печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітньої ОСОБА_5 ,

неповнолітньої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, українки, учениці 9-Г класу Гімназії №323 м. Києва, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, примусових заходів виховного характеру,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 , 20.07.2016 року приблизно о 20.00 год., знаходячись в приміщенні магазину «Страдіваріус», що розташований за адресою: м. Київ, Спортивна площа, 1-А, оглянувши виставленні для продажу товари, з однієї із полиць взяла жіноче бандо чорного кольору, артикул 7992/011/001, вартістю 299 грн., яке належить ТОВ «Страдіваріус Україна». Маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні магазину зайшла до примірочної, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, поклала до своєї сумки вказане жіноче бандо та після цього, приблизно о 20.12 год., з викраденим майном, пройшла повз каси не розрахувавшись та направилась до виходу, маючи намір винести вказаний товар за межі магазину. Однак, довести до кінця свій злочинний умисел ОСОБА_6 не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана охоронцем магазину.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано, як такі, що містять ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: закінченого замаху на вчинення таємного викрадення чужого майна.

30.09.2016 року до Печерського районного суду м. Києва від прокурора надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вона не досягла віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, що передбачено ст. 22 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження, підтримав вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітньою нового злочину.

В судовому засідання неповнолітня ОСОБА_6 підтвердила викладені у клопотанні фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, визнала вину у вчиненому та проти застосування відносно неї примусових заходів виховного характеру не заперечувала.

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_5 , захисник - адвокат ОСОБА_4 також не заперечували проти задоволення клопотання.

Оцінюючи вказане, суд приходить до висновку, що в діях неповнолітньої ОСОБА_6 містяться ознаки суспільно небезпечного діяння, що підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінченого замаху на вчинення таємного викрадення чужого майна.

Вирішуючи питання про застосування примусового заходу до неповнолітньої ОСОБА_6 суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 499 КПК України, за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_6 на час вчинення інкримінованих їй дій досягла 13-річного віку, але не досягла 14 років, тобто вона не являється суб`єктом злочину, передбаченого ст. 185 КК України.

Виходячи з зазначених вище вимог закону, беручи до уваги дані про особу неповнолітньої, враховуючи те, що ОСОБА_6 на даний час навчається, наявність пом`якшуючих обставин щире каяття та вчинення злочину неповнолітньою, дані про її особу, її ставлення до вчиненого, суд вважає, що до неповнолітньої ОСОБА_6 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру.

З врахуванням вищевикладеного, до неповнолітньої ОСОБА_6 слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст. 97, ч. 2 ст. 105 КК України, ст. 498, 501 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Речові докази, а саме:

- жіноче бандо чорного кольору, артикул 7992/011/001 та шість браслетів без ідентифікуючих ознак, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_7 залишити ТОВ «Страдіваріус Україна» за належністю;

- DVD-R диск з відеозаписом факту вчинення крадіжки, який знаходиться в матеріалах досудового розслідування залишити в матеріалах досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1