Справа №705/4377/16-к
1-в/705/1711/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

засудженої ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

представника установи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області в режимі відеоконференції між судом і Уманською виправною колонією УДПтСУ в Черкаській області (№ 129), де знаходиться засуджена, клопотання засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженої, відбуває покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.08.2015 за ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією наркотичного засобів, що були предметом контрабанди, та конфіскацією всього її особистого майна, про застосування щодо неї ст. 6, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014,
ВСТАНОВИВ:
23.06.2016 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшла заява засудженої ОСОБА_3 , в якій вона просить суд застосувати до неї ст. 6, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185 VII від 08.04.2014, із змінами внесеними згідно із Законом № 1246-VII від 06.05.2014 та скоротити їй невідбуту частину покарання наполовину та звільнити від додаткового покарання у виді стягнення на судові експертизи.
Засуджена ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала свою заяву і просила задовольнити її вимоги.
Представник установи у судовому засіданні заперечила проти застосування до засудженої ОСОБА_3 амністії, оскільки станом на день набрання чинності Законом 19.04.2014 вона ще не була засуджена, вирок суду не був ухвалений і не виконувався.
Прокурор у судовому засіданні заперечила проти застосування до засудженої ОСОБА_3 амністії, так як ст. 6 Закону застосовується виключно до осіб, які на день набрання чинності Законом 19.04.2014 мають статус засудженого, тобто вирок щодо яких набрав законної сили і виконується, а ОСОБА_3 на той час не була засудженою і не відбувала покарання, тобто остання не є суб`єктом, до якого підлягає застосуванню вказана норма Закону.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку засудженої ОСОБА_3 , представника установи і прокурора, суд вважає, що заява ОСОБА_3 про застосування до неї амністії не підлягає задоволенню з таких підстав і мотивів.
Під час розгляду заяви в суді встановлено, що ОСОБА_3 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.08.2015 засуджена за ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією наркотичного засобів, що були предметом контрабанди, та конфіскацією всього її особистого майна. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21.03.2016 вказаний вирок був залишений без змін і клопотання обвинуваченої про застосування до неї ст. 6, 11, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» апеляційний суд не вирішував; у строк покарання було зараховано один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 03.10.2012 по 21.03.2016. Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.08.2015 набрав законної сили 21.03.2016. У вказаному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування і судового розгляду був застосований запобіжний захід тримання під вартою з 03.10.2012.
На цей час засуджена ОСОБА_3 відбуває покарання в Уманській виправній колонії № 129 у виді позбавлення волі.
Закон України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 08.04.2014 (зі змінами, внесеними Законом № 1246-VII від 06.05.2014)(далі Закон) набрав чинності 19.04.2014.

Статтею 6 Закону передбачено: «Скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону». При цьому згідно зі ст. 11 Закону особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.

Засудженим згідно з ч. 2 ст. 43 КПК України у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.
Враховуючи наведене, з положень Закону вбачається, що скорочення невідбутої частини покарання ОСОБА_3 було б можливим у тому разі, якби на день набрання чинності цим Законом вона мала процесуальний статус засудженого і відбувала б покарання. Проте, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_3 такого статусу не мала і вирок суду щодо неї був ухвалений значно пізніше.
Отже, суд дійшов висновку, що посилання засудженої ОСОБА_3 на те, що відповідно до ст. 12 Закону вчинені нею злочини підпадають під дію Закону, і тому суд має підстави для застосування до неї вимог ст. 6 Закону, є безпідставним, оскільки вказана стаття застосовується виключно до зазначеної в ній категорії осіб до осіб, які є засудженими на день набрання чинності Законом.
На підставі наведеного вище, ст. 6, ст. 9-11 Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 08.04.2014 (зі змінами), керуючись ст. 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання (заяви) засудженої ОСОБА_3 про застосування до неї статей 6, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженою протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1