Ухвала

16 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 червня 2016 року та вирок Апеляційного суду Полтавської області від 10 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а:
зі змісту касаційної скарги потерпілого вбачається, що він, крім іншого, не погоджується з вказаними судовими рішеннями в частині вирішення цивільного позову.
Згідно з ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту скарги та доданих до неї копій оскаржуваних судових рішень, вироком Апеляційного суду Полтавської області від 10 серпня 2016 року вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 червня 2016 року щодо ОСОБА_5 у частині звільнення останнього від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та вирішення цивільного позову скасовано. Ухвалено новий вирок, яким було засуджено ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. У порядку цивільного судочинства провадження направлено на новий судовий розгляд у той же суд у іншому складі суду.
З огляду на наведені положення процесуального закону, вирок районного суду та вирок апеляційного суду не підлягають оскарженню у касаційному порядку в частині вирішення цивільного позову, оскільки не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження в разі, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Таким чином, в частині оскарження вироку районного суду та вироку апеляційного суду щодо вирішення цивільного позову, потерпілому слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Що стосується касаційної скарги в іншій частині оскарження вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 червня 2016 року та вироку Апеляційного суду Полтавської області від 10 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 то вона не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.
Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

В порушенні вказаних вимог, касаційна скарга потерпілого не містить належного обґрунтування незаконності вироку суду першої інстанції та вироку суду апеляційної інстанції і необхідності їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412, 413 цього Кодексу. При цьому, потерпілий порушує питання про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також, зі змісту касаційної скарги видно, що потерпілий оскаржує як вирок суду першої інстанції так і вирок суду апеляційної інстанції в частині призначеного покарання засудженому ОСОБА_6 . При цьому, як вбачається з доданих до неї копій оскаржуваних судових рішень апеляційним судом було скасовано вирок районного суду в частині призначення останньому покарання та ухвалено новий вирок, тобто районним судом покарання засудженому не призначалось.
Крім того, вимоги потерпілого до касаційного суду не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України щодо того, яке рішення має право прийняти суд за результатами розгляду касаційної скарги, оскільки призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції після скасування вироку суду першої інстанції та вироку суду апеляційної інстанції відповідно до вказаної норми не входить до переліку повноважень суду касаційної інстанції.
Окрім вказаного, в порушенні вимог ч. 5 ст. 427 КПК України потерпілий додав до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень, які не оформлені та не засвідчені належним чином, як це передбачено пунктами 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суду Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на п`ять проколів, підписана відповідальним працівником (особою) суду та суддею, скріплених відбитком гербової печатки суду, а на зворотному боці останнього аркуша скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
відмовити потерпілому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 червня 2016 року та вирок Апеляційного суду Полтавської області від 10 серпня 2016 року в частині вирішення цивільного позову щодо ОСОБА_5 .

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 червня 2016 року та вирок Апеляційного суду Полтавської області від 10 серпня 2016 року в іншій частині щодо ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 ___________________ ОСОБА_3