Справа №: 343/2177/15-к
Провадження №: 1-кп/0343/16/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м. Долина, матеріали кримінального провадження №1-КП/0343/136/15 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 30.05.2015 року, про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, тимчасово непрацюючого, інваліда 3-ї групи, раніше несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 , умисне легке тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

29 травня 2015р. біля 16.30 год, ОСОБА_7 , по місцю спільного проживання в АДРЕСА_2 , вчинив сварку із своєю дружиною ОСОБА_8 , в ході якої у нього виник умисел на спричинення своїй дружині тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , в ході сварки з останньою, умисно наніс їй рукою два удари: один удар в область обличчя з лівої сторони та один удар в область голови з правої сторони, внаслідок чого, згідно висновку експерта №159 від 04.07.2015року, ОСОБА_8 отримала тілесне ушкодження у вигляді синця лобної ділянки справа, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні своєї вини не визнав, суду пояснив, що 29.05.2015р. у нього було день народження, яке він мав намір відсвяткувати з своєю сім`єю та іншими. Зранку він поїхав на ринок купити продукти та шашлик. Додому в АДРЕСА_2 він повернувся біля 15.00 год. На своєму подвір`ї він побачив свою дружину ОСОБА_8 та її брата ОСОБА_9 , який був у нетверезому стані, а поруч з ним стояла 2-х літрова пляшка з пивом. Оскільки з ОСОБА_9 він знаходиться в неприязних стосунках, він попросив його покинути територію його будинковолодіння, але той відмовився виконати його вимогу і у відповідь почав його ображати, нецензурно виражатись. Він попередив ОСОБА_9 , що викличе працівників міліції, але його слова не подіяли. Після цього він зателефонував у міліцію. За свого брата заступилась ОСОБА_8 , і заявила, що він буде святкувати день народження з ними. Він попросив свою дружину піти на кухню і обговорити цю проблему , у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 вічно п`яний і погано впливає на виховання їх дітей, а також присутність ОСОБА_9 в нетверезому стані створить негативну обстановку по приходу інших гостей. Коли він ішов до кухні, в коридорі дружина вдарила його кулаком по спині. Дружина поводила себе агресивно, почала з ним сваритись і кричати на нього. Посередині кухні почалась сварка зі сторони ОСОБА_8 , вона була емоційно збуджена і проявляла агресію, наполягаючи на своєму, вона почала махати руками, намагаючись його вдарити. Він ухиляючись від рук дружини, схопив її за руки і відштовхнув від себе, оскільки вона намагалась подряпати йому обличчя. Потерпіла впала на диван і при падінні, дотично головою, лобом справа зачепила кухонні двері. Піднявшись з дивана , вона вийшла з кухні і повідомила, що йде до батьків. Відштовхуючи свою дружину, він не мав наміру спричиняти їй тілесні ушкодження, а лише захищався від неї. Після того, як дружина пішла, він близько 18.00 год. запросив до себе сусідів на святкування дня народження. У нього були незначні подряпина на обличчі, але з приводу цього він в міліцію не заявляв. Конфлікт мав місця 29.05.2015р. біля 16.30 год. Біля кухні він нікого не бачив. Двері в кухню були привідкриті, але наскільки сказати не може, приблизно наполовину. Оскільки він не бив потерпілу, тілесних ушкоджень їй не наносив, тому цивільні позови Долинського міжрайонного прокурора в інтересах держави, та потерпілої ОСОБА_8 , він не визнає. Просив справу закрити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. В задоволенні цивільних позовів просить відмовити.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини не визнав , його вина в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_8 , повнiстю доведена показами потерпiлої, свiдкiв, висновком експертизи, та iншими доказами зiбраними по справі та дослідженими в судовому засiданнi, а саме:

