АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/568/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 643/4348/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0003052,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2016 року було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0003052 та застосовано стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.06.2016 року та визначено розмір застави у сумі 110240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень.
Слідчий суддя, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри та існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи дані про особу підозрюваного, дійшов висновку про неможливість застосування стосовно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. З прийнятим слідчим суддею рішенням не погодилася захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 та подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2016 року скасувати та обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_8 добровільно надав свідчення про обставини вчиненого кримінального правопорушення, вину визнав повністю. Зазначає, що наявність встановленого ризику слідчим суддею обґрунтована лише даними, що ОСОБА_8 був раніше судимий, але не враховано, що він був звільнений умовно-достроково з місць позбавлення волі, вказаний термін відбув без порушень, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом з матір`ю 1954 року народження, яка знаходиться на його утриманні, за місцем мешкання характеризуються позитивно, є інвалідом ІІІ групи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка наполягала на задоволенні апеляційних вимог, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та існування вказаного вище ризику, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 .
З матеріалів справи вбачається, що 11.04.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_9 про те, що 11.04.2016 року в період часу з 07.30 до 16.00 години невстановлена особа, шляхом зламу замка, проникла до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала ноутбук «Aser», який належить ОСОБА_9 , тим самим спричинивши їй матеріальну шкоду на суму 2000 гривень, внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за №0003052.
11.04.2016 року ОСОБА_8 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
12.04.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 11.04.2016 приблизно о 12.00 год., знаходячись між будинками № 20 та № 22 по вул. Валентинівській в м. Харків, куди приїхав на автомобілі «Opel Astra» д/н НОМЕР_1 разом зі знайомим йому ОСОБА_10 , діючи повторно, за раптово виниклим злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, поєднаним з проникненням у житло, вступив у злочинну змову з ОСОБА_10 , з яким розподілив злочинні ролі. Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 прослідували до під`їзду буд. АДРЕСА_3 , де обрали квартиру АДРЕСА_4 , що розташована на першому поверсі та яка належить ОСОБА_9 . Реалізуючи злочинний умисел, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_4 таємно викрали ноутбук «Acer Aspire 5720G» вартістю 2000 грн. Після цього, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли та розпорядились викраденим майном за власним розсудом, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на суму 2000 грн.
Апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу в межах заявлених вимог та їх обґрунтувань. Захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_7 не оспорюється обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що також підтверджується протоколами допитів підозрюваного, відповідно до яких він виклав обставини вчиненого ним кримінального правопорушення так як це зазначено вище.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею вірно встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи те, що він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів проти власності та має непогашену судимість, офіційно не працює, що свідчить про відсутність законних джерел для існування.
Апеляційний суд відкидає доводи апелянта про нібито перебування на утриманні у підозрюваного його мами ОСОБА_11 , 1954 року народження, оскільки ці відомості нічим документально не підтверджені, а крім того як вказано в апеляційній скарзі ОСОБА_11 є пенсіонером, в судовому засіданні підтверджено, що вона отримує пенсію, а до того ж підозрюваний ОСОБА_8 не має постійних офіційних джерел існування.
Враховуючи, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, має непогашену судимість, апеляційний суд не вбачає підстав вважати необгрутованим висновок слідчого судді про існування зазначеного в судовій ухвалі ризику, і для його запобігання, враховуючи тяжкість повідомленої йому підозри, враховуючи наведені вище обставини необхідно застосувати лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, визначаючи розмір застави, який апелянтом не оскаржений, відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України врахував тяжкість злочину та визначив її у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що становить 110240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень.
Враховуючи, що рішення про застосування такого запобіжного заходу має відповідати характеру певного суспільного інтересу, і незважаючи на презумпцію невинуватості, ці суспільні інтереси повинні превалювати над принципом поваги до свободи особистості, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року обґрунтованою.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0003052 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: