Справа № 466/6388/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000587 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавлівка Краснолуцького району Луганської області, громадянина України, українця, розлученого, з вищою освітою, директора ПП «СТБ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.3 ст. 358 (в редакції 2001 року) КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи службовою особою, а саме директором ПП «СТБ» ( , юридична адреса: м. Львів - Винники, вул. Галицька, 89/4 ), перебуваючи у м. Львові, у невстановленому досудовим слідством конкретному місці та часі, з метою отримання споживчого кредиту у відділенні № 146 АКІБ «УкрСиббанк» (теперішня назва ПАТ «УкрСиббанк»), яке знаходилось у м. Львові по пр. В. Чорновола, 95, в розмірі 12 000 доларів США (60600 грн. станом на 14.04.2006 року), шляхом підписання та скріплення печаткою і штампом, вчинив службове підроблення офіційного документа, а саме, довідки про доходи від 26.03.2006 року, складеній та виданій ПП «СТБ» на його ім`я, як директору підприємства, в яку ним було внесено неправдиві відомості в частині нарахованої йому заробітної плати, за період часу з 26.10.2005 року по березень 2006 року, включно.

Таким чином ОСОБА_5 , склав та видав частково сфальсифікований офіційний документ, який складається та видається службовою особою від імені підприємства будь-якої форми власності, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення, складеного належним чином за формою та який має необхідні реквізити, з метою подальшого використання даного підробленого офіційного документа в приватних корисних цілях, для отримання кредиту в банку, його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 366 КК України ( в редакції 2001 року).

Крім того, ОСОБА_5 , з метою отримання споживчого кредиту у відділенні № 146 АКІБ «УкрСиббанк» (теперішня назва ПАТ «УкрСиббанк), яке знаходилось у м. Львові по пр. В.Чорновола, 95, в розмірі 12 000 доларів США (60600 грн. станом на 14.04.2006 року), 27.03.2006 року використав, а саме подав у вказаний банк завідомо підроблений ним офіційний документ, який складається та видається службовою особою від імені підприємства будь-якої форми власності, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення, складеного належним чином за формою та який має необхідні реквізити, а саме підроблену ним довідку про доходи від 26.03.2006 року, складеній та виданій ПП «СТБ» ( , юридична адреса якого: м. Львів - Винники, вул. Галицька, 89/4 ), на його ім`я, як директору підприємства, в яку було внесено неправдиві відомості в частині нарахованої йому заробітної плати за період часу з 26.10.2005 року по березень 2006 року, включно.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив використання завідомо підробленого документа, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих правопорушень не визнав та пояснив, що він дійсно працював директором ПП «СТБ» що за адресою: м. Львів - Винники, вул. Галицька, 89/4, та з метою отримання споживчого кредиту у відділенні № 146 АКІБ «УкрСиббанк», в розмірі 12 000 доларів США підписав довідку про доходи від 26.03.2006 року, складену та видану ПП «СТБ» на його ім`я, як директору підприємства. Однак інформація в довідці повністю відповідає дійсності. Неправдивих даних він в довідку не вносив. Проте ОСОБА_5 не пригадує, чи він подавав в ПАТ «УкрСиббанк» відповідну довідку про доходи від 26.03.2006 року, складену та видану ПП «СТБ» на його ім`я, як директору підприємства, щодо нарахованої йому заробітної плати за період часу з 26.10.2005 року по березень 2006 року, включно. Просить його виправдати, оскільки ніякого правопорушення не вчинив.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень повно та об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, а саме:

- показаннями представника потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні про те, що 27.03.2006 року до відділення № 146 ПАТ «УкрСиббанк», що розташоване за адресою: м. Львів, проспект Чорновола, 95, звернувся громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Журалівка, Краснолуцького району, Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 із «заявкою про надання іпотечного кредиту» на споживчі потреби в сумі 12000 (дванадцять тисяч) доларів США 00 центів.

Для отримання кредиту ОСОБА_5 надав перелік необхідних документів, серед яких довідку про доходи від 26.03.2006 року, відповідно до якої ОСОБА_5 працював в ПП «СТБ» (ідентифікаційний код за ), що зареєстроване за адресою: м. Львів, вул. Бузкова, 2, на посаді директора, де розмір його доходів за період часу з 26.10.2005 року по 26.03.2006 року становив 21000(двадцять одна тисяча) гривень 00 копійок. Довідка підписана директором ПП ОСОБА_5 та головним бухгалтером Олійник і завірена печаткою ПП «СТБ»; копію ліцензії ЛОДА серії АБ № 220208 від 27.07.2005 року на здійснення ПП «СТБ», що зареєстроване за юридичною адресою: АДРЕСА_1 , будівельної діяльності; копію свідоцтва № НОМЕР_1 про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи ПП «СТБ», що зареєстроване за юридичною адресою: АДРЕСА_1 , від 04.05.2000 року. В якості забезпечення кредиту громадянин ОСОБА_5 передав банку в заставу, згідно «Договору іпотеки» № 135 від 14.04.2006 року, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі наданих клієнтом документів між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено «Кредитний договір № 0» від 14.04.2006 року з додатком № 1 «Графіком погашення кредиту», відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 12000(дванадцять тисяч) доларів США 00 центів, а позичальник зобов`язався щомісячно погашати наданий кредит згідно з графіком погашення кредиту. Розмір доходів позичальника за поданою ним довідкою про доходи мав б забезпечити повне та своєчасне погашення кредиту, проте позичальник ОСОБА_5 в порушення п. 1.2.2. «Кредитного договору від 14.04.2006 року, з травня 2008 року безпідставно відмовився від виконання взятих на себе зобов`язання перед ПАТ «УкрСиббанк» по зазначеному договору, що полягає в порушенні строків сплати відсотків. Станом на 12.08.2015 року кредитна заборгованість позичальника ОСОБА_5 за умовами «Кредитного договору» від 14.04.2006 року складає: 22 093,18 доларів США.

Показання свідка ОСОБА_7 даними нею в судовому засіданні про те, що вона являється дружиною ОСОБА_5 . Їй відомо, що її чоловік брав кредит в ПАТ «УкрСиббанк» під заставу квартири. Однак детально їй ОСОБА_5 нічого не розповідав. Їй також не відомо, яка в її чоловіка заробітна плата.

Окрім цього винуватість ОСОБА_5 стверджується:

- даними, які містяться у заяві АТ «УкрСиббанк» про вчинення кримінального правопорушення від 12.02.2013 року (а.с.11-42 т.1);

- даними, які містяться у відповіді № 4997/9/18-2008/294 від 21 березня 2013 року, згідно якої ПП «СТБ» та ОСОБА_5 зареєстровані та перебувають на обліку в ДПІ у Личаківському районі м. Львова. Керівником та головним бухгалтером ПП «СТБ» являється ОСОБА_5 (а.с.49-50 т.1);

-даними, які містяться в довідці №3536/11-16 від 05.04.2013 року ГУПФУ у Львівській області, з якої вбачається розмір заробітної плати керівника ПП «СТБ» ОСОБА_5 та працівників ПП «СТБ» (а.с.52-54 т.1);

- даними, які містяться в довідці ГУПФУ у Львівській області №1318/04-21 від 06.02.2015 року, з якої вбачається, що розмір заробітної плати керівника ПП «СТБ» ОСОБА_5 становить: червень 2005р. 350грн., липень 2005р. 350грн., серпень 2005р. 350грн., червень 2006р. 350грн., з липня 2006р. по листопад 2006р. 375грн., грудень 2006р. 400грн.(а.с.133 т.1);

- висновком експерта № 6/25 від 30 січня 2015 року, згідно якого підписи у кредитних документах, кредитному договорі, договорі іпотеки, довідці про доходи від 26.03.2006р. виконаний ОСОБА_5 (а.с.138-141 т.1);

-висновком експерта № 6/26 від 11 лютого 2015 року, згідно якого відтиск круглої печатки ПП «СТБ», що міститься на довідці про доходи № 973 від 26.03.2006 року нанесено круглою печаткою ПП «СТБ» (а.с.144-148 т.1);

