АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1682/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволеноклопотання слідчого Оболонського управління поліції Головного Управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_11 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою на 30 (тридцять) днів, до 10 червня 2016 року, включно щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя, врахувавши тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, майновий стан, відсутність місця роботи, дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою, оскільки застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати па свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_10 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою скасувати, як незаконну та невмотивовану, постановити нову, якою клопотання слідчого залишити без задоволення або ж застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги захисник вказує, що суд помилково дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та доведення прокурором наявності обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України.

Апелянт звертає увагу суду на те, що ОСОБА_9 є сімейною, працьовитою людиною, раніше не судимий, що свідчить про добропорядний, правомірний спосіб його життя, а тому, на думку апелянта, можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Крім того, захисник ОСОБА_10 зазначає, що органами досудового розслідування не доведено факт нанесення ножових поранень ОСОБА_12 саме ОСОБА_9 , як і незрозуміло умислу та мотиву вчинення ОСОБА_9 інкримінованих злочинів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і обміркувавши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Оболонського управління поліції Головного Управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0002668, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 ч. 1 ст. 115 КК України.

15.03.2016 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

17.03.2016 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12.05.2016 року.

31.03.2016 року ОСОБА_9 змінено раніше повідомлену підозру з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 125 ч. 1 ст. 115 КК України.

05.05.2016 року постановою виконувача обов`язків керівника Київської місцевої прокуратури №5 продовжено строк досудового розслідування до 3 (трьох) місяців, тобто до 15.06.2016 року.

05.05.2016 року захисникам ОСОБА_10 та ОСОБА_7 надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9

06.05.2016 року о 12 гол. 30 хв. підозрюваному ОСОБА_9 надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою стосовно нього.

Слідчий СВ Оболонського управління поліції Головного Управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 , звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою. Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим, оскільки необхідно виконати слідчі дії та процесуальні рішення, а саме: отримати висновок судово-медичної експертизи, щодо встановлення причини смерті ОСОБА_12 ; отримати два висновки судово-цитологічної експертизи; отримати висновок судово-імунологічної експертизи; виконати ряд інших слідчих дій по кримінальному провадженню в яких виникне необхідність; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року клопотання слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного Управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_11 задоволено та продовжено ОСОБА_9 строк тримання під вартою на 30 (тридцять) днів, до 10 червня 2016 року, включно.

Під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 115 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні старшого слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Враховуючи зазначене, на об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірною причетність ОСОБА_9 до вчинення інкримінованих злочинів, що є підставою для застосування щодо підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним у злочинах, які йому інкримінуються, а також з огляду на суспільну небезпечність самих кримінальних правопорушень, у скоєнні яких він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилаються слідчий і прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати па свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики з часу застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують до теперішнього часу.

Крім того, захисниками у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого судді щодо наявності ризиків, отриманих на підставі документів долучених до клопотання слідчого.

Враховуючи наведене, клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування та може гарантувати процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого про продовження стоку тримання під вартою, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_9 на свободу.

Таке продовження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного, в тому числі і ті, на які посилається захисник в своїй апеляційній скарзі.

Вимоги апеляційної скарги захисника щодо відсутності в даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та доведення прокурором наявності обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, колегія суддів визнає непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.

Посилання апелянта на відсутність доказів причетності ОСОБА_9 до злочинів не спростовують висновків слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочинів, та не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Що стосується тверджень захисника з приводу недоведеності факту нанесення ножових поранень ОСОБА_12 саме ОСОБА_9 та відсутності у останнього умислу та мотиву вчинення інкримінованих злочинів, то на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті.

При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання старшого слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Оболонського управління поліції Головного Управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_11 та продовжено строк тримання під вартою на 30 (тридцять) днів, до 10 червня 2016 року, включно щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено о 17 годині 45 хвилин 30 травня 2016 року.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4