Справа № 1-кп/489/213/16 р.
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого по справі судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за № 1-кп/489/213/2016 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1. 26 грудня 2006 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ст. ст. 309 ч.1, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі звільнений від відбуття покарання умовно-достроково 19 березня 2008 року на 11 місяців 16 днів;

2. 06 липня 2009 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.ст. 309 ч.2, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі - звільнений від відбування покарання 25 лютого 2011 року за відбуттям строку покарання;

3. 30 травня 2014 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 296 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі звільнений від відбування покарання 19 лютого 2015 року за Постановою Єланецького районного суду Миколаївської області умовно достроково на 4 місяці 22 дні; в кримінальних правопорушеннях, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.1 КК України;

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2015 року, близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись на СВТ «Зоря», що розташований по вул. Автомобільна, 2 ділянка № 104 в м. Миколаєві, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю господаря та інших осіб, таємно викрав металевий лист розміром 220х100 м., який належить ОСОБА_7 вартістю 500 гривень, що знаходився на території вказаної ділянки.

В подальшому злочинні дії ОСОБА_3 , які були розпочаті як таємні, були помічені потерпілим, який почав кричати йому, щоб той зупинився та повернув викрадене майно. Однак, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії з викрадення майно ОСОБА_7 почали носити відкритий характер для потерпілого, від продовження своїх злочинних дій не відмовився та з місця скоєння кримінального правопорушення втік разом з викраденим майном, розпорядився ним в подальшому на власний розсуд. Своїми діями заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 500 грн.

Крім того, в період часу з 11 грудня 2015 року по 14 грудня 2015 року, ОСОБА_3 , знаходячись на СВТ «Зоря», що розташований в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно викрав металеву діжку об`ємом на 100 л., яка належить ОСОБА_7 вартістю 150 грн., що знаходилась на території вказаної ділянки.

Після цього ОСОБА_3 з викраденим майном зник з місця події, розпорядився ним на власний розсуд, своїми діями заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 150 грн.

Крім цього, в період часу з 16 год. 30 хв. 15 грудня 2015 року по 08 год. 00 хв. 17 грудня 2015 року, ОСОБА_3 , знаходячись на СВТ «Зоря», що розташований в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно викрав 1 металеву трубу довжиною 2 м., діаметром 80мм., вартістю 90 грн., 1 металеву трубу довжиною 2 м., діаметром 40 мм. вартістю 60 грн. та металевий кут довжиною 2 м. діаметром 60х60 мм. вартістю 90 грн., які належать ОСОБА_8 , що знаходились на території вказаної ділянки та тим самим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 240 грн. З викраденим майном ОСОБА_3 зник з місця події, розпорядився ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч.2 КК України визнав в повному об`ємі, суду пояснив, що вчиняв викрадення металевих виробів з СВТ «Зоря», вину в пред`явленому обвинуваченні за ст. 186 ч.1 КК України визнав частково, пояснив, що металевий лист з території СВТ «Зоря» він викрав таємно та не був помічений потерпілим.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч.1 КК України, крім того в повній мірі підтверджується:

-показами потерпілого ОСОБА_7 , який суду пояснив, що з території його ділянки в СВТ «Зоря» було вчинено крадіжку металевих виробів, вартість яких на даний час не відшкодована. При цьому, в вересні місяці він почув який шум та коли вийшов, то побачив, що чоловік викрадає металевий лист, він кричав йому, щоб той повернув викрадене, але він втік з викраденим.

Та письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /або таке, що готується/ від 16 грудня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_7 звернувся до відділення поліції з заявою про те, що в період часу з 15 по 16 грудня 2015 року з його ділянки на території СВТ «Зоря» було викрадено майно;

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /або таке, що готується/ від 18 грудня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_7 звернувся до відділення поліції з заявою про те, що 02 вересня 2015 року з його ділянки на території СВТ «Зоря» було відкрито викрадено майно;

-Протоколом огляду місця події від 16 грудня 2015 року та фототаблицями до нього, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто земельну на подвір`ї ділянки АДРЕСА_3 , звідки було викрадено металеві вироби, при цьому виявлено пошкодження огородження сітки «Рабіца» та обломки скла;

-Протоколом огляду місця події від 17 грудня 2015 року та фототаблицями до нього, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто земельну на подвір`ї ділянки АДРЕСА_4 , звідки було викрадено металеві вироби, при цьому виявлено пошкодження огородження сітки «Рабіца»;

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /або таке, що готується/ від 17 грудня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_8 звернувся до відділення поліції з заявою про те, що в період часу з 15 по 17 грудня 2015 року з його ділянки на території СВТ «Зоря» було викрадено металеві вироби;

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /або таке, що готується/ від 16 грудня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_8 звернувся до відділення поліції з проханням встановити місцезнаходження викрадених з території його ділянки металевих виробів;

-Товарним чеком за № 271 від 14 грудня 2015 року ФОП « ОСОБА_9 », відповідно до якого вартість металевої діжки становить 150 грн.;

-Товарним чеком за № 253 від 17 грудня 2015 року ФОП « ОСОБА_9 », відповідно до якого вартість металевих труб, ідентичним тим, що було викрадено в загальному становить 840 грн.;

-Товарним чеком за № 261 від 02 вересня 2015 року ФОП « ОСОБА_9 », відповідно до якого вартість металевого листа розміром 220х100 м. становить 500 грн.;

-Протоколом огляду місця події від 16 грудня 2015 року та фототаблицями до нього, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто земельну на подвір`ї ділянки № НОМЕР_1 СВТ «Зоря» по вул. Автомобільній, 2 в м. Миколаєві, звідки було викрадено металеві вироби.

А тому суд вважає, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжку/, вчинену повторно та за ст.186 ч.1 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, а тому по даних статтях він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Твердження ОСОБА_3 з приводу невизнання ним вини у вчиненні відкритого викрадення майна судом не можуть бути взяті до уваги при винесенні вироку та розцінені критично, як спосіб самозахисту особи з метою уникнення покарання за вчинене, так як вони повністю спростовані в судовому засіданні показами допитаного ОСОБА_7 , який наполягає на тому, що став свідком крадіжки та вимагав, щоб ОСОБА_3 повернув викрадене.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що ним скоєно кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, він характеризуються посередньо, раніше судимий, на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта за № 89 від 24 лютого 2016 року ОСОБА_10 страждає в теперішній час та страждав в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння психічним розладом органічним розладом особистості та поведінки внаслідок раннього ураження центральної нервової системи з легким ступенем когнітивних порушень та психопатоподібним синдромом. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В застосуванні до нього примусових мір медичного характеру не потребує.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є його розкаяння у вчиненому.

Обставини , що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлені.

А тому, з врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, але за умови належного контролю за його поведінкою, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

-за ст. 185 ч. 2 КК України у виді 2 /двох/ років позбавлення волі;

-за ст. 186 ч. 1 КК України у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі п. 4 ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення, засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий по справі суддя: ОСОБА_11