А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

18.02.2014 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з участю прокурора ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_5 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.11.2013 року.
Цим вироком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Калуг Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, розлучений, що має на утриманні малолітню дитину, судимий 25.02.2008 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком суду від 09.10.2010 року, визначено остаточне покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, засуджений за ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Ухвалено запобіжним заходом щодо ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.
Питання щодо речових доказів вирішено у відповідності до ст. 81 КПК України.
ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що 04.10.2012 року близько 15 год. з метою заволодіння чужим майном, шляхом злому вхідних дверей, проникши до належного ОСОБА_6 будинку АДРЕСА_2 , відкрито викрав картину невідомого автора XX століття „Натюрморт з Бузком вартістю 200 грн. та картину репродукцію „Човни на березі вартістю 50 грн., чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на 250 грн.
В апеляції засуджений, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, порушує питання про пом`якшення покарання до непов`язаного з позбавленням волі. Посилається на те, що судом не взято до уваги його позитивної характеристики по місцю проживання, щирого каяття та визнання вини, того що завдані злочином збитки ним відшкодовані, претензій з боку потерпілого не має, а також, що державний обвинувач в суді просив призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора про законність і обгрунтованість вироку, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено, підтверджуються зібраними та перевіреними судом доказами. Фактичні обставини справи судом встановлені правильно і в апеляції не оспорюються.
Дії засудженого правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України, відповідно як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло.
Покарання ОСОБА_5 призначено з додержанням вимог ст. 65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних, що характеризують його особу та обставин, що пом`якшують покарання, зокрема визнання вини, сприяння розкриттю злочину, щире каяття та відшкодування заподіяної злочином шкоди.
Підстав для пом`якшення засудженому покарання, в тому числі серед доводів апеляції, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України апеляційний суд
У Х В А Л И В :

апеляцію засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.11.2013 року щодо нього без зміни.

Судді: