АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/691/16 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 642/9585/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 08 грудня 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Валки, Харківської області, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, вдівець, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 17.07.2002р. Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.141 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 23.12.2003р. Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 24.02.2005р. Ленінським районним судом м.Харкова за ст.395, ч.1 ст.187, ч.2 ст.296 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 25.12.2008р. Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 01.04.2013р. Валківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.263 КК України до 180 годин громадських робіт;

- 16.04.2014р. Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу 850 гривень;

- 03.07.2015р. Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 2 роки, -
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та йому призначено покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 03 липня 2015 року та призначено остаточне покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави за проведену судово-товарознавчу експертизу судові витрати у розмірі 306грн. 90коп.
Як встановив суд, ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

29.10.2015р., приблизно о 17 годині 45 хвилин ОСОБА_8 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно зайшов до приміщення відділу «Косметики» супермаркету «РОСТ», який знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Полтавський Шлях, 140, де, діючи із корисливих спонукань, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно взяв парфуми «Herrera CH men EDT 100 ml», вартістю 1439грн., пройшов касову зону супермаркету не заплативши за товар, але при виході був затриманий працівниками супермаркету.
В апеляційній скарзі з доповненням обвинувачений просить змінити вирок, пом`якшивши покарання, а саме призначити покарання у виді обмеження волі на той же строк або зменшити строк покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст.69 КК України, та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. На думку ОСОБА_8 , суд при призначенні покарання недостатньо врахував визнання ним вини і щире каяття у вчиненому, відсутність позовних вимог зі сторони потерпілого, а також те, що ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем реєстрації, його тяжке сімейне становище, і те, що він є єдиним годувальником своєї матері пенсійного віку, яка знаходиться у лікарні у тяжкому стані. Також просить врахувати і те, що на вчинення злочину у виді крадіжки його спровокувала неприпустима поведінка співробітників міліції, які погрожували притягти його кримінальної відповідальності за більш тяжкий злочин. Крім того, ОСОБА_8 вказує, що у вироку неправильно встановлено дату його фактичного затримання.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу та пом`якшити призначене йому покарання, прокурора, який вважав вирок суду законним, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги як необґрунтованої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у скоєнні замаху на таємне викрадення чужого майна повторно, за викладених у вироку обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювалися і докази щодо яких не досліджувалися, апеляційним судом, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, не переглядаються.
За встановлених судом обставин кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України є правильною.
Призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, даних про його особу, встановлених у кримінальному провадженні обставини.
Зокрема, при призначенні ОСОБА_8 покарання суд врахував, і це знайшло своє відображення у вироку, що він раніше неодноразово судимий, має постійне місце мешкання, де характеризується задовільно. В якості обставини, яка пом`якшує покарання, судом визнане щире каяття у скоєнні злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Отже, при призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції врахував передбачені ст.65 КК України обставини, що були встановлені у даному кримінальному провадженні, в тому числі і ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі.
Тому колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання майже в мінімальних межах санкції закону за злочин, у вчиненні якого його визнано винуватим, в повній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і даним про його особу, є обґрунтованим та справедливим, а відтак не вбачає підстав для його пом`якшення із застосуванням положень ст.69 КК України.
Так, згідно з ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
У даному кримінальному провадженні встановлено як обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 те, що він щиро розкаявся у вчиненому злочині, з урахуванням якої у сукупності з іншими вищенаведеними даними про особу обвинуваченого, який раніше 7 разів судимий, суд дійшов висновку про неможливість призначення ОСОБА_8 покарання без ізоляції від суспільства. Такі висновки суду першої інстанції, які знайшли своє належне мотивування у вироку, колегія суддів вважає правильними і обґрунтованими, оскільки встановлена судом обставина, яка пом`якшує покарання, а також тяжкий стан здоров`я його матері, і те, що потерпілим не заявлено цивільний позов, на що посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, який є умисним, корисливим, що свідчить про значний обсяг суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_8 діяння.
Враховуючи викладене, а також те, що злочин обвинуваченим вчинено в період іспитового строку за попереднім вироком, а тому покарання йому призначено за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, з урахуванням вимог ч.4 цієї статті, колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України, оскільки обставина, визнана судом такою, що пом`якшує покарання, дані про особу обвинуваченого, а також те, що його мати тяжко хворіє та потребує його піклування, на що посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину.
Отже, підстав вважати призначене ОСОБА_8 за вчинений злочин та остаточне покарання за сукупністю вироків явно несправедливим через його суворість, про що зазначає обвинувачений в апеляційній скарзі, не вбачається, як і не вбачається підстав для його пом`якшення та призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.
Враховуючи, що у відношенні обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 підлягає зарахуванню у строк покарання у порядку ч.5 ст.72 КК України. При цьому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого про те, що він був затриманий та доставлений у Харківську установу виконання покарань №27 саме 27 жовтня 2015 року, оскільки, як встановлено вироком суду, злочин був вчинений обвинуваченим 29 жовтня 2015 року, а ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою була постановлена 30 жовтня 2015 року.
З урахуванням того, що вирок суду першої інстанції набирає чинності після перегляду в апеляційному порядку, законних підстав для зміни запобіжного у відношенні обвинуваченого не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 08 грудня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 , залишити без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, тобто з 30 жовтня 2015 року по 21 березня 2016 року включно, із співвідношення 1 дню тримання під вартою відповідає 2 дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5