Справа № 484/3315/16-к
Провадження № 1-кп/484/215/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2016 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження № 0000171 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Торез Донецької області, освіта вища, працюючої на посаді начальника відділу комунальної власності і земельних відносин управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради Миколаївської області, розлученої, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 20.06.1997 року Березанським РВ УМВС України в Миколаївській області, ПІН НОМЕР_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
З 09.04.2009 року ОСОБА_5 перебуває на посаді начальника відділу комунальної власності і земельних відносин управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради Миколаївської області. Відповідно до посадових обов`язків ОСОБА_5 , як начальник вказаного відділу, здійснює: виконання покладених на відділ завдань та дотримання вимог законодавства щодо реалізації державної політики у сфері управління державною комунальною власністю, земельних відносин та квартирного обліку; формування переліку об`єктів комунальної власності, які підлягають та не підлягають приватизації та внесення його на розгляд міської ради в установленому порядку; проведення конкурсів по відбору суб`єктів оціночної діяльності для проведення незалежної оцінки об`єктів комунальної власності; оформлення відумерлого та безхазяйного майна, надання пропозиції по його використанню. Під час перебування в займаній посаді у ОСОБА_5 склалися дружні довірливі стосунки з ОСОБА_8 , яка є директором та оцінювачем ПП «Первомайська брокерська агенція», здійснює процедуру визначення вартості майна та відповідно до пункту б) частини 2 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 року прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави. У зв`язку з тривалими дружніми довірливими стосунками ОСОБА_5 мала вплив на ОСОБА_8 .

В грудні 2015 року мешканець м. Южноукраїнська Миколаївської області ОСОБА_9 звернувся до Первомайської міської ради із заявою про проведення передприватизаційної підготовки об`єкту нерухомого майна нежитлової двоповерхової будівлі по АДРЕСА_2 для подальшої приватизації цього об`єкту шляхом викупу на аукціоні.

Вказане звернення надійшло на розгляд до начальника відділу комунальної власності і земельних відносин управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради ОСОБА_5 , у якої виник умисел на отримання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

З метою реалізації свого злочинного умислу, при проведенні відділом комунальної власності і земельних відносин управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради передприватизаційної підготовки цього об`єкту, ОСОБА_5 висловила пропозицію ОСОБА_9 , що за умови отримання від останнього неправомірної вигоди сприятиме у вирішенні питання приватизації вищевказаного майна на користь ОСОБА_9 шляхом здійснення впливу на директора та оцінювача ПП «Первомайська брокерська агенція» ОСОБА_8 з метою зниження оціночної вартості майна, яке ОСОБА_9 збирався приватизувати.

08.09.2016 року ОСОБА_5 , конспіруючи свої злочинні дії, залучила для отримання неправомірної вигоди свого зятя ОСОБА_10 , не ставлячи останнього у суть своїх злочинних дій. В цей же день в ході розмови із ОСОБА_9 вказала йому, щоб неправомірну вигоду він передав для неї ОСОБА_10 .

08.09.2016 року о 18.10 годині ОСОБА_9 на виконання протиправних вимог ОСОБА_5 біля гуртожитку по АДРЕСА_3 передав ОСОБА_10 для ОСОБА_5 частину неправомірної вигоди в сумі 5 000 грн., якими ОСОБА_5 в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

09.09.2016 року ОСОБА_5 в ході чергової зустрічі із ОСОБА_9 повідомила йому про необхідність передачі ще 25 000 грн. за сприяння у приватизації шляхом викупу нежитлового приміщення. 14.09.2016 року ОСОБА_9 на виконання протиправної вимоги ОСОБА_5 передав останній в її службовому кабінеті № 318, розташованому в будівлі Первомайської міської ради по вул. Грушевського, 3 в м. Первомайську Миколаївської області грошові кошти в сумі 25 000 грн., якими ОСОБА_5 не змогла розпорядитися, оскільки одразу була викрита працівниками правоохоронних органів.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинила одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто злочин, передбачений ч.2 ст. 369-2 КК України.

Під час досудового розслідування 27.10.2016 року між підозрюваною ОСОБА_5 та прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Миколаївської області ОСОБА_11 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 беззаперечно визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин, щиро розкаялася у скоєному. Між сторонами була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання за ст. 369-2 ч.2 КК України у виді штрафу в розмірі 12 750 грн.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу відповідно до вимог ст. ст. 473, 474 КПК України.

Допитана під час підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_5 повністю і беззаперечно визнала себе винною у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи не заперечувала, у скоєному розкаялася. Повністю підтвердила добровільність наміру укласти угоду про визнання винуватості та готовність виконати визначене в угоді покарання.

Суд, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України та ч. 4 ст. 474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_5 її права та наслідки укладення та затвердження угоди, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачена ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 заявили, що вони повністю розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

За таких обставин, суд вважає необхідним зазначену вище угоду про визнання винуватості затвердити, а обвинувачену ОСОБА_5 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, призначивши їй покарання, визначене угодою.

Відповідно до ст. 124 КПК України витрати за проведення судово-технічної експертизи документів № 54 від 25.10.2016 року в сумі 1 760 грн. 80 коп. слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Арешт, накладений на грошові кошти та інші предмети ухвалою слідчого судді, слід скасувати.

Речові докази у справі грошові купюри, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів прокуратури Миколаївській області згідно постанови від 07.10.2016 року - на підставі ст. 100 КПК України слід повернути за належністю ОСОБА_9 .

Заставу слід повернути заставодавцю.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 370-374, 473 - 475, КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Миколаївської області ОСОБА_11 , укладену 27 жовтня 2016 року затвердити.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 369-2 ч.2 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в сумі 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн.

Внесену за ОСОБА_5 заставу в сумі 60 000 грн. згідно квитанції № QS01 від 23.09.2016 року повернути заставодавцю ОСОБА_12 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-технічної експертизи документів № 54 від 25.10.2016 року в сумі 1 760 (одна тисяча сімсот шістдесят) грн. 80 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_13 від 16.09.2016 року на фрагмент поролону білого кольору, поліетиленовий флакон з резинкою, змиви на трьох стерильних тампонах, а також на грошові кошти в сумі 25 000 грн. з серіями та номерами: ВЕ 5088697, МБ 2548923, ГН 2966380, БТ 4609775, ЛГ 0897118, БН 3510313, ЗИ 7223098, МБ 3486550, ЗБ 9308548, ФБ 2516073, СЗ 2677433, ЗГ 2885037, БР 6313147, МБ 2759292, ГН 0184776, ЗБ 9483139, ЛВ 4934414, БН 70901027, ВЖ 6256216, СЖ 7935591, БТ 3944082, УБ 4675961, ЛЗ 6222180, СГ 5231744, СЖ 5103670, БН 5167040, ЛБ 3087662, ВХ 7402759, ВГ 0873952, ВЖ 4354437, СЗ 4934330, ВГ 9860801, ВЖ 6574404, ВА 5090590, ВД 0102560, ЗБ 9858229, МБ 3143671, БН 3915016, ВВ 6542669, ВЗ 9748889, ВА 3809038, ЛБ 5489974, ЗЗ 8986488, ВЕ 5794986, ГК 4252283, ВА 7913756, БР 4832397, СЗ 3253876, СЖ 4248429, ФЗ 8982704.

Повернути зазначені вище грошові кошти, а також грошові купюри з серіями та номерами: АА 0489445, ФЗ 3468929, ВД 3028594, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів прокуратури Миколаївської області згідно постанови старшого слідчого ОСОБА_14 від 07.10.2016 року ОСОБА_9 .

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскарженийдо Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
СУДДЯ: