Справа № 361/2653/16-к
Провадження № 1-кп/361/202/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4
- ОСОБА_5

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Чернухино Перевальського району Луганської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, такого, що не працює, зареєстрованого АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_1 , не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
20.04.2016, близько 19 години, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння й реалізовуючи спільний злочинний умисел, усупереч вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла, без визначених законом підстав та відповідного дозволу володільця, шляхом вільного доступу з метою ночівлі незаконно проникли до належного ОСОБА_8 будинку АДРЕСА_3 , чим порушили недоторканність житла останнього.
Допитана судом обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті і описовій частині вироку визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась. Показала, що близько трьох років вона неофіційно орендує кімнату у подружжя ОСОБА_9 в будинку АДРЕСА_1 , яка в 2016 році перейменована у АДРЕСА_3 , іншу кімнату орендує приятель ОСОБА_5 . Періодично ОСОБА_10 і ОСОБА_11 вирішують звільнити домоволодіння від квартирантів та на нетривалий час виганяють з дому всіх осіб, що у них проживають, однак через декілька днів перепрошують. В другій половині дня 20.04.2016, під час чергової сімейної сварки, ОСОБА_9 наказали їй та ОСОБА_5 негайно залишити будинок і вони, усвідомлюючи можливість повернення наступного дня, змушені були підкоритися. Вживши з двома приятелями 0,7 л. горілки, пройшовшись містом та замерзнувши, вони з ОСОБА_12 прийняли рішення переночувати в будинку по АДРЕСА_3 , будучи знайомими з донькою власника ОСОБА_13 та достеменно знаючи, що господар ОСОБА_8 там не проживає. Близько 19 години 20.04.2016, усвідомлюючи протиправність своїх дій та легковажно розраховуючи, що не будуть викритими, вона з ОСОБА_5 вільно пройшли на територію вищеназваного домоволодіння та безпосередньо до будинку, відпочивали там, коли прибула ОСОБА_13 , влаштувала скандал і викликала співробітників поліції. Про себе обвинувачена повідомила, що має трьох доньок, старша з яких навчається в Об`єднаних Арабських Еміратах, дві менших ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають з сестрою в м. Донецьку, припинила вживання алкогольних напоїв, намагається вирішити питання про працевлаштування.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих злочинах за обставин, викладених в обвинувальному акті, описовій частині вироку і повідомлених у судовому засіданні ОСОБА_4 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що, не маючи де переночувати, 20.04.2016 удався до протиправних дій і разом з ОСОБА_4 незаконно проник до належного ОСОБА_8 будинку по АДРЕСА_3 , достеменно знаючи, що господар в ньому не проживає, а періодично перебувають різні особи. Про себе ОСОБА_5 повідомив, що родини не має, виїхав з окупованої території, утримується за рахунок періодичних заробітків, припинив зловживання алкогольними напоями, готовий понести за вчинене передбачене законом покарання.
Покази ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є послідовними й логічними, відповідають фактичним обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву. Оскільки обвинувачені повністю визнали свою вину за ч. 1 ст. 162 КК України та не оспорювали викладені в обвинувальному акті фактичні обставини, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння ними змісту цих обставин і добровільність їх позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши ОСОБА_4 і ОСОБА_5 положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винних осіб, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.
Суд вважає повністю доведеною винуватість обвинувачених у незаконному проникненні до житла, тому засуджує ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілого ОСОБА_8 , висловлену в письмовій заяві, який претензій матеріального і морального характеру до обвинувачених не має, в обранні виду і міри покарання покладається на розсуд суду, дані про винних осіб. Так, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вперше притягуються до кримінальної відповідальності, посередньо характеризуються за місцем проживання як особи, що зловживають алкогольними напоями, на обліку лікарів психіатра і нарколога не перебувають.
Обставиною, що, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинувачених суд визнає щире каяття, оскільки вони критично оцінюють свою протиправну поведінку і висловлюють готовність бути покараними за вчинене; передбаченою ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання винних осіб, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доцільним на виконання вимог ч. 2 ст. 65 КК України призначити кожному з обвинувачених покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на них обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме такого виду покарання буде необхідно і достатньо для виправлення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , запобігання вчиненню ними нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся, речові докази, процесуальні витрати відсутні.
Під час досудового розслідування і судового розгляду запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався, з урахуванням обставин вчиненого злочину і осіб винних суд не вбачає підстав для обрання такого заходу на період до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_16 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Звільнити засуджених від відбування призначеного покарання з випробуванням за правилами ст. 75 КК України, встановивши кожному іспитовий строк 1 (один) рік, у період якого зобов`язати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відповідно до ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально - виконавчої інспекції.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1