Справа № 751/5449/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/715/2016
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника ЧВК 44 ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

засудженої ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_9 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Феодосія АР Крим, росіянки, громадянки України, з середньо освітою, не заміжньої, не працюючої, раніше проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, остання судимість вироком Феодосійського міського суду від 05 листопада 2012 року за ст.ст. 309 ч.2, 307 ч.2, 311 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

25 травня 2016 року засуджена ОСОБА_9 звернулася із клопотанням до Новозаводського районного суду м. Чернігова щодо умовно-дострокового звільнення її від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2016 року засудженій було відмовлено у задоволенні клопотання. Таке рішення суду мотивоване тим, що відповідно до п.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджена сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення. Проте на даний час характеристика на засуджену ОСОБА_9 незадовільна, своїм відношенням до праці не довела те, що вона стала на шлях виправлення, має три стягнення за допущені порушення, одне з яких не зняте та не погашене, заохочення не оголошувалися, тому застосування судом пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення підстав немає.

Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, ОСОБА_9 звернулася з апеляційною скаргою, в якій порушує питання про скасування ухвали, прийнятої місцевим судом, просить застосувати до неї положення ст.81 КК України та звільнити її умовно-достроково від подальшого відбуття покарання. Зазначає, що не має порушення режиму відбування покарання, роботи до яких залучається виконує по мірі можливості з урахуванням стану здоров`я. Просить врахувати, що повністю змінила своє ставлення до життя та запевняє про її виправлення в умовах позбавлення волі.

Задовольняючи клопотання засудженої, апеляційним судом було призначено їй захисника та проведено розгляд справи в режимі відео- конференції.

Заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_9 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та мотивувала її доводами з вищевказаних підстав, захисника, який підтримав позицію засудженої, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги засудженої, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, думку представника колонії, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про те, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч.3 ст.81 КК України, умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженої, що підтверджується її сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесу відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженої, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК, суд всебічно з`ясував дані, що характеризують особу засудженої, її поведінку, ставлення до праці та виправлення. З цього приводу він в ухвалі зазначив мотиви, з яких прийшов до висновку про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженої від покарання.

Розглядаючи клопотання, суд, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду, зваживши при цьому на те, що засуджена на даний час має незадовільну характеристику, своїм відношенням до праці не довела те, що вона стала на шлях виправлення, має непогашене стягнення, дійшов обґрунтованого висновку, у зв`язку з чим цілком правомірно відмовив в задоволенні клопотання останньої про її умовно-дострокове звільнення.

При розгляді апеляційної скарги в режимі відеоконференції ОСОБА_9 , стверджуючи, що вона має позитивні характеристики, а та характеристика що була надана колонією до суду не відповідає дійсності, при цьому засуджена не була з нею ознайомлена, будь-яких доказів на підтвердження цього не навела та не надала.

При дослідженні матеріалів судової та особової справ засудженої колегія суддів встановила, що вона 8 разів була засуджена за скоєння умисних злочинів, один раз звільнялась згідно з законом про амністію. Вказане свідчить, що ОСОБА_9 за час відбування покарання своєю поведінкою та обраним способом життя, що полягає у вчинені злочинів через незначний проміжок часу після звільнення не довела свого виправлення і перевиховання, з позитивної сторони себе не зарекомендувала.

Надані на запит адвоката довідки з ДП "Підприємства Чернігівської виправної колонії Управління ДПтС України (№44)" також вказують, що засуджена не має бажання до праці, не виконує встановлені норми, що черговий раз свідчить про негативне відношення до суспільно корисної праці, яка певним чином впливає на перевиховання особи та привчає до законних способів матеріального забезпечення рівня життя.

Колегія суддів апеляційного суду не бере до уваги клопотання, написане від імені засуджених, оскільки вони не являються учасниками кримінального провадження, а будучи особами, позбавленими волі, усі зацікавлені в своєму та інших засуджених звільненню з місць позбавлення волі.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, ухвали суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню окремім випадків, передбачених КПК. Згідно п. 10 ч. 3 КПК України, кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність. В даному випадку справа, заведена за клопотанням ОСОБА_9 про умовно-дострокове її звільнення від покарання відноситься до справ в порядку виконання вироку і не являється кримінальним провадженням. Тому дана ухвала апеляційного суду не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Цей висновок колегія суддів обґрунтовує, окрім іншого, п. 32 Правових позицій судової палати Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за 2015 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4