Справа № 148/765/16-к
Провадження №1-кп/148/98/16
19 травня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
На початку грудня 2015 року (точніша дата в ході судового розгляду не встановлена), близько 23.00 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, проник до домогосподарства по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_7 . Шляхом відтиску вікна за допомогою стамески, яку мав при собі, ОСОБА_6 проник до підсобного приміщення даного домогосподарства, де діючи умисно з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, таємно викрав електронасос марки «Малиш», три металевих кутики, металевий копач та металевий колісник. Викрадені речі ОСОБА_6 переніс до себе додому.
Наступного дня викрадений електронасос ОСОБА_6 продав ОСОБА_8 , жителю села Тиманівка, за що отримав грошову винагороду в розмірі 100 грн. Цього ж дня він здав металевий колісник вагою 5 кілограм на металобрухт, а решту викраденого загальною вагою 6,200 кг. залишив вдома. Своїми діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 296 грн. 83 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснив, що на початку грудня 2015 року, близько 23.00 год. він проник на територію належного ОСОБА_7 домогосподарства по АДРЕСА_2 . За допомогою стамески він відтиснув вікно у підсобному приміщенні даного господарства, звідки викрав електронасос, три металевих кутики, металевий колісник та металевий копач, які переніс до себе додому. Про наявність вказаних речей йому було відомо, так як ОСОБА_7 є його сусідом і він в нього неодноразово бував, однак вільного доступу до цього домогосподарства у нього не було. Також пояснив, що наступного дня після крадіжки електронасос він продав односельчанину ОСОБА_8 за 100 грн., металевий колісник здав на металобрухт, а металеві кутики та металевий копач залишив собі. Вартість викраденого ним не оспорювалась. Також зазначив, що шкода потерпілому ним відшкодована шляхом повернення викраденого майна. Щиро розкаявся у вчиненому. Зазначив, що зробив для себе відповідні висновки, влаштувався на роботу, проживає разом із матір`ю, яка є інвалідом ІІІ групи та має поганий зір. Просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він просить проводити підготовче судове засідання та судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 у його відсутність. В судове засідання не може з`явитись у зв`язку з тим, що працює в іншому місті, матеріальних претензій до обвинуваченого не має, так як шкода йому відшкодована.
Крім визнання провини, вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину доводиться також дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами:
-довідкою ПП «Вінсплав» від 25 лютого 2016 року, згідно якої ціна на заготівлю металобрухту чорних металів виду 500 станом на 25.02.2016 року становить 2,50 грн. за один кілограм;
-висновком експерта № 333 від 15 березня 2016 року, згідно якого ринкова вартість електронасоса марки «Малиш» з урахуванням зносу на момент проведення експертизи може становити 268 грн. 83 коп.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.
При встановлених обставинах та досліджених доказах у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, позитивно характеризується за місцем проживання, працює не офіційно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини, щире каяття та відшкодування потерпілому завданої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3-х років позбавлення волі.
Приймаючи до уваги, що інкримінований ОСОБА_6 злочин вчинено ним до постановлення вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 02 лютого 2016 року, згідно якого його засуджено до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік шість місяців, остаточне покарання йому слід призначити у відповідності з ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та вважає можливим звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених з п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
У відповідності з ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути в дохід держави витрати на залучення експерта.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого в даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 02 лютого 2016 року, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.
Речові докази: три металеві кутики, металевий копач, електронасос марки «Малиш», які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - повернути останньому за належністю; стамеску, яку передано до кімнати зберігання речових доказів Тульчинського ВП ГУНП у Вінницькій області, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 550 грн. 25 коп. витрат на залучення експерта.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_1