Справа № 509/996/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318 від 09.02.2016 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, не одруженого, маючого сина ОСОБА_11 , 2009 року народження, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , судимого:

- 23.08.2010 р. Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки; 14.09.2011 р. на підставі ч. 2 ст. 78 КК України постановою Іллічівського міського суду направлений для відбування призначеного йому покарання; звільнений 14.04.2014 р. ухвалою Вінницького районного суду умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 2 дні;

- 01.03.2016 р. Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Іллічівська Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_2 , судимого:

-16.12.2013 р. Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 1 ст. 307 КК України до 3-х років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

-03.03.2014 р. Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України до 4-х місяців арешту;

-22.09.2015 р. Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 5-ти місяців арешту, звільнений 28.12.2015 р. у зв`язку з відбуттям строк покарання;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Миколаївка Добровеличковського району Кіровоградської області, громадянки України, українки за національністю, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, жительки АДРЕСА_3 , не судимої;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Іллічівськ Одеської області, громадянки України, українки за національністю, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , жительки АДРЕСА_2 , не судимої,-

усіх у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

8 лютого 2016 року, приблизно о 19 годині 15 хвилин, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 в належному на праві власності ОСОБА_19 жилому будинку, що розташований за АДРЕСА_5 , спільно з ОСОБА_20 , який проживає в цьому будинку, розпивали спиртні напої. Під час застілля виникла словесна суперечка між ОСОБА_20 з одного боку та ОСОБА_6 з другого боку. Вальсамикі заступився за свою співмешканку ОСОБА_17 і декілька разів руками наніс ОСОБА_21 удари в область обличчя. Після цього ОСОБА_21 пішов з будинку, а усі обвинувачені та ОСОБА_19 продовжили пиячити. Після цього ОСОБА_16 і ОСОБА_15 обоє повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_18 , з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що їх дії будуть помічені ОСОБА_19 який в цей час знаходився в кімнаті разом з ними, відкрито заволоділи належним ОСОБА_20 майном, а саме: електричним конвектором марки «Аtlantiс», вартістю 1200 грн., сумкою чорного кольору, вартістю 250 грн., курткою синього кольору вартістю 750 грн., жилеткою вартістю 260 грн., черевиками вартістю 500 грн., двома парами шортів вартістю 100 грн. кожна, футболкою вартістю 120 грн., штанами вартістю 200 грн., а усього на загальну суму 3480 грн.

Вину свою ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 і ОСОБА_17 визнали повністю і показали, що усі четверо 08.02.2016 р. пришйли до ОСОБА_19 додому щоб розпити 1 л горілки, яку принесли з собою. В будинку ОСОБА_19 в цей час знаходився ОСОБА_21 . Під час розпиття горілки між ОСОБА_21 та ОСОБА_22 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_21 нецензурно висловився на адресу ОСОБА_18 . Вальсамакі за такі дії ОСОБА_21 наніс йому три удари рукою в область обличчя, після чого ОСОБА_21 вийшов з будинку, а вони всі четверо та власник будинку ОСОБА_19 продовжили пиячити. Оскільки ОСОБА_21 не повертався до будинку, вони усі четверо вирішили відкрито викрасти його майно, після чого в присутності ОСОБА_19 забрали належні ОСОБА_21 речі: конвектор, сумку, куртку, жилетку, черевики, 2 шортів, футболку, штани. При цьому ОСОБА_15 ніс конвектор, а ОСОБА_16 сумку зі всіма іншими речами потерпілого. Ковектор ОСОБА_15 відразу ж обміняв на 1 л горілки, а сумку з іншим майно потерпілого принесли до будинку АДРЕСА_6 . Через незначний час приїхали працівники поліції і затримали всіх їх з викраденим майно.

Суд вважає, що вина ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_6 підтверджується протоколом огляду місця події, з якого слідує, що в будинку АДРЕСА_6 були виявлені та вилучені викрадені у ОСОБА_23 речі: сумка, куртка, жилетка, черевики, 2 шортів, футболка, штани. (том 2, а.с. 43-49)

Вальсамакі, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 за попередньою змовою групою осіб відкрито, а ОСОБА_16 і ОСОБА_15 також і повторно, викрали чуже майно загальною вартістю 3480 грн., а тому кримінальну відповідальність усі вони повинні нести за ст. 186 ч. 2 КК України.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 і ОСОБА_17 пред`явлено обвинувачення, що вони за попередньою змовою групою осіб з метою відкритого викрадення майна ОСОБА_21 застосували відносно нього насильство, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачені показали, що насильство відносно потерпілого застосував тільки ОСОБА_15 під час сварки та не з метою відкритого викрадення майна потерпілого. Намір викрасти майно потерпілого у них виник після того, як потерпілий тривалий час не повертався до будинку.

Зазначені показання обвинувачених будь-якими доказами не спростовані, а тому суд приходить до висновку, що кваліфікуюча ознака застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого з метою відкритого викрадення його майна підлягає виключенню з обвинувачення усіх обвинувачених.

Призначаючи покарання ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, особу кожного винного, вік, щире каяття, першу судимість ОСОБА_6 і ОСОБА_18 , відсутність майнової шкоди, а також що злочин усі вони вчинили у стані алкогольного сп`яніння, що суд відносить до обставини, яка обтяжіє покарання кожного з них.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що покарання ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 слід призначити у виді позбавлення волі, але виправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_18 можливе без ізоляції від суспільства, тобто із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням кожної з них від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 01.03.2016 р. більш суворим покаранням за цим вироком остаточно ОСОБА_15 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 визнати винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та призначити кожному з них покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_17 , ОСОБА_18 від відбування призначеного кожній з них покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням на кожну з них обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або начання, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_15 і ОСОБА_16 залишити до набрання вироку законної сили триманя під вартою в Одеському СІЗО. Строк відбування покарання ОСОБА_16 рахувати з 10 лютого 2016 року, а ОСОБА_15 з 11 лютого 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_15 строк попереднього ув`язнення за період з 11 лютого 2016 року по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_16 строк попереднього ув`язнення за період з 10 лютого 2016 року по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_18 і ОСОБА_6 змінити до набрання вироку законної сили з тримання під вартою на особисте зобов`язання. З-під варти ОСОБА_18 і ОСОБА_17 звільнити із зали суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення, а засудженими ОСОБА_16 і ОСОБА_15 у той же строк з дня вручення їм копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1