АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

особи, що подала скаргу ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Головного управління Національної поліції України у Київській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) повернуто особі, що її подала.

Повертаючи скаргу ОСОБА_5 слідчий суддя в ухвалі зазначив, що скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу. Так, зі змісту ухвали вбачається, що ОСОБА_6 звертаютьсь до суду зі скаргою долучив два аркуші на яких міститься ксерокопія першого аркушу заяв в порядку ст. 60, 214 КПК України, на одній з яких міститься ксерокопія талону від 22 лютого 2016 року, а на другій відмітка щодо реєстрації в приймальні ГУ МВС України в м. Києві від 24 лютого 2016 року. Суд в ухвалі зазначив, що вказані ксерокопії не є повним текстом відповідних заяв про кримінальне правопорушення, з яких фактично неможливо отримати дані необхідні для встановлення обставин, пов`язаних із статусом особи, яка подала скаргу, змістом заяви про кримінальне правопорушення, дотримання заявником строків передбачених ч.1 ст. 304 КПК України з огляду на протиріччя у датах їх реєстрації.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою направити скаргу до суду першої інстанції для розгляду. Також ОСОБА_5 просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Апелянт не погоджується з висновками суду про те, що скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу. Стверджує, що його звернення з повідомленням про кримінальне правопорушення підтвердужуєься талоном повідомленням від 22 лютого 2016 року, а факт звернення з вимогами надати повідомлення про внесення відомостей до ЄРДР, підтверджується штампом на титульному аркуші від 24 лютого 2016 року.

Заслухавши доповідь судді, доводи особи, що подала скаргу, яка просила задовольнити подану апеляційну скаргу, ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою направити скаргу до суду першої інстанції для розгляду, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що ОСОБА_5 слід поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити, а ухвала слідчого судді скасувати.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого повертається особі, яка її подала, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання зави чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що він звертався до суду із скаргою на бездіяльність прокурора та долучав до скарги повідомленням про кримінальне правопорушення, є обґрунтованими.

Як вбачається із ухвали слідчого судді, ОСОБА_5 звернувся зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Головного управління Національної поліції України у Київській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, долучивши до скарги заяву в порядку передбаченому ст.ст. 60, 214 КПК України із талоном повідомленням від 22 лютого 2016 року, та заяву в порядку ст. 60 КПК України із штампом на титульному аркуші від 24 лютого 2016 року, а тому його скарга підлягала розгляду в порядку ст.303 КПК України.

З урахуванням викладеного, посилання слідчого судді в ухвалі, як на підставу повернення скарги, на те що скаргу подала особа яка не має права подавати скаргу, оскільки неможливо отримати дані необхідні для встановлення обставин, пов`язаних із статусом особи не ґрунтуються на законі і є безпідставними.

За таких обставин колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі правильно поставлено питання про необхідність скасування ухвали слідчого судді.

Оскільки скарга захисника ОСОБА_5 фактично не була предметом розгляду слідчого судді, то в силу вимог ч.3 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості розгляду вказаної скарги по суті.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Головного управління Національної поліції України у Київській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернуто особі, що її подала, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Головного управління Національної поліції України у Київській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала апеляційного суду м. Києва оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

________________ _______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1361/2016 Категорія ст. 303 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_7
Доповідач в суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1