Потерпіла-цивільний позивач ОСОБА_8 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_7 являється її чоловіком, справа про розлучення з яким розглядається Долинським районним судом. В 2013 році ОСОБА_7 побив її, але вона йому простила. 29.05.2015 року у чоловіка було день народження. Біля 16.00 год. до них додому в АДРЕСА_2 , прийшов її брат ОСОБА_9 , щоб привітати її старшого сина ОСОБА_10 із закінченням навчального року. З собою брат приніс подарунки і домашнє молоко в пластиковій пляшці з під пива. Вона стала розмовляти з братом. До них підійшов ОСОБА_7 і наказав брату звільнити територію. ОСОБА_9 відмовився це зробити. Після цього обвинувачений став дзвонити в міліцію. Брат зайшов разом з нею в будинок. За ними зайшов ОСОБА_7 . Вона запитала ОСОБА_7 , чого він виганяє її брата, на що той почав «матюкатись» та вдарив її у ліву щелепу, а потім у висок. Ще все відбувалося у них на кухні. Після отриманих ударів , вона вийшла з кухні і їй стало погано. Брат підхопив її і вивів на вулицю. Потім ОСОБА_9 пішов додому, а вона викликала швидку. Молодший син спав. Вона почекала приблизного годину , поки він прокинувся, а після цього вона з синами на «таксі» поїхала в лікарню, де її обслідували. Також в лікарню приїжджали працівники міліції, яким вона дала пояснення. Потім вона подзвонила до своїх батьків , які приїхали в лікарню. Вона разом з ними під`їхала до свого будинку і забрала речі. Удари на кухні обвинувачений наносив правою рукою : один удар в щелепу з лівої сторони, та один удар у висок з правої сторони. Дану бійку бачили її син ОСОБА_11 та брат ОСОБА_9 . Після цього випадку, вона проживає у своїх батьків. Після 29.05.2015 року у неї ще були сварки з ОСОБА_7 , вона ще раз зверталась в міліцію, з приводу поведінки обвинуваченого. Заявлений цивільний позов підтримує в повному об`ємі і просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на її користь 2000 гривень заподіяної матеріальної шкоди, 100 000 гривень моральної шкоди та всі витрати по справі. Щодо міри покарання просила судити обвинуваченого згідно вимог Закону.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснив, що потерпіла по справі являється його сестрою. 29.05.2015р. біля 16.00 годин він прийшов до сестри, приніс цукерки дітям та молоко у пластиковій пляшці з-під пива. ОСОБА_7 в цей час бігав по подвір`ю. Він став розмовляти з сестрою. В цей час до нього підійшов обвинувачений і запитав, що він тут робить, на що він відповів, що прийшов до сестри. ОСОБА_7 став дзвонити в міліцію. В цей час сестра понесла молоко на кухню. Потім він почув , якусь метушню і побачив, що ОСОБА_7 крутись руки ОСОБА_8 , після чого наніс два удари правою рукою - один удар в щелепу зліва , другий удар у висок з права. Дану бійку, яка проходила на кухні , він чітко бачив, оскільки знаходився у коридорі. Також разом з ним в коридорі був і старший син ОСОБА_12 . Сестра вискочила в коридор з гематомою. Після цього він пішов додому. Після 29.05.2015 року обвинувачений ОСОБА_7 ще раз побив сестру дверима , в результаті чого у неї була перервана вагітність.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що потерпіла являється його дочкою. 29.05.2015р. у внука був випускний, на якому був і він з дружиною. Після того він з дружиною поїхав на поле. Біля 17-18 год. до них подзвонив син, який повідомив, що ОСОБА_7 побив ОСОБА_14 і треба їхати додому. Біля 20.30 год. до його дружини подзвонила донька з лікарні і попросила під`їхати . Він разом з дочкою ОСОБА_14 під`їхали до її будинку і донька забрала свої речі. ОСОБА_7 в той день був п`яним, оскільки у нього було день народження. У дочки на чолі справа була гематома, ліва щока розпухла. Дочка розповіли їм про обставини побиття.

. Допитана в якості свідка ОСОБА_15 суду пояснила, що вона являється сусідкою ОСОБА_16 . 29.05.2015 року, вона бачила, як ОСОБА_8 розмовляла на своєму подвір`ї з братом ОСОБА_9 . Потерпіла була спокійна, весела, без побоїв. Потім вона пішла у свій будинок. Через деякий час вона почула сварку між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і вийшла на вулицю. Вона побачила заплакану ОСОБА_14 , яка разом з дітьми ішла геть. Явних синяків на обличчі вона не бачила. Це була приблизно 17.00 год. ОСОБА_8 вона бачила з лівої сторони за 4-5 метрів.З правої сторони вона потерпілу не бачила. Чоловік повідомив її, що ОСОБА_7 запросив його на день народження. Чоловік після дня народження розказував, що ОСОБА_7 був веселий, у хорошому настрої. Через два дні потерпіла їй подзвонила і повідомила, що перебуває у лікарні. Восени на роботі вона зустріла потерпілу, в якої на руках були синці. ОСОБА_8 повідомила, що хотіла забрати свої речі з будинку і ОСОБА_7 її побив.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він являється сусідом ОСОБА_16 . 29.05.2015 року, а це була п`ятниця, він біля 16.45 год повернувся з роботи. Приблизно через 1-2 години до нього прийшов ОСОБА_7 і запросив його в гості. Через хвилин 20 він пішов до будинку ОСОБА_7 і тоді він взнав, що в того день народження. У ОСОБА_7 він пробув приблизно 1-1.5 години. В це день вони вживали спиртне вино. Потерпілу ОСОБА_8 в той день він не бачив.

Допитаний в судовому засіданні з дотриманням вимог ст. 354 КПК України малолітній свідок ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суду пояснив, що він являється сином ОСОБА_7 та ОСОБА_8 29.05.2015 року біля 16.00 год. до нього прийшов хресний ОСОБА_9 , який приніс цукерки та молоко. Мама і тато в цей час були вдома. Мама розмовляла з ОСОБА_9 сидячи на лавці. До них підійшов тато і запитав вуйка «Чого прийшов?» Після того тато почав дзвонити в міліції і повідомив, що вуйко його ображає та матюкає. ОСОБА_9 також подзвонив у міліцію. Мама в цей час пішла в будинок поставити молоко. Батько уже був в будинку. Почалась якась метушня. Він та вуйко зайшли в будинок і він побачив, що тато крутить руки мамі. Потів він вдарив маму правою рукою в ліву щоку, а потім ще раз у висок справа. ОСОБА_9 хотів захистити маму, але вона сказала йому вступитись, що він і зробив. Після цього мама подзвонила в лікарню, однак їй повідомили, що немає вільної машини. Він та мама почекали поки встане молодший брат, який спав і після цього поїхали в лікарню. Через деякий час в лікарню приїхав дідо і вони поїхали до них додому. Вдома був батько, який був п`яним, він «заганявся», пропонував йому випити 100 грам. Мама забрала речі і вони поїхали мама в лікарню, а він з братом до дідуся з бабусею. Коли тато бив маму на кухні , він разом з ОСОБА_9 був в коридорі. Двері на кухню були відкриті. До цього випадку татом неодноразово бив маму і його.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_7 являється його сином. До 2009 року син разом з сім`єю проживав у м.Полтава, а потім поїхав проживати в м.Долина. В м.Полтава він продав свою квартиру. 29.05.2015 року в м.Долина він не був. Він чув по телефону, що син захищається.

Допитана в якості свідка ОСОБА_20 суду пояснила, що вона працює лікарем в Долинській ЦРЛ. Потерпілу ОСОБА_8 вона впізнає, оскільки остання була у неї на лікуванні . Вона її оглядала і призначила курс лікування. Які тілесні ушкодження були у потерпілої і які медикаменти вона їй призначила не пам`ятає, все записано в історії хвороби. Всі ліки, які є в довідці, були необхідні для лікування. Кожен день вона приймає до 70 людей, тому все пам`ятати немає можливості.

Протокол прийняття заяви (а.с.108) від 29.05.2015р. свідчать, що ОСОБА_8 звернулись в Долинський РВ УМВС з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Дана заява внесена в ЄРДР. Правова кваліфікація, ч.1 ст. 125 КК України, про що свідчить витяг з кримінального провадження №0000360 (а.с.107).

У відповідності до протоколу огляду місця події від 06.06.2015р. та план-схемою до нього (а.с.109-110) місцем події являється будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Довідка, видана Долинською ЦРЛ (а.с.112), та виписка з медичної картки стаціонарного хворого №3247 (а.с.113), підтверджують, що потерпіла ОСОБА_8 звернулась 29.05.2015р. в 19.30 год. в приймальне відділення за медичною допомогою, була госпіталізована і виписана з лікувального закладу 04.06.2015р. Діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин лобної ділянки.

Згідно висновку експерта №159 (а.с.117-118) - у гром. ОСОБА_8 мався синець лобної ділянки справи, який утворився від дії тупого твердого предмету (удару, стиснення), може відповідати терміну вказаному у постанові і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Оскільки консультація нейрохірурга в представлених медичних документах відсутня, вирішити питання про наявність, характер та ступінь тяжкості виставленого діагнозу «ЗЧМТ. Струс головного мозку» немає можливості. Про те, що в лобній ділянці справа був синець, а не гематома, як вказано в представлених медичних документах, свідчить відсутність об`єктивних клінічних даних (проведення пункції і флуктуації її).

