№ 207/160/16-к
№ 1-кп/207/172/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має вищу технічну освіту, безпартійного, одруженого, має двох малолітніх дітей, щодо яких не позбавлений батьківських прав, судимого 21.11.2014 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочину за ч.1 ст.309 КК України до штрафу 1700 грн. Штраф замінено на громадські роботи тривалістю 100 годин, за ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31.08.2015 року, офіційно не працюючого, мешкаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

ВСТАНОВИВ:

За вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.11.2014 року ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1. ст.309 України, до покарання у виді штрафу у прибуток держави у розмірі 1700 гривень. Покарання у виді штрафу відповідно з ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31.08.2015 року замінено на покарання у виді громадських робіт тривалістю 100 годин.

10.09.2015 року ОСОБА_4 був поставлений на облік в кримінально - виконавчій інспекції в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Письмово ознайомлений під розпис з умовами та порядком відбування покарання у виді громадських робіт, відповідальністю за ухилення від відбування громадських робіт.

Згідно з довідкою Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради від 09.11.2015 року ОСОБА_4 у період з 15.09.2015 року по 06.11.2015 року відбув 36 годин громадських робіт, ухилившись від відбування громадських робіт, не відбувши 64 години громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, показав, що дійсно спілкувався з людьми , залежними від наркотичних засобів. За вироком районного суду був засуджений за вчинення злочину , передбаченого ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу. У сім`ї двоє малолітніх дітей, тому грошових коштів не хватає. Штраф не сплатив, громадські роботи не відбув, тому,що зірвався. Просить суворо не карати, дати можливість залишитись з дітьми.

Кримінальним правопорушенням шкоди не заподіяно, потерпілих у кримінальному провадженні немає.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та дійсності його позиції немає, останньому роз`яснено , що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, а його дії, які пов`язані з ухиленням від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст..65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що згідно ст..66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка згідно ст..67 КК України обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються матеріали , що його характеризують, відношення до вчиненого, обвинувачений раніше судимий, однак правильних висновків для себе не зробив, тому суд вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту, оскільки вважає, що його перевиховання та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства.

Остаточну міру покарання суд вважає за необхідне визначити на підставі ст..71 КК України, частково приєднавши покарання, призначене за вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.11.2014 року, замінене на громадські роботи, не відбуте тривалістю 64 годині, відповідно до ст..72 КК України у виді 8 днів арешту.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст..ст.370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, призначивши покарання, у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі ст.ст.71,72 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання призначене за вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.11.2014 року і не відбуте у виді 8 днів арешту, призначивши покарання за сукупністю вироків у виді одного місяця 8 днів арешту.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1