Справа № 464/8295/15-к
пр.№ 1-кп/464/54/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.01.2016 Сихівський районний суд м.Львова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , секретаря судових засідань ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката-захисника ОСОБА_9 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Львові кримінальне провадження № 0002037 внесеного в ЄРДР від 14 серпня 2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дидятичі Мостиського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, маючого базову середню загальну освіту, який займається підприємницькою діяльністю ФОП, не судимого ,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_8 умисно вчинив кримінальні правопорушення (злочини) за наступних обставин.
Епізод №1.
14.08.2014 року близько 20.20 год., перебуваючи поблизу будинку, що по АДРЕСА_2 розпочав конфлікт зі своїм сином ОСОБА_6 , під час якого умисно наніс останньому удар ногою у спину, в область попереку, чим спричинив йому два синці на попереку, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Епізод №2.
23.10.2014 року близько 15.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , умисно наніс своєму неповнолітньому сину ОСОБА_7 декілька ударів по загіпсованій нозі, після чого по приходу до квартири його колишньої дружини ОСОБА_6 наніс останній удар кулаком по ребрах та декілька ударів по животі та ногах, коли неповнолітній син ОСОБА_7 став захищати матір, наніс останньому удар ногою у коліно та вдарив по голові. Того ж дня, близько 21.00 год., в ході конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 останній наніс декілька ударів ногами колишній дружині в область ніг та живота, чим спричинив останній травму тіла у вигляді синців на животі, на грудній клітці, над куприком, на обидвох ногах, які відносяться до легкого тілесного ушкодження. ОСОБА_7 коли той заступився за ОСОБА_6 , ОСОБА_8 наніс удар рукою по спині , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців на грудній клітці та стегні справа, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Епізод №3.
18.11.2014 року близько 01.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , розпочав конфлікт із своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 , умисно наніс останній удар ногою у обличчя, чим спричинив синці на обличчі, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Епізод №4.
31.08.2015 року близько 22.30 год., ОСОБА_8 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , розпочав конфлікт із колишньою дружиною ОСОБА_6 , шарпав останню, наніс їй удар своєю правою рукою в область лівої сторони носа, чим спричинив перелом кісток носа з раною та синцем над ним, крововилив у м*які тканини верхньої губи, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров*я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_8 по епізодам №1-3 суд кваліфікуєпо ч.1 ст.125 КК України, як вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, по епізоду №4 - по ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров*я.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, вчинення обвинуваченим злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який молодого віку, раніше не судимий, формально характеризується, розлучений, займається підприємницькою діяльністю ФОП.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, є повторність вчинення кримінальних правопорушень.
Враховуючи зазначені обставини суд вважає за необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів призначити ОСОБА_8 покарання, передбачене ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 125 КК України, за сукупністю злочинів, за правилами ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, мінімальне покарання пов`язане з обмеженням волі. Однак,враховуючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності, те, що за санкціями ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 125 КК України передбачене покарання менше 5 років обмеження волі, особу підсудного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, обставини, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, так як виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Витрат на залучення експерта немає.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч. 2 ст.125 КК України,та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 200(двісті) годин;

- за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.72, 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ;

2.повідомляти КВІ про зміну місця проживання;

3.періодично з`являтись для реєстрації в КВІ.

Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: