 ПДР відповідно до якого водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, рухаючись в с. Велика Круча Пирятинського району Полтавської області на вул. Героїв Майдану поблизу подвір`я будинку № 50 у напрямку до центра села, не вжив заходів для зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР), відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_5 , який йшов по проїзній частині в попутному напрямку, у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого скалкового перелому середньої третини лівої великогомілкової та малогомілкової кісток зі зміщенням уламків, закритої рани лівої здухвинної ділянки, забою м`яких тканин лівого колінного суглобу, саден: обличчя, правого ліктьового та лівого колінного суглобів, травматичного відлому коронки першого різця праворуч, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), щодо якого йому оголошено підозру органами досудового розслідування, визнав повністю, підтвердив обставини, указані в обвинувальному акті.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, відповідає матеріалам кримінального провадження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно пунктів 1 та 3 частини 1 ст. 66 КК України є щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, посередньохарактеризується за місцем проживання та навчання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має задовільний стан здоров`я.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення неповнолітнього обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі статті 97 КК України із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Суд, заслухавши думку інших сторін кримінального провадження: прокурора, потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_6 та ін., які не заперечували проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку про задоволення клопотання захисника обвинуваченого, оскільки вправлення обвинуваченого можливе без застосування покарання з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, та з урахуванням даних про особу обвинуваченого.

Відповідно до правила 5.1 Мінімальних стандартних правила Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні неповнолітніх («Пекінські правила»), обов`язок виконувати які Україна взяла на себе договором від 29 листопада 1985 року, система правосуддя відносно неповнолітніх направлена в першу чергу на забезпечення благополуччя неповнолітнього і забезпечення того, щоб любі міри впливу на неповнолітніх правопорушників були завжди сумірні як з особливостями особи правопорушника, так і з обставинами правопорушення.

Як передбачено п. b) правила 17.1 «Пекінських правил» не слідує позбавляти особистої волі неповнолітнього якщо він тільки не визнаний винним у скоєнні серйозного діяння із застосуванням насильства проти іншої особи або в неодноразовому скоєнні серйозних правопорушень.

Указаних правопорушень обвинувачений не скоїв.

Відповідно до частини 1 статті 497 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

Згідно ч. 3 ст. 497 КПК України під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як передбачено приписами ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинуваченому оголошено підозру, є злочином середньої тяжкості.

Як передбачено ч. 3 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 необхідно залишити без розгляду.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази суду не надавалися.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 371, 372, 497 КПК України, ст. 97, 105 КК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України на підставі ст. 97 Кримінального кодексу України, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру відповідно до ст. 105 Кримінального кодексу України: застереження та передача неповнолітнього під нагляд батька ОСОБА_6 до досягнення ним повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Кримінальне провадження, унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000286 від 11.06.2015 відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 закрити у зв`язку із звільненям його від кримінальної відповідальності.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі ухилення від застосування до нього примусових заходів виховного характеру ці заходи будуть скасовані і він буде притягнутий до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 залишити без розгляду, роз`яснивши йому право на вирішення питання про стягнення спричиненої кримінальним правопорушенням (злочином) шкоди в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий: