Ухвала
іменем україни
04 листопада 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні подання Апеляційного суду Миколаївської області про направлення кримінального провадження № 0000024 щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених за ч. 3 ст. 332 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

у с т а н о в и в:
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) у порядку ст. 34 КПК надійшло подання Апеляційного суду Миколаївської області про направлення зазначеного кримінального провадження№ 0000024 з Центрального районного суду м. Миколаєва до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Подання мотивовано тим, що місце вчинення злочину, в якому обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , є недіючий пропускний пункт автомобільного транспорту «Ізварине», який розташований на території Краснодонського району Луганської області, тобто в межах територіальної юрисдикції Краснодонського міськрайонного суду Луганської області, підсудність справ якого відповідно до Розпорядження голови ВССУ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14 змінена й визначена за Сватівським районним судом Луганської області.
Учасникам судового провадження вчасно повідомлено про час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду подання не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені у поданні, колегія суддів дійшла висновку, що воно задоволенню не підлягає на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно зі ст. 34 цього Кодексу колегія суддів ВССУ вирішує питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, за поданням суду апеляційної інстанції. Частиною першою указаної статті визначено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду.
Як убачається з наданих суду матеріалів кримінального провадження, до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000024 щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, його організації й керівництві такими діями, а також сприянню їх учиненню шляхом надання вказівок та засобів.

Із системного аналізу норм КК випливає, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК, є закінченим у момент, коли виконано відповідні дії: організаційні дії по переправленню осіб через державний кордон України, дії по керівництву таким переправленням, надані необхідні поради, вказівки чи засоби для незаконного перетинання державного кордону України іншими особами або усунені відповідні перешкоди для цього, незалежно від того, чи фактично опинились особи за межами України.
Окрім незаконного переправлення осіб через державний кордон України, обвинуваченим інкримінується організація й керівництво такими діями, а також сприяння їх учиненню шляхом надання вказівок і засобів.
Проте подання апеляційного суду не містить відомостей, з яких вбачалося б місце вчинення обвинуваченими наведених вище дій саме у межах територіальної юрисдикції суду, підсудність якого визначена за Сватівським районним судом Луганської області.
Водночас в обвинувальному акті не відображено даних про місце вчинення обвинуваченими організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню.
Таким чином, місце вчинення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зазначених вище дій, які утворюють склад інкримінованого їм злочину, встановити неможливо.
Разом із тим із матеріалів кримінального провадження видно, що досудове розслідування здійснювалося та закінчено СУ ГУ НП в Миколаївській області, процесуальне керівництво забезпечується прокуратурою цієї ж області, обвинувачені тримаються під вартою в Миколаївському слідчому ізоляторі; крім того, захисники проживають у м. Миколаєві.
За таких обставин, виходячи зі змісту положень статей 32, 34 КПК, а також з метою забезпечення оперативності й ефективності, колегія суддів дійшла висновку, що доводи подання не можна визнати прийнятними. Відтак це подання не підлягає задоволенню, а кримінальне провадження № 0000024 слід повернути до Центрального районного суду м. Миколаєва для його розгляду по суті.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, суд

п о с т а н о в и в:
Подання Апеляційного суду Миколаївської області про направлення кримінального провадження № 0000024 щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених за ч. 3 ст. 332 КК, з Центрального районного суду м. Миколаєва до Сватівського районного суду Луганської області залишити без задоволення.
Матеріали кримінального провадження повернути до Центрального районного суду м. Миколаєва.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3