УХВАЛА
«22» липня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , цивільного позивача ОСОБА_5 та їх представника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_8 , розглянув в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
11 липня 2016 року до Хмельницького міськрайонного суду з апеляційного суду Хмельницької області на новий судовий розгляд надійшло вищевказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням останнього у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Зазначене кримінальне провадження підсудне Хмельницькому міськрайонному суду. Підстав для закриття провадження не має.
Разом з тим, обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому, як випливає зі змісту Кримінального процесуального Кодексу, формулюючи обвинувачення слід враховувати вимоги ст.91 вказаного Закону, щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інших даних, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті (частини статті) Кримінального кодексу України, можна встановити наявність в діях обвинуваченого складу злочину.
Проте, таких вимог Кримінального процесуального Кодексу України в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 , на переконання суду, органом досудового слідства в повній мірі не виконано, оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є не конкретними, не містять чіткого сформульованого обвинувачення чим порушено один з основних конституційних принципів права обвинуваченого на захист та справедливий судовий розгляд, тобто позбавлено права обвинуваченого знати, в яких конкретно діях його обвинувачують та за якими фактичними обставинами, подальшій можливості викладення своїх показань, заперечень, в тому числі щодо прийнятих процесуальних рішень, а також позбавляє суд можливості належним чином встановити істину в кримінальному провадженні, роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення.
Так, зі змісту формулювання обвинувачення слідує, що при його складанні органом досудового розслідування не розкрито зміст пунктів Правил дорожнього руху України, порушення яких інкримінується ОСОБА_7 та конкретно не вказано в яких саме діях обвинуваченого проявились такі порушення вказаних Правил.
Такий же висновок слідує і з ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 05 липня 2016 року, за результатами апеляційного розгляду вказаного провадження, і якою ухвалений у справі вирок суду першої інстанції від 25 березня 2016 року було скасовано.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, зокрема прокурора, якого підтримали потерпіла, цивільний позивач та їх представник та який вважав за можливе призначити вказане кримінальне провадження до судового розгляду, захисника, якого підтримав обвинувачений, про необхідність повернення обвинувального акта, як такого, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального Кодексу України прокурору, ознайомившись з матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України не відповідає вимогам КПК України, з вищенаведених підстав, а тому згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору, для усунення викладених за змістом ухвали недоліків.
Не спростовують вищевказаних висновків суду про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, а навпаки підтверджують їх обґрунтованість і заяви останнього про наміри в ході судового слідства змінити обвинувачення, чим прокурор фактично визнає невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України і суперечить своїй позиції щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, оскільки згідно ст.338 КПК України можливість зміни обвинувачення в суді, з певних підстав, це право, а не обв`язок прокурора, яке згідно положень КПК України жодним чином не впливає та не обмежує право суду з підстав передбачених п.3 ч.3 ст.314 КПК України прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Керуючись, ст.ст.314,372 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, через його невідповідність вимогам КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий:
Суддя ОСОБА_1