- даними договору іпотеки від 14.04.2006р. (а.с.14-18 том 2);

-даними кредитного договору №0 від 14.04.2006р. (а.с.19-24 том 2);

- даними заявки про надання іпотечного кредиту від 27.03.2006р. (а.с.47-51 том 2);

- даними довідки про доходи директора ПП «СТБ» ОСОБА_5 від 26.03.2006р., з якої вбачається, що з 26.10.2005р. по 26.03.2006р. заробітна плата ОСОБА_5 становить 3500грн. в місяць, а всього 21000грн. (а.с.56 т.2);

Суд не приймає до уваги заперечення ОСОБА_5 щодо пред`явленого йому обвинувачення та твердження його захисника про визнання доказів недопустимими, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими в ході судового слідства доказами, суперечать дійсним обставинам справи та спрямовані на те, щоб уникнути покарання за вчинений злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає належними і допустимими для використання в процесі доказування показання представника потерпілого та висновків експертів, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Здобуті в ході досудового розслідування, надані та досліджені судом докази спростовують усі сумніви щодо вини ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому злочинів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) доведена повністю, а його умисні дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.366 КК України, ч.3 ст.358 КК України (в редакції КК України станом на 2001 рік).

Суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, а також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.366 КК України та за ч.3 ст.358 КК України у виді обмеження волі, ближче до мінімальної межі санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Окрім того, згідно санкції ч.1 ст.366 КК України максимальна міра покарання передбачена у виді обмеження волі до трьох років, а за ч.3 ст.358 КК України (в ред. 2001 року) максимальна міра покарання передбачена у виді обмеження волі до двох років. Тому, відповідно до ст.12 КК України вищевказані злочини відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Згідно ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

У відповідності до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23.12.2005 року - особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності та відбування покарання за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.366 КК України та за ч.3 ст.358 КК України, суд дійшов висновку, що необхідно врахувати вимоги ст.74 КК України та п.2 ч.1 ст.49 КК України та звільнити ОСОБА_5 від покарання за вчинення даних злочинів, оскільки з часу їх вчинення ним до набрання вироком законної сили минуло понад п`ять років. Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинені ним кримінальні правопорушення за ч.1 ст.366 КК України та за ч.3 ст.358 КК України відносяться, відповідно до ст.12 КК України, до категорії середньої тяжкості, з моменту скоєння злочину минуло понад 5років, він не ухилявся від суду, а також не вчинив нового злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути в користь держави витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 1607 грн. 76 коп.

Речові докази по справі, які знаходяться при матеріалах справи два кредитні договори, №0 від 13.06.2006 року, згідно якого ОСОБА_5 отримав в ПАТ «УкрСиббанк» кредит в сумі 70000 доларів США та №0 від 14.04.2006 року, згідно якого ОСОБА_5 отримав в ПАТ «УкрСиббанк» кредит в сумі 12000 доларів США слід повернути в ПАТ «УкрСиббанк» (а. с. 13 т.2).

Керуючись ст.ст. 49, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України (в редакції 2001 року) та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України (в редакції 2001 року) та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, передбаченого ч.3 ст.358 КК України (в редакції 2001 року) у зв`язку з закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судових експертиз на загальну суму 1607 (одна тисяча шістсот сім) грн. 76 коп., у тому числі: за проведення почеркознавчої експертизи - 1081,08 грн.; за проведення технічної експертизи - 589,68 грн.

Речові докази по справі, які знаходяться при матеріалах справи два кредитні договори, №0 від 13.06.2006 року, згідно якого ОСОБА_5 отримав в ПАТ «УкрСиббанк» кредит в сумі 70000 доларів США та №0 від 14.04.2006 року, згідно якого ОСОБА_5 отримав в ПАТ «УкрСиббанк» кредит в сумі 12000 доларів США повернути в ПАТ «УкрСиббанк».

Запобіжний захід не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1