Справа № 357/9094/16-к
1-кп/357/792/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.09.2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 м. Білої Церкви угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим від 18.08.2016 року у кримінальному провадженні № 0000754 від 21.02.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 28.12.2005 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі, Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01.03.2006 року вирок замінено, рахувати засудженою за ч.1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнена 19.07.2012 року з Чорноморської ВК-74 по відбуттю покарання, яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
19.02.2016 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_6 , знаходячись між першим та другим поверхом під`їзду № 2 буд. АДРЕСА_2 зустріла ОСОБА_4 , після чого на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків вчинила сварку, вході якої зняла з його голови кашкет та кинула його на підлогу східцевого майданчика, а коли потерпілий ОСОБА_4 нахилився підняти свій кашкет, руками штовхнула його в спину, внаслідок чого він впав на підлогу. Під час того, коли останній підіймався з підлоги, ОСОБА_6 умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, нанесла правою рукою один удар в ліву частину обличчя, а саме, у верхню частину щелепи, ближче до вуха ОСОБА_4 , внаслідок чого останній знову впав на підлогу та коли намагався вдруге піднятись, ОСОБА_6 нанесла йому ще один удар долонею правої руки в ліву щоку, ближче до носа, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: множинних саден на обличчі зліва, навколоочного синця зліва, синця біля вушної ділянки зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Органами досудового розслідування даний злочин кваліфіковано за ч. 1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Під час досудового розслідування, 18.08.2016року між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченою ОСОБА_5 з іншого боку на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачена визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, збитки злочином потерпілому не завдано, сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинений злочин у виді 150 годин громадських робіт, обвинувачена зобов`язалась вибачитись перед потерпілим.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаною про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання нею угоди - бути притягнутою до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, беззастережно визнала обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та погодилась на призначення їй за цією статтею покарання у виді 150 годин громадських робіт, вибачилась перед потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за назване кримінальне правопорушення і заявляти вимоги про відшкодування шкоди, просить затвердити угоду про примирення.

У судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для

неї буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, не заперечила щодо затвердження угоди.

Вислухавши учасників підготовчого провадження, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, обвинувачена вину у вчиненому кримінальному злочині визнає повністю, матеріальні збитки потерпілому не завдані, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України як умисні дії, які виразились у спричиненні легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних злочинів невеликої чи середньої тяжкості, у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, відповідно до ст.12 ч.2 КК України є злочином невеликої тяжкості, у формі приватного обвинувачення.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для примирення наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні, остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_5 слід призначити у виді 150 громадський робіт, що в межах санкції ст.125 ч.1 КК України та узгоджене між сторонами угоди про примирення.

Речові докази по справі, судові витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,474,475 КПК України , суд -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 18.08.2016 року, укладену у кримінальному провадженні №0000754 від 21.02.2016 року між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, на підставі якої призначити їй узгоджене між сторонами угоди про примирення покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1