Справа № 459/3154/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ст. 187 ч.2, ст.189 ч.3, ст.153 ч.1, ст.304 ч.1 КК України.

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області звернувся до суду з клопотанням, у якому просив винести ухвалу про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червонограда Львівської області, громадянина України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому розмір застави не визначати, і строк дії ухвали не вказувати. В обгрунтування клопотання послався на те, що ОСОБА_5 ,будучи раніше судимий 31.10.2002 року Червоноградським міським судом Львівської області за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч. 4, 121 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, судимість за які не погашена і не знята судом в установленому порядку, на шлях виправлення не став, і обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень. Так, ОСОБА_5 із корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення шляхом заволодіння майном, разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також з н/п ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,погодився на пропозицію неповнолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мала намір заволодіти майном ОСОБА_11 , але, розуміючи, що сама не зможе реалізувати свій задум схилила до цього ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та н/п ОСОБА_9 , пообіцявши їм заплатити за цю послугу після одержання грошей від ОСОБА_11 . В подадьшому їх умисел та спільні дії були направлені на заволодіння майном потерпілої шляхом вчинення розбійного нападу та вимагання. Так, 13.01.2004 року близько 20 години ОСОБА_5 , отримавши інформацію від н/п ОСОБА_10 яка від слідкувала про можливе місце перебування ОСОБА_11 по мобільному телефону, і користуючись підтримкою ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , н/п ОСОБА_9 , на автомобілі марки Фольксваген-Пассат з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власник якого в ході слідства не встановлений, наздогнали автомобіль-таксі, в якому ОСОБА_11 їхала в напрямку до м.Рава-Руська Жовківського району Львівської області, ОСОБА_12 , ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 пересіли в салон таксі, і примусили водія розвернути таксі повернувшись в м.Червоноград і відвезти їх по проспекту Шевченка до памятника загиблим воїнам, що розташований по вулиці Івасюка в м.Червонограді, а ОСОБА_5 , керував автомобілем марки Фольксваген-Пассат з реєстраційним номером НОМЕР_1 в салоні якого ще знаходився н/п ОСОБА_9 . Прибувши на задню площадку памятника загиблим воїнам ОСОБА_12 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наказали водію таксі зупинитися. Після того, як ОСОБА_8 витягнув ОСОБА_11 за руку із салону автомобіля, водію таксі заплатили за проїзд і сказали, що він може їхати. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , н/п ОСОБА_9 , застосувавши до ОСОБА_11 психічне та фізичне насильство, яке виразилося в тому, що всі вони погрожували їй розправою, а ОСОБА_8 наніс їй удар ліктем руки в грудну клітину, завдавши їй фізичний біль, а ОСОБА_12 рукою наніс удар в область переносиці, від якого вона на деякий час втратила свідомість. Подолавши таким чином опір потерпілої, відкрито заволоділи її особистим майном, а саме; косметичкою вартістю 250 грн., грішми в сумі 900 грн., мобільним телефоном Самсунг модель А-100 вартістю 2 120 грн., золотим ланцюжком вартістю 1 590 грн., золотим ланцюжком вагою 4,5 гр. вартістю 424 грн., золотим хрестом із білими камінцями вартістю 500 грн., золотим медальйоном із зображенням Божої матері вартістю 265 грн., золотим медальйоном у вигляді кленового листочка вартістю 159 грн., золотим медальйоном із символом долара США вартістю 200 грн., золотим наручним браслетом вагою 20-25 грамів вартістю 1 643 грн., жіночою печаткою із вставкою білого золота вартістю 370 грн., золотим перснем вартістю 295 грн., перстнем у вигляді плетенки з камінцем білого кольору вартістю 480 грн., перстнем у вигляді пів листка з трьома камінцями збоку вартістю 350 грн., перстнем із перлиною та трьома камінцями вартістю 665 грн., всього на загальну суму 10 211 грн., що для потерпілої є значною. Гроші та ювелірні вироби вони розділили між собою. Таким чином в діях ОСОБА_5 має місце напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій),вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто склад злочину, передбачений ст.187 ч.2 КК України. Продовжуючи свою злочинну діяльність 13.01.2004 року близько 20 години після вчинення на ОСОБА_11 розбійного нападу, до зазначеної групи приєднався ОСОБА_6 , який разом із ОСОБА_5 ,. ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , н/п ОСОБА_9 примусили ОСОБА_11 сісти в автомобіль марки Фольксваген-Пассат з реєстраційним номером НОМЕР_1 і насильно перевезли її до будинку АДРЕСА_1 , і завели в квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_10 . Перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 підтримуючи дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї яку останні демонстрували, тим самим підтримуючи дії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які застосувавши до потерпілої ОСОБА_11 насильство, яке виразилося в тому, що ОСОБА_6 наніс їй удар рукою в обличчя, а ОСОБА_5 ногою вдарив її у голову важливий життєвий орган, заподіявши ОСОБА_11 фізичний біль та тілесні ушкодження, під надуманим приводом ОСОБА_6 предявив ОСОБА_11 вимогу передачі їм 5 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 13.01.2004 року склало 26 656 гривень. При цьому ОСОБА_12 разом із н/п ОСОБА_10 , н/п ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , підтримували дїї ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , висловлювали погрози в адресу потерпілої та чинили на неї психологічний тиск. Сприймаючи їх погрози реально та, боячись, що вони будуть знову застосовувати до неї насильство, потерпіла ОСОБА_11 вимушена була погодитись на обшук її тимчасового помешкання в мотелі Зустріч, який розташований за адресою м.Рава-Руська Жовківського району Львівської області. Крім того, 13.01.2004 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 незаконно обшукали помешкання ОСОБА_11 і заволоділи її майном, а саме; музичним центром Самсунг вартістю 2 226 грн., мобільним телефоном Нокіа вартістю 250 грн. та грошима в сумі 60 грн., а всього на загальну суму 2 536 грн., що є для потерпілої значною шкодою. Крім того, 14.01.2004 року близько 15 годин, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_5 користуючись підтримкою ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , чинячи психічний тиск на потерпілу ОСОБА_11 та погрожуючи їй розправою, примусили її поїхати з ними в Червоноградську філію КБ Приватбанк, що в м.Червонограді по вул.Корольова, буд. № 12, де в присутності ОСОБА_7 вилучити з орендованої нею ячейки 500 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 14.01.2004 року склало 2 665 гривень 60 копійок і передати їх їм. Отримані від ОСОБА_11 гроші , які ОСОБА_7 забрав від неї у приміщенні Червоноградської філії КБ Приватбанк, вони розділили між собою. Таким чином в діях ОСОБА_5 має місце вимога передачі чужого майна з погрозою насильства на потерпілою, поєднана з насильством, небезпечним для життя та здоров`я, вчинена за попередньою змовою групою осіб, що завдало потерпілій майнової шкоди у великих розмірах, тобто злочин, передбачений ст.189 ч.3 КК України. Крім того, ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , будучи повнолітніми і достовірно знаючи, що ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 являється неповнолітнім, з метою втягнення останнього у злочинну діяльність схилили його до вчинення тяжких злочинів, тобто вчинення розбійного нападу та вимагання на потерпілу ОСОБА_11 ,яке мало місце 13.01.2004 року. Таким чином в діях ОСОБА_5 має місце втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, тобто злочин, передбачений ст.304 ч.1 КК України. Крім того, ОСОБА_5 13.01.2004 року близько 21 год. 30 хв перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 разом з ОСОБА_11 насильно примусив останню до задоволення статевої пристрасті неприродним способом. Таким чином в діях ОСОБА_5 має місце насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, із застосуванням фізичного насильства, тобто злочин, передбачений ст.153 ч.1 КК України.

