Справа № 444/698/16-к
Провадження № 1-кп/444/72/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві кримінальне провадження №1-КП/444/72/2016 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта середня професійна, одруженого, пенсіонера, інваліда 3-ї групи захворювання пов"язаного з аварією на ЧАЕС, українця, громадянина України, військовозобовязаного, раніше не судимого
за ч. 1 ст. 333, ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 вирішив переправити через державний кордон України кілька опорних катків до важкої військової техніки. Організовуючи переправлення вищевказаних предметів, ОСОБА_5 зустрівся із випадковим знайомим ОСОБА_6 , якому запропонував за винагороду перевезти через державний кордон України в Республіку Польща зазначені предмети, на що останній погодився. Приблизно у кінці листопада 2015 року ОСОБА_6 , попередньо домовившись із ОСОБА_5 , під`їхав до ТЦ «Метро» до фірми перевізника ТзОВ «Делівері», де отримав зазначені вище опорні катки до важкої військової техніки у кількості 8 штук. При цьому, ОСОБА_5 , будучи обізнаним в тому, що опорні катки, відносяться до товарів військового призначення і в нього немає спеціальних дозволів для їх переправлення через державний кордон України, 07.12.2015 року передав ОСОБА_6 «рахунок-фактуру» з мокрими печатками вже неіснуючого підприємства, вказавши у двох бланках з мокрими печатками №4087 та 4089 неправдиві відомості стосовно опорних катків, які підлягають державному експертному контролю, а саме зазначив найменування «каток привода екскаватор LIEBHERR», які підписав власноручно.
На наступний день, 08 грудня 2015 року ОСОБА_6 вирішив переправити 2
опорних катки, з попередньо отриманих від ОСОБА_5 в Республіку Польща.
Того ж дня, о 16.00 год., в ході проведення митного контролю автомобіля марки
«Опель Вектра», р.н. НОМЕР_1 , яким ОСОБА_6 слідував з України до Республіки Польща через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС України, в багажному відділенні виявлено два опорні катки до важкої військової техніки, які згідно висновку Державної служби експортного контролю України №801/30-16 від 17.03.2016 року відносяться до товарів військового призначення, зокрема використовується у легких багатоцільових (легко броньованих) транспортерах-тягачах МТ-ЛБ та МТ-ЛБу та машин на їх базі, та переміщувались через митний кордон України з порушенням порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.
Вина ОСОБА_5 полягає в тому, що він вчинив порушення порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю і тому суд такі його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 333 КК України.
Крім того, 06.12.2015 року, перед зустріччю з ОСОБА_6 , розуміючи, що для перевезення через державний кордон України двох опорних катків, які згідно висновку Державної служби експортного контролю України №801/30-16 від 17.03.2016 року відносяться до товарів військового призначення та переміщувались через митний кордон України з порушенням порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю та для їх митного оформлення у нього відсутні будь-які документи, однак залишились рахунки-фактури ТзОВ «Планета Пласт», яке ліквідовано у 2013 році, в якому він був співзасновником, він використав бланки «рахунок-фактура» з мокрими печатками вже фактично неіснуючого підприємства, вказавши у двох бланках з мокрими печатками №4087 та 4089 неправдиві відомості стосовно опорних катків, які підлягають державному експертному контролю, а саме зазначив найменування «каток привода екскаватор LIEBHERR», підписав їх власноручно та 07.12.2015 року передав ОСОБА_6 , з яким зустрівся у м. Львові по вул. Володимира Великого, біля продуктового магазину для передачі та подальшого їх використання в ході проходження митного контролю. В подальшому ОСОБА_6 використав зазначені рахунки-фактури при намаганні переправлення зазначених вище предметів, що підлягають державному експортному контролю за кордон.
Вина ОСОБА_5 полягає в тому, що він вчинив підроблення документів і тому суд такі його дії кваліфікує за ч.1 ст.358 КК України.
Прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 31 березня 2016 року уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, активно сприяв у проведенні попереднього слідства та ініціативно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Так, при укладенні угоди враховуються наступні обставини, передбачені ст. 470 КПК України, а саме:
1) підозрюваний надав та зобов`язується і надалі надавати максимальне сприяння у проведенні кримінального провадження щодо нього;
2) підозра оголошена у скоєнні правопорушень невеликої та середньої тяжкості і санкція ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 1 ст. 333 КК України передбачає покарання в т.ч. у вигляді штрафу;
3) з врахуванням особи підозрюваного (позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання на території м. Львова), тяжкості злочину, обставин, що пом`якшують покарання;
4) наявний суспільний інтерес в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження;
5) у кримінальному провадженні відсутній потерпілий і вчиненим підозрюваним злочином завдана шкода лише державним та суспільним інтересам;
6) підозрюваний виявив готовність у співпраці з викриття кримінального правопорушення, вчиненого ним у цьому кримінальному провадженні.
Підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнає свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується:
- беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні;
- співпрацювати зі стороною обвинувачення у викритті кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 та ч. 1 ст. 333 КК України, вчиненого ним.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 , з врахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу підозрюваного (позитивна характеристика за місцем проживання, має постійне місце проживання на території м. Львова), наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, сприяння розкриттю злочину), відсутності обставин, які обтяжують покарання, а тому досягають згоди, що підозрюваний ОСОБА_5 має понести покарання у вигляді сплати штрафу.
При цьому, сторони досягли порозуміння щодо призначення ОСОБА_5 узгодженого покарання в межах санкції ч. 1 ст.358 КК України у вигляді сплати штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; в межах санкції ч. 1 ст. 333 КК України у вигляді сплати штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (тисячу сімсот) гривень, без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю. На підставі ст.70 КК України, шляхом повного складання зазначених покарань, остаточно обрати покарання у вигляді штрафу 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень, без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю.
Дане покарання відповідає санкціям статтей передбачених ч. 1 ст. 333, ч. 1 ст. 358 КК України.
Суд вважає, що угода про визнання винуватості досягнута між прокурором та підозрюваним відповідає вимогам передбаченим ст.. 471- 474 КПК України і тому може бути за даною угодою ухвалений вирок.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.. 473, 394, 424 КПК України, характер кожного обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а прокурором при укладенні угоди враховано вимоги ст.. 470 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, дана угода укладена без застосування насильства, примусу, погроз чи непередбачених обіцянок, вимоги ст..474 ч.4 КПК України підозрюваний розуміє.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.. 472 КПК України.
Крім того, суд перевіривши угоду на відповідність вимог КПК України та КК України прийшов до висновку про відсутність підстав передбачених для відмови в затвердженні угоди передбачених ст.. 474 ч. 6, 7 КПК України, а відтак дана угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним підлягає затвердженню.
Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу винного, суд вважає за необхідне обрати щодо підсудного покарання в межах санкцій статтей за якими він судиться, а саме, покарання в межах санкції ч. 1 ст.358 КК України у вигляді сплати штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; в межах санкції ч. 1 ст. 333 КК України у вигляді сплати штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (тисячу сімсот) гривень.
Оскільки, підсудній ОСОБА_5 не працює, являється пенсіонером, інвалідом 3-ї групи захворювання пов"язаного з аварією на ЧАЕС, не займає жодних посад та не займається певною діяльністю, то суд вважає, що йому слід призначити покарання за ч. 1 ст. 333 КК України без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю.
На підставі ст.70 КК України, шляхом повного складання зазначених покарань, остаточно призначити покарання у вигляді штрафу 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень, без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю.
Щире каяття підсудного у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину суд вважає обставинами, що пом"якшують покарання підсудного ОСОБА_5 .
Обставин, що обтяжують покарання підсудного не вбачається.
Керуючись ст.ст. 373 , 374, 475 КПК України , суд
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 укладену 31 березня 2016 року.
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (сто)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (тисячу сімсот) гривень, без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю.
На підставі ст.70 КК України, шляхом повного складання зазначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу 150 (сто пятдесять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень, без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю.
Роз`яснити ОСОБА_5 про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 31 березня 2016 року та передбачену ст.. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.
Роз`яснити ОСОБА_5 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається підозрюваному , обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1