Справа № 466/1614/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2016 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження - прокурора військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Воркута Російської Федерації, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого, заступника начальника з технічного забезпечення - начальника Управління технічного забезпечення логістики командування Повітряних Сил Збройних Сил України, полковника, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 18.01.2016 року, з тримання під вартою із одночасним визначенням суми застави в розмірі 20 млн.грн. на інший запобіжний захід, не пов"язаний із триманням під вартою, а саме-особисте зобов"язання,-

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2016 року на адресу Шевченківського районного суду м.Львова поступило клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.410 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 18.01.2016 року, з тримання під вартою із одночасним визначенням суми застави в розмірі 20 млн.грн. на інший запобіжний захід, не пов"язаний із триманням під вартою, а саме-особисте зобов"язання.

Мотивуючи клопотання захисник зазначив, що при обранні запобіжного заходу слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Львова 15.02.2016 року ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою із одночасним визначенням суми застави в розмірі 20 млн. грн. не досліджено обгрунтовану підозру, яка оголошена ОСОБА_5 досудовим слідством у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України, а саме викрадення військовослужбовцями за попередньою змовою групою осіб військового майна, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Оскільки захисник вважає, що в України з 22 серпня 2015 року не було "особливого періоду", і тому повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого за ч.3 ст.410 КК України (для якої "особливий період" є кваліфікуючою ознакою) свідчить на думку захисту про очевидну необгрунтованість такої підозри.

Також заявник зазначає у клопотанні, що визначена ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Льволва від 15.02.2016 р., як альтернативна міра запобіжного заходу-застава в розмірі 20 млн. грн. є непомірною, оскільки судом не враховано матеріального становище ОСОБА_5 та його особливі заслуги перед державою.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 клопотання підтримав, надавши суду аналогічні пояснення, зазначені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 клопотання захисника-підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 просив у задоволенні клопотання захисника відмовити за його безпідставністю чи у відповідності до вимог ст.201 ч.5 КПК України-залишити без розгляду.

Заслухавши пояснення та думку учасників процесу, вважаю, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обовязків, передбачених частиною пятою статті 194цього Кодексута покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.5 ст.201 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України перебувають матеріали досудового розслідування №0000004 від 18.01.2016р. за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 15 лютого 2016 року обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із одночасним визначенням суми застави в розмірі 20 млн. грн., строком на 60 днів, а саме з 15.02.2016 року по 15.04.2016 рік, включно.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 02.03.2016 року було відмовлено в задоволенні апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15.02.2016 року про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

Вважаю, що захисник звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , а саме 28.03.2016 року, у строки передбачені чинним законодавством, а тому дане клопотання підлягає розгляду.

Судом не приймаються доводи захисту щодо необгрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.410 КК України та вважає її обгрунтованою .

Прокурором при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу доведено, що на даний час існують ризики, які враховувались слідчим суддею при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 15.02.2016 р. та слідчий суддя вважає достатніми для переконання, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На період розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та захисником в судовому засіданні не доведено, що більш мякий запобіжний захід може забезпечити запобігання спробам порушити норми ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні зазначеного клопотання слідчим суддею враховується особа підозрюваного, його матеріальне та сімейне становище.

Разом з тим, суддею враховується, що ні тяжкість обвинувачення, ні серйозність покарання не є доказом наявності цих ризиків, на що неодноразово вказує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини» тощо).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 6.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, з огляду на його матеріальні можливості ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли та не зменшились на даний час.

Вчинення ОСОБА_5 інкримінованого злочину пов`язаного із заволодінням військовим майном посягає на обороноздатність держави, а відтак становить підвищену суспільну небезпеку, а вчинення ним заходів до приховування фактів викрадення військового майна шляхом видачі фіктивних документів вказує на можливість продовження вчинення ним злочинів.

Відтак, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, а саме у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме в заволодінні військовим майном шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах особливого періоду, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від 5 до 12 років.

Відтак запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде відповідати характеру суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Враховуючи наведене вище, керуючись ст. ст. 178, 183, 186,197, 201 КК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 18.01.2016 року, з тримання під вартою із одночасним визначенням суми застави в розмірі 20 млн.грн. та інший запобіжний захід, не пов"язаний із триманням під вартою, а саме-особисте зобов"язання,- відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1