19 квітня 2004 року в ході розслідування кримінальної справи №134-1732 за цим же фактом обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено в розшук.

27 квітня 2009 року матеріали кримінальної справи відносно обвинуваченого ОСОБА_5 виділені в окреме провадження у зв`язку із його розшуком, і кримінальній справі відносно обвинуваченого ОСОБА_5 присвоєно обліковий №134-1732.

30.04.2009 року досудове слідство по даній кримінальній справі зупинено у зв`язку із оголошенням в розшук обвинуваченого ОСОБА_5 .
В процесі розслідування кримінального провадження №0000035 від 28.11.2012 року, встановити місце знаходження розшукуваного на обслуговуваній території не представилось можливим.

Відомості про досудове розслідування внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035від 28.11.2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 187 ч.2, ст.189 ч.3, ст.153 ч.1, ст.304 ч.1 КК України.

19.03.2013 року ОСОБА_5 скеровано повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч.2, ст.189 ч.3, ст.153 ч.1, ст.304 ч.1 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, вказаних у ньому.

Заслухавши пояснення прокурора, вважаю, що клопотання слід задовольнити з огляду на таке.
Відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Відповідно до положення частини 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Вирішуючи порушене прокурором питання, слідчим суддею ураховано, що прокурором не доведено ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук, що є обов`язковою умовою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а надана довідка Сектору Укрбюро Інтерполу ГУМВС України у Львівській області № 41/11/А/90 від 13.10.2010 року про таке не свідчить, тому у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 185, 193 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1