У відповідності до протоколу проведення слідчого експерименту від 09.10.2015р. та фототаблицею до нього (а.с.133-138) , потерпіла ОСОБА_8 розказала та показала обставини заподіяння їй 29.05.2015р. тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_7 .

Суд, вважає покази дані в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_7 в частині не визнання своєї вини в нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 неправдивими, розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинення ним злочину. Дані покази спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами - показами потерпілої , свідків, які є узгодженими та послідовними, результатом експертизи. Дані докази суд бере за основу обвинувального вироку.

Оцінюючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що винність ОСОБА_7 в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень доведена повністю, тому його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України .

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий (а.с.120) на обліку в психоневрологічному, наркологічному кабінеті Долинської ЦРЛ не перебуває ( а.с.125), посередньо характеризується з місця проживання (а.с.122, 124, 144).

Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

До обставин, що пом`ягшують покарання суд відносить те, що обвинувачений ОСОБА_7 являється інвалідом 3-ї групи, загального захворювання (а.с.192), хворіє (а.с.182,187,194,198).

Обставин, що обтяжують покарання в судовому засіданні не здобуто.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 слід обрати покарання , яке б відповідало скоєному та його особі в межах санкції ч.1 статті 125 КК України, враховуючи те, що він являється інвалідом , отримує пенсію, з якої проводиться стягнення за рішенням суду , не працює та немає доходу, у вигляді громадських робіт.

Долинським міжрайонним прокурором в інтересах держави, в особі фінансового управління Долинської РДА заявлено позов про стягнення з ОСОБА_7 на користь фінансового управління Долинської РДА 2309.78 грн. витрачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_8 .
Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
П.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року „ Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.
Довідка №684/01-20/88 про вирахувану вартість лікування хворої ОСОБА_8 в стаціонарі Долинської ЦРЛ, видана 15.10.2015р. Долинською ЦРЛ і покладена прокурором в основу цивільного позову, відповідає положенням пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.
У відповідності до нормативного припису вказаного акту, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи із фактичних витрат на місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт, придбання інвентаря та обладнання.
Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_8 перебувала на лікуванні в неврологічному відділі Долинської ЦРЛ 6 л/днів , з 29.05.2015р. по 04.06.2015р. Вартість проведеного лікування становить 2309.78 грн., що підтверджується довідкою від 15.10.2015р (а.с.139).
На підставі вказаного, враховуючи, що лікувальний заклад є державним закладом охорони здоров`я, що фінансується за рахунок відповідного бюджету, суд дійшов висновку, що із винного слід стягнути фактичні витрати закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від злочинного діяння.
Ст. 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ч.1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру , суд від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Суд, дослідивши заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди завданої злочином , з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, вважає, що він підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Позов в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 2000грн. підлягає до часткового задоволення. Потерпілою-цивільним позивачем ОСОБА_8 на підтвердження позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди надано накладну та ряд чеків на придбання медикаментів (а.с.27). Суд вивчивши всі надані підтверджуючі документи, вважає, що з обвинуваченого на користь потерпілої слід стягнути 1072.39 грн. заподіяної матеріальної шкоди на придбання медикаментів необхідних для лікування, оскільки саме такий розмір понесеної матеріальної шкоди знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Суд не приймає до уваги чеки від 30.05.2015р. та від 01.06.2015р. (а.с.27 звор. стор.) на придбання Бюбхен шамп., мін.води, серветок вол., олвейс ультра, нок спрей, оскільки придбання даних товарів не пов`язано з призначеним курсом лікування.

Позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення. Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг страждань, які зазнала потерпіла, характер немайнових втрат та інші обставини справи та визначає її в розмірі 2800 грн.

Речових доказів по справі не має. Процесуальних витрат не понесено.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 128,129, 374, 376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України призначивши покарання у вигляді 160 ( сто шістдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни особисте зобов`язання.

Цивільний позов заявлений Долинським міжрайонним прокурором в інтересах держави, в особі фінансового управління Долинської РДА до ОСОБА_7 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого задоволити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь фінансового управління Долинської РДА 2309 (дві тисячі триста дев`ять) гривень 78 копійок , витрачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_8 .
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 1072 (одну тисячу сімдесят дві) гривні 39 копійок заподіяної матеріальної шкоди, 2800( дві тисячі вісімсот) гривень заподіяної моральної шкоди .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: