Справа № 522/7632/16-к
Пр. № 1-кп/521/456/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

в присутності обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки м. Одеси; офіційно не працюючої; не одруженої; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимої: 28 серпня 2015 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 та ч.1 ст. 185 КК України до 150 годин громадський робіт

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 та ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимою за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, 05.03.2016 року о 08 години 05 хвилин, діючи повторно з прямим умислом направленим на таємне заволодіння чужим майном, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння в приміщені магазину «Таврія-В» за адресою: м. Одеса, вул. Мельницька, 1 намагалася таємно викрасти майно ПП «Таврія плюс», а саме продукти харчування на загальну суму 201 гривня, однак була затримана працівниками магазину

У судовому засіданні обвинувачена свою провину визнала повністю та пояснила, що знаходячись в магазині «Таврія» у стані алкогольного сп`яніння намагалася викрасти ковбасу та помідори, проте її затримали працівники магазину. У скоєному каялася.

З урахуванням думки учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням документів, які необхідні для вирішення питань, передбачених ст. 374 КПК України (матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, стосуються речових доказів). При цьому, судом з`ясовано правильність розуміння сторонами обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом досліджування документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- речові докази перебувають на зберіганні у потерпілої особи (розписка від 05.03.2016 року)

- обвинувачена раніше судима вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2015 року за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт, які відбула (копія вироку від 28 серпня 2015 року, вимога про наявність судимостей від 10.03.2016 року та довідка про відбуття покарання); не перебуває на обліку в КУ «ООМЦПЗ» (довідка від 14.03.2016 року);

Суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч.3 ст. 15 та ч.2 ст. 185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшують покарання щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину злочин відноситься до категорії середньої тяжкості; особу винної раніше судима; її вік 44 роки та соціальне положення офіційно не працевлаштована, не одружена, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ходу судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання з урахування вимог ст. 68 КК України в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням поведінки обвинуваченої під час судового розгляду справи (явка в судові засідання) та призначеного покарання суд вважає за необхідне продовжити дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази за провадженням вважати повернутим власнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 та ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Застосувати дію ст.ст. 75 та 76 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на один рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

Початок строку відбування покарання відраховувати з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний заход у вигляді домашнього арешту продовжити до набрання чинності вироку суду.

Речові докази вважати повернутими законному власнику.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні (представник потерпілої особи).

Головуючий суддя: ОСОБА_1