Справа № 477/418/16-к
Провадження № 1-кп/477/63/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2016 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
з секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, працюючого в ПП «Двалікс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 19.09.2007 року Нижньосірогізським районним судом Херсонської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 195, ст. 70 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі; 2) 30.07.2008 року - Нижньосірогізським районним судом Херсонської області за ч.3 ст. 186, ч.4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі; 3) 16.01.2009 року Великолепетиським районним судом Херсонської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України, на 5 років 1 місяць позбавлення волі; 4) 02.04.2009 року - Великолепетиським районним судом Херсонської області, за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 К України на 5 років 3 місяці позбавлення волі; 5) 06.12.2010 року Івановським районним судом Херсонської області, за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, з приєднанням невідбутого строку за вироком суду від 02.04.2009 року на 4 роки позбавлення волі; 6) 15.06.2011 року - Великолепетиським районним судом Херсонської області, за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України ( з урахуванням вироку Івановського районного суду Херсонської області від 06.12.2010 року ) на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 7) 20.08.2012 року - Великолепетиським районним судом Херсонської області, за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України ( з урахуванням вироку суду від 15.06.2011 року) - на 5 років позбавлення волі; 8) 02.10.2012 року Горностаївським районним судом Херсонської області, за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 (з урахуванням вироку від 20.08.2012 року) на 5 років 6 місяців позбавлення волі; 9) 18.01.2013 року - Великолепетиським районним судом Херсонської області, за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України ( з урахуванням вироку суду від 02.10.2012 року ) на 5 років 9 місяців позбавлення волі; на підставі ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.08.2014 року, якою на підставі ст. 82 КК України невідбутий строк 1 рік 9 місяців 12 днів замінений на виправні роботи з утриманням в дохід держави 10 відсотків заробітку, звільнений 27.08.2014 року,
-- за ч.2 ст. 185 КК України,
01 лютого 2016 року, приблизно о 16.00 год. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , де він за домовленістю з власником будинку ОСОБА_4 , виконував господарські роботи, діючи по раптово виниклому умислу на викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника, діючи повторно, шляхом вільного доступу з приміщення будинку таємно викрав майно, належне потерпілому, а саме: зварювальний апарат моделі 66УА 205А вартістю 3800грн.; перфоратор моделі В08СН 2-2БРК, вартістю 4500грн., рулон шпалер ЛЕ ГРАНТ 10.05 10 метрів вартістю 500грн. З викраденим з місця події зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.
Відповідальність за дії, вчинені обвинуваченим, передбачена.2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що вдень 01.02.2016 року він приїхав в с. Полігон Жовтневого району Миколаївської області до потерпілого, в якого працював, виконуючи роботи зі спилу дерев. Потерпілий поїхав у місто та він залишився сам. Зайшовши за пальним для бензопили, він побачив зварювальний апарат, перфоратор, шпалери, які вирішив забрати. Викликавши таксі, він поїхав у місто, де продав перфоратор. Інше майно повернуто потерпілому. З переліком та вартістю викраденого згоден. Просив суворо не карати, посилаючись на стан здоров`я, просив призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, згідно наданої заяви, просив справу розглядати у його відсутність, зазначив про відсутність претензій матеріального характеру до обвинуваченого.
За згодою обвинуваченого та прокурора судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні майна потерпілого та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, злочин вчинив в період відбування покарання за вироком Великолепетиського районного суду Херсонської областівід 18.01.2013 року, за місцем відбування покарання та за місцем проживання характеризується позитивно, страждає на туберкульоз, на обліку у лікаря-нарколога або лікаря-психіатра не перебуває.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини.
Суд критично оцінює заяву обвинуваченого про щире каяття, враховуючи неодноразове притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та вчинення даного злочину в період відбування покарання за попереднім вироком.
Враховуючи дані про особу, обставини вчинення злочину, сукупність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, а також те, що викрадене майно повернуто потерпілому, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 185 КК України, вважаючи саме таку міру покарання необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших злочинів.
Щодо призначення покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Враховуючи наявність однієї обставини, яка пом`якшує покарання, визнану судом, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, даний злочин вчинив в період відбування покарання за іншим вироком, крім того, як слідує з матеріалів кримінальної справи та, зокрема, ухвали слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2016 року, ОСОБА_3 обвинувачується також у вчиненні інших злочинів та на розгляді Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження відносно нього, суд не вбачає обставин, які є підставою для застосування положень ст. 69 КК України.
Оскільки даний злочин обвинувачений вчинив під час відбування покарання за вироком Великолепетиського районного суду Херсонської областівід 18.01.2013 року, яким його визнано винним за ч.3 ст. 185 КК України та з застосуванням ч.4 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 9 місяців та на підставі ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.08.2014 року, відповідно до ст. 82 КК України невідбутий строк 1 рік 9 місяців 12 днів замінений на виправні роботи з утриманням в дохід держави 10 відсотків заробітку, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України, частково приєднавши до покарання, призначеного цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Великолепетиського районного суду Херсонської областівід 18.01.2013 року, а саме - три місяці виправних робіт, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий за правилами ст. 72 КК України.
В межах даного кримінального провадження щодо ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався .
На підставі ст. 100 КПК України речові докази по справі зварювальний апарат та рулон шпалер, передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_4 , залишити йому як власнику; відеозапис, долучений до матеріалів кримінальної справи, зберігати при матеріалах кримінальної справи.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Великолепетиського районного суду Херсонської областівід 18.01.2013 року та остаточно визначити до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту виконання вироку.
Речові докази по справі зварювальний апарат та рулон шпалер, передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_4 , залишити йому як власнику; відеозапис, долучений до матеріалів кримінальної справи, зберігати при матеріалах кримінальної справи.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1