Справа № 344/8082/16-к
Провадження № 1-кс/344/2855/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000020 від 19.05.2015р., -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділу Управління СБ України в Івано-Франківській ОСОБА_5 звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 , в якому просив накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон торгової марки Samsung з сім карткою з номером НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , мобільний телефон торгової марки Nokia з сім-карткою з номером НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 , а також на грошові кошти в загальній сумі 37500 (тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за попередньою змовою організували незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_9 , шляхом виготовлення йому підробленого паспорта громадянина України для виїзду за кордон на установчі дані ОСОБА_10 та надали останньому для перетину державного кордону.

22.06.2016р. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та здійснено особистий обшук останнього, під час якого вилучено зазначені вище речі, які в свою чергу постановою слідчого від 23.06.2016р. визнано речовими доказами, та з метою збереження яких необхідно застосувати даний захід забезпечення кримінального провадження.

Крім цього, 23.06.2016р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили клопотання задовольнити.

Володілець майна підозрюваний в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду такого.

Заслухавши прокурора та слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 23.06.2016р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

22.06.2016р. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та здійснено особистий обшук останнього, під час якого вилучено мобільний телефон торгової марки Samsung з сім карткою з номером НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , мобільний телефон торгової марки Nokia з сім-карткою з номером НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 , а також на грошові кошти в загальній сумі 37500грн.

Зазначені вище речі (майно) постановою слідчого від 23.06.2016р. визнано речовими доказами.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вилучені під час проведення 22.06.2016р. особистого обшуку підозрюваного речі можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому з метою забезпечення збереження речових доказів клопотання необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на:

-мобільний телефон торгової марки Samsung з сім карткою з номером НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон торгової марки Nokia з сім-карткою з номером НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 ;

-грошові кошти в загальній сумі 37500 (тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень, які 22 червня 2016 року були вилучені під час проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1