Ухвала
іменем україни

12 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі за участю прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002861, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 липня 2014 року за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України,

за касаційною скаргою заступника прокурора Сумської області на вирок Апеляційного суду Сумської області від 14 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:
Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 317 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_6 засуджений цим вироком та за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 липня 2014 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Вироком Апеляційного суду Сумської області від 14 грудня 2015 року вирок районного суду щодо ОСОБА_6 скасовано та ухвалено новий вирок відповідно до якого останнього визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених за цим вироком та за вироком Ковпаківського районного суду м. Сум від 10 липня 2014 року, постановлено вважати ОСОБА_6 засудженим до покарання за цим вироком у виді одного року позбавлення волі та до покарання у виді двох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на два роки, яке виконувати самостійно.

В решті вирок районного суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор не оскаржуючи правильності кваліфікації дій засудженого та доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину порушує питання про скасування вироку апеляційного суду щодо ОСОБА_6 та призначення нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням кримінального закону. Зазначає про те, що апеляційний суд в порушення вимог ст. 404 КПК України, при перегляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 вийшов за межі апеляційних вимог прокурора та за відсутності інших апеляційних скарг погіршив становище засудженого призначивши засудженому більш суворе покарання ніж просив прокурор в апеляційній скарзі.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 визнано винним в тому, що він 28 травня 2014 року, приблизно об 11-00 год., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , особами, засудженими за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, виготовили разом і вжили наркотичній засіб «опій», надавши у такий спосіб приміщення будинку для незаконного вживання наркотичних засобів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , який не підтримав касаційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з касаційної скарги прокурора, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 , у вчиненні злочину за який його засуджено та правильність кваліфікації його дій прокурором не оскаржуються.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 травня 2015 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 1 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України зазначене покарання та покарання призначене вироком від 10 липня 2014 року, постановлено виконувати самостіно.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 6 серпня 2015 року зазначений вирок було скасовано у зв`язку з істотним порушенням вимог процесуального закону, а не за м`якістю призначеного покарання.
Після чого, вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 317 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_6 засуджений цим вироком та за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 липня 2014 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Згідно зі ст. 370 КПК України вирок апеляційного суду має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідати вимогам, зазначеним у статтях 374, 420 цього Кодексу.

За приписами норм процесуального права та загальних засад кримінального провадження вирок повинен містити не тільки формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, але й безпосередньо досліджені під час судового розгляду докази на підтвердження встановлених обставин.
Крім того, за правилами статей 404, 407, 420 КПК України апеляційний суд переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги, і за наслідками її розгляду має право скасувати вирок суду першої інстанції повністю або частково та ухвалити новий, у якому зобов`язаний навести належні й достатні мотиви та підстави прийнятого рішення, з урахуванням ст. 409 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження та змісту вироку вбачається, що апеляційний суд, частково задовольняючи апеляцію прокурора та скасовуючи вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання ОСОБА_9 , і постановляючи свій вирок повною мірою не дотримався вказаних вимог процесуального закону.

Як убачається з вироку апеляційного суду, кримінальна справа розглядалась за апеляцією прокурора, в якій не порушувалось питання про скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 у зв`язку з м`якістю призначеного засудженому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Згідно ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом у межах поданої апеляції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій в разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Разом з тим, апеляційний суд частково задовольняючи апеляцію прокурора, а саме скасовуючи вирок щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання, та призначаючи засудженому покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та остаточно на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених за цим вироком та за вироком Ковпаківського районного суду м. Сум від 10 липня 2014 року, постановив вважати ОСОБА_6 засудженим до покарання за цим вироком у виді одного року позбавлення волі та до покарання у виді двох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком два роки, яке було зазначено виконувати самостійно.

Всупереч вимогам ст. 404 КПК України апеляційний суд розглянув матеріали кримінального провадження в апеляційному порядку за апеляцією прокурора, скасував вирок суду першої інстанції та виніс свій вирок, погіршивши при цьому становище ОСОБА_6 без належних підстав викладених в апеляційний скарзі.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_6 підлягає зміні.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Сумської області задовольнити частково.

Вирок Апеляційного суду Сумської області від 14 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_6 засуджений цим вироком та за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 липня 2014 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
В решті вирок апеляційного суду залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3