АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4839/15-к Номер провадження 11-кп/786/226/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст. 125КК- Н.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження № 0001459 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 січня 2016 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працюючого слюсарем цеху №8 ПАТ «Кредмаш», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 9 098 грн. 98 коп. матеріальної шкоди та 2 000 грн. моральної шкоди.

Не погоджуючись з даним вироком обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду пом`якшивши призначене покарання, оскільки судом не враховані дані, які характеризують особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, позитивні характеристики за місцем проживання та роботи, наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність судимостей, не перебування на обліку у лікаря нарколога та психіатра, добровільне відшкодування завданих збитків в розмірі 3000 грн., які були надіслані поштою на адресу потерпілого до подачі ним позовної заяви про відшкодування матеріальних і моральних збитків.
Апелянт зазначає, що нанесення ним тілесних ушкоджень спровокував сам потерпілий своєю поведінкою, яка полягала у забороні обвинуваченому бачитись зі своєю малолітньою дитиною.
Крім того, обвинувачений не погоджується з вироком суду в частині задоволення цивільного позову, щодо відшкодування збитків, які зазнав потерпілий внаслідок пошкодження окулярів, які були пошкоджені під час нанесення тілесних ушкоджень.
В зв`язку з вищевикладеним просить вирок суду змінити, пом`якшити призначене покарання застосувавши до нього покарання у виді штрафу, зменшити суму, яка полягає стягненню на користь потерпілого виключивши відшкодування вартості окулярів. А також, дослідити доказ наданий потерпілим на підтвердження заявленого цивільного позову, а саме оригінал товарного чеку №002258 від 19.06.2015 року (який не був наданий у суді) на підтвердження придбання окулярів.
Також, на адресу суду надійшли заперечення від потерпілого ОСОБА_9 на апеляційну скаргу обвинуваченого в яких ставиться питання про залишення її без задоволення, оскільки вважає призначене судом покарання таким, що відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого та обставинам, що обтяжують чи пом`якшують покарання.
Зазначає, що ним надано суду всі необхідні документи, які підтверджують факт придбання ліків на лікування за призначенням лікаря. Також, в матеріалах справи мається копія чека на придбання пошкоджених обвинуваченим ОСОБА_7 окулярів, де зазначена сума їх вартості.
Районним судом встановлено, що 01 листопада 2015 року, близько 16 год., на території дитячого майданчику біля будинку № 28, що по вул. Гагаріна в м. Кременчуці, ОСОБА_7 , на грунті особистих неприязних стосунків з потерпілим ОСОБА_9 , наніс останньому удар кулаком в область лівого ока, чим заподіяв ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді струсу головного мозку та лінійної рани нижньої повіки лівого ока.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання своєї апеляційної скарги, заперечення потерпілого ОСОБА_9 , промову прокурора про законність та обгрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження місцевий суд розглянув провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, тобто визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому обвинуваченому було роз`яснено його права та обов`язки, в тому числі обов`язок позбавлення права на апеляційне оскарження тих доказів, які визнано недоцільним досліджувати.

Сторони кримінального провадження та потерпілий не оспорювали законність вироку в частині доведеності винуватості, обвинувачений визнає себе винним та щиро розкаюється у вчиненому, а тому відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України колегія суддів вирок в частині доведеності винуватості обвинуваченого та кваліфікації його дій не перевіряється.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті, відповідно до положень Загальної частини КПК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Всупереч вимогам даної норми суд при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання врахував тільки обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, та вказав на відсутність обставин, що обтяжує покарання.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд в достатній мірі не врахував, що скоєний обвинуваченим злочин класифікується як злочин невеликої тяжкості, ОСОБА_7 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, має малолітню дитину, свою вину визнав та щиро розкаявся.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_7 працевлаштований та отримує заробітну плату, у зв`язку з чим має можливість сплачувати штраф.

Враховуючи вищенаведені обставини, з врахуванням особи обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1275 гривень, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляції в частині цивільного позову колегія суддів вважає безпідставними, так як ОСОБА_7 свою вину у нанесенні ОСОБА_9 тілесних ушкоджень визнав повністю, відповідно до обвинувачення та висновку судово-медичної експертизи скло окулярів було предметом нанесення тілесних ушкоджень в області ока потерпілого, а вартість окулярів доведена наданими потерпілим доказами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області , -

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 січня 2016 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - змінити.

ОСОБА_7 вважати засудженим за ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1 275 гривень.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок місцевого суду та ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення, але можуть бути оскаржені шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня їх проголошення.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 . ОСОБА_4 . ОСОБА_3 .