Справа № 214/4271/16-к
1-кп/214/602/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0002022 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, зі середньо-спеціальною освіту, розлученого, дітей не має, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

14.04.1999 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 140 ч. 2, ст. 140 ч. З, ст. 44, 42 КК СРСР 1960 року до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

03.10.2000 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 140 ч. З КК ЗPCP 1960 року до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 46 КК СРСР 1960 року частково приєднано не відбуту частину покарання по вироку від 14.04.1999 року та остаточно визначене покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 18.01.2002 року, невідбутий строк на момент звільнення 2 роки 11 місяців 2 дні;

24.10.2002 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 190 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання по вироку від 03.10.2000 року, та остаточно визначене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнився 16.07.2005 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

20.06.2006 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. З, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 02.06.2010 року, невідбутий строк на момент звільнення 2 місяці 12 днів;

19.07.2011 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 307 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнився 03.03.2016 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , повторно, 23.07.2016 року, приблизно о 15:30 годині, знаходячись на ділянці місцевості, розташованій між стадіоном «КЦРЗ» та будинком №7 по вул. Співдружності, що в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше не знайомого йому потерпілого ОСОБА_5 , яки сидів біля стадіону, користуючись належним йому мобільним телефоном. Після чого, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь підійшов до потерпілого та висловивши погрозу застосування насилля, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, що полягала у намірі нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, у разі відмови потерпілого передати ОСОБА_4 мобільний телефон, усвідомлюючи те, що його дії носять відкритий характер для потерпілого та оточуючих викрав у ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон марки «Prestigio 5501» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 560 гривень. З місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядився ним на власний розсуд.

В наслідок умисних злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 була спричинена майнова шкода у розмірі 560 гривень.

Суд прийшов до висновку щодо винуватості обвинуваченго ОСОБА_4 . Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України як викрите викрадання чужого майна (грабіж), вчиненого з погрозою застосування насильства, яке не є небеспечним для життя та здоровя потерпілого, вчинено повторно.

Висновки суду грунтуються на досліджених доказах.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, пояснив суду, що 23 липня 2016 року після обіду на стадіону біля КЦРЗ побачив потерпілого ОСОБА_5 , у якого в руках був мобільний телефон, він підійшов до потерпілого та змусив передати йому телефон. Телефон він одразу здав до ломбарду, гроші витратив.

В скоєному кається, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 23 липня 2016 року о 15-30 годи він перебув на стадіоні біля КЦР, грався в телефоні, до нього підійшов обвинувачений, поговорив з ним, потім погрожуючи тим, що він його поріже забрав мобільний телефон «Престіжио", вартістю 560 грн. Шкода йому не відшкодована.

Судом досліджені письмові матеріали кримінального провадження:

- довідки КПНД, ПНД (т. 1, а.с. 54, 55), відповідно до яких обвинувачений перебуває під диспансерним наглядом лікаря-нарколога, під наглядом лікаря- психіатра не перебуває;

- характеристика з відбування покарання (т. 1, а.с. 59), відповідно до якої ОСОБА_4 характеризується задовільно;

- характеристика з місця проживання (а.с.63 том 1) за якою обвинувачений характеризується задовільно

- копія довідок з інформаційного центру (т. 1, а.с. 58), відповідно до яких ОСОБА_4 раніше засуджувався; покарання відбув;

Враховуючи думку прокурора, потерпілого, захисника та обвинуваченого згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки сторони не оспорюють фактичні обставини справи, суд вважає достатнім дослідити докази: вислухати пояснення обвинуваченого, потерпілого та дослідити письмові документи кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого. Наслідки встановлення такого обсягу дослідження доказів, сторони розуміють.

Усі досліджені судом докази є допустимими, належними та достатніми, з урахуванням положень ст. 349 ч. 3 КПК України для висновку щодо винуватості обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст.19 КК України та є осудним.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставинами, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання, є рецидив злочинів.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який під наглядом лікаря психіатра не перебуває, перебуває під диспансерним наглядом лікаря-нарколога; має постійне місце реєстрації та проживання; не працює, характеризується задовільно; обставини, що пом`якшують та обтяжує покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому має бути обрано у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України. Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України суд не находить.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено. На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців з відбування покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання 24 липня 2016 року. Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України з часу затримання 24.07.2016 року до дня набрання вироку законної сили, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого розрахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1