Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________ 528/626/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року м. Гребінка

Суддя Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні суду клопотання ОСОБА_2 про скасування ухвали про накладення грошового стягнення у кримінальному провадженні № 0000612 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, мешканця АДРЕСА_1 , що зареєстрований АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, який має середню освіту, працює різноробочим у приватному підприємстві «Єдність», не одружений, на утриманні осіб не має, раніше судимий:

- 18.07.1997 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 188-1, ч. ст. 140 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання;

- 01.11.2002 року Святошинським районним судом м. Київ, за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 20.05.2003 року умовно-достроково з невідбутим терміном 2 місяці 18 днів;

- 12.01.2004 року Святошинським районним судом м. Київ, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання;

- 09.12.2008 року Шевченківським районним судом м. Київ, за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 03.11.2010 року умовно-достроково з невідбутим терміном 3 місяці 2 дня;

- 13.11.2012 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки;

- 11.11.2013 року Голосіївським районним судом м. Київ, за ч. 2 ст. 309 до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки;

- 01.07.2016 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 321 КК України до 4 р. позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

12.09.2016 року потерпілий ОСОБА_2 через канцелярію суду подав клопотання про проведення допиту потерпілого в режимі відеоконференції. В якому зазначив, що по справі він є потерпілим, однак він особа похилого віку, йому 79 років, він важко хворіє і постійно перебуває на амбулаторному лікуванні і досить часто на стаціонарному, що унеможливлює його переїзд на далекі відстані. Також матеріально він не спроможний їздити на судові засідання та брати в них участь. Він проживає у АДРЕСА_3 , яка територіально відноситься до Оболонського району м. Києва, а тому він зможе прибути до Оболонського районного суду м. Києва у встановлений судом час для допиту його як потерпілого в режимі відео конференції.

Вивчивши матеріали провадження в межах заявленого клопотання, суддя прийшов до висновку, що клопотання не може бути задоволене з наступних підстав.

Судовий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції завершено ухваленням вироку Гребінківським районним судом Полтавської області від 30.08.2016 року. Апеляційна скарга на даний вирок не надходила.

Порядок вирішення питання проведення дистанційного судового провадження визначено у ст. 336 КПК України. Із змісту якої вбачається, що при надходженні клопотання про проведення дистанційного судового провадження суд уповноважений або ухвалити рішення про здійснення дистанційного провадження за наявності підстав, або відмовити у вказаному за їх відсутності. Відповідна норма не визначає окремо повноважень суду у випадку надходження клопотання після завершення судового розгляду.

Однак частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першої статті 7 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, яка розкриває зміст такої засади кримінального провадження як диспозитивність, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Зважаючи на те, що згідно КПК України суд уповноважений або ухвалити рішення про здійснення дистанційного провадження або відмовити у вказаному, з урахуванням принципу диспозитивності, з огляду на те, що по вказаному кримінальному провадженню вже винесено вирок, то клопотання не може бути задоволене.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 336, 369-372 КПК України, суддя

постановив:

у задоволенні клопотання про проведення допиту потерпілого в режимі відеоконференції відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Cуддя ОСОБА_1