АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/257/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників власників майна ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 грудня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_13 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_6 , та накладено арешт на вилучений 29 грудня 2015 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_7 автомобіль «НYUNDАІ іх35», 2010 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та повернути належний їй автомобіль «НYUNDАІ іх35», 2010 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . Зокрема, ОСОБА_7 стверджує, що до початку розгляду клопотання слідчий суддя не надала достатнього часу підготуватися до захисту її порушених прав, суттєво обмежила їй час у ознайомленні із матеріалами клопотання слідчого, свідки у провадженні не викликались та в судовому засіданні не допитувались, а оголошення повного тексту оскаржуваної ухвали було призначено на 05 січня 2016 року, що, як вважає апелянт, унеможливило оскарження ухвали в повному обсязі.

ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі, вважаючи ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просить скасувати арешт тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля «НYUNDАІ іх35», д.н.з. НОМЕР_2 . Так, апелянт зазначає, що 30 квітня 2005 року він із ОСОБА_7 уклав шлюб, під час якого ними було придбано автомобіль «НYUNDАІ іх35», який належить їм на праві спільної сумісної власності. Тому він вважає, що цей автомобіль має бути повернутий власникам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власників майна та їх представників, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008541 від 29 грудня 2015 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Органи досудового розслідування вважають встановленим, що 29 грудня 2015 року приблизно о 08 год. 30 хв. за адресою: місто Київ, вул. Кіквідзе, 1/2, ОСОБА_7 , керуючи власним автомобілем «НYUNDАІ іх35», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , не виконала вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу та здійснила наїзд на працівника поліції ОСОБА_14 , який перебував на службі та виконував свої службові обов`язки, спричинивши останньому тілесні ушкодження.
Того ж числа близько 11 год. 00 хв. працівниками поліції під час огляду місця події за адресою: місто Київ, вул. Кіквідзе, 18, було виявлено, оглянуто та вилучено автомобіль «НYUNDАІ іх35», 2010 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який ОСОБА_7 використовувався як засіб вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з умисним заподіянням працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником, тобто ОСОБА_14 , службових обов`язків (на час розгляду апеляційних скарг, як вбачається з витребуваних колегією суддів матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_14 були заподіяні, згідно висновку судово-медичного експерта, легкі тілесні ушкодження).
Крім того, вилучений працівниками поліції під час огляду місця події автомобіль «НYUNDАІ іх35», 2010 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , постановою слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_13 від 29 грудня 2015 року був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0008541 та переданий на зберігання ТОВ «Спецтранспаркування» за адресою: місто Київ, вул. Червоногвардійська, 20-Б.
30 грудня 2015 року слідчий СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_13 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб «НYUNDАІ іх35», 2010 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , та два комплекти ключів від даного автомобіля.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 грудня 2015 року клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на вказаний автомобіль, як на засіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який може містити на собі сліди цього кримінального правопорушення та інформацію про обставини його вчинення, які, в свою чергу, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Задовольняючи дане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0008541, про накладення арешту на автомобіль «НYUNDАІ іх35», 2010 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_7 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_13 , власника майна ОСОБА_7 , її представника ОСОБА_9 та,дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні підстави вважати, що автомобіль «НYUNDАІ іх35», 2010 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , є засобом вчинення злочину, у зв`язку з яким здійснюється досудове розслідування, може містити на собі його сліди та інформацію, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя врахував і той факт, що вказаний автомобіль визнаний у встановленому порядку речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянтів та їх представників, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 3 ст. 170 КПК України в редакції Закону України № 769-VІІІ від 10 листопада 2015 року, яка діяла з 11 грудня 2015 року, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на автомобіль «НYUNDАІ іх35», 2010 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_7 .
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, зокрема, запобігання відчуження вказаного майна, збереження його, як речового доказу у кримінальному провадженні, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на автомобіль «НYUNDАІ іх35», 2010 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ,зареєстрований на ОСОБА_7 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на автомобіль «НYUNDАІ іх35», 2010 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , діяв у спосіб та у межах діючого на той час законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянтів стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є непереконливими.

Більш того, посилання апелянтів та їх представників на відсутність в діях ОСОБА_7 складу будь-якого адміністративного правопорушення та на неправомірність дій працівників поліції, які, як вони стверджують, здійснили безпідставне переслідування автомобіля під керуванням ОСОБА_7 і пошкодили її автомобіль, взагалі виходить за межі предмету розгляду клопотання слідчого про арешт майна, оскільки предметом такого розгляду є насамперед мета арешту майна та наявність чи відсутність правових підстав і розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або підпадає під інші критерії, визначені в ч. 3 ст. 170 КПК України в редакції Закону України № 769-VІІІ від 10 листопада 2015 року. Виходячи з того, що саме це і було предметом розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції, то ствердження апелянтів та їх представників про неповноту судового розгляду слід визнати безпідставними.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без задоволення.

Що стосується заяви ОСОБА_7 , поданої до суду апеляційної інстанції, про притягнення прокурора ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності за те, що він, на її думку, систематично затягував розгляд поданої нею апеляційної скарги, то у колегії суддів відсутні дані, що причина неприбуття цього прокурора в деякі судові засідання була неповажною. Не приводиться таких даних та конкретних дат неприбуття в судові засідання прокурора ОСОБА_6 і в заяві ОСОБА_7 , а тому за вказаною заявою останньої не може бути прийнято рішення, про яке в ній ставиться питання.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 грудня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_13 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_6 , та накладено арешт на вилучений 29 грудня 2015 року під час огляду місця події за адресою: місто Київ, вул. Кіквідзе, 18, належний ОСОБА_7 автомобіль «НYUNDАІ іх35», 2010 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4