Справа № 495/8226/16-к
УХВАЛА
про повернення обвинувального акту

21.10.2016 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому в підготовчому судовому засідання у залі суду м. Білгород-Дністровський обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0002080 від 02.08.2015 року та реєстр матеріалів досудового розслідування за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
До БілгородДністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0002080 від 02.08.2015 року та реєстр матеріалів досудового розслідування за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав можливим призначити до судового розгляду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у відкритому судовому засіданні, викликати до суду обвинуваченого, законного представника неповнолітнього потерпілого, потерпілого, свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 просив повернути прокурору обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, а саме в обвинувальному акті відсутні посилання на свідка ОСОБА_6 , який в ході досудового розслідування, в реєстрі відсутні посилання на протокол проведення перегляду відеозапису, крім того, вищевказаний протокол перегляду відеозапису на думку адвоката не підлягає читанню, оскільки був написаний від руки нерозбірливим почерком.

Заслухавши учасників підготовчого судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, суд вважає, що він підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного:

Так, одним із завдань кримінального провадження у відповідності до положень ст.2 КПК України є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно положенням ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляду проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні. У випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає ст. 291 КПК України, суд, згідно вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України повинен повернути прокурору обвинувальний акт.

Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.3, ч.4 с.110, ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт- процесуальний акт, документ, яким завершується досудове розслідування та у якому формулюється твердження про вчинення певної особи діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, які після його складання слідчим (прокурором) затверджується прокурор. Обвинувальний акт повинен відповідати ст.291 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з вище указаним обвинувальним актом, зокрема, відповідно до формулювання обвинувачення, яке викладене в обвинувальному акті ОСОБА_5 допустив порушення вимог:

1)п.2.3. б) згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним. Стежити за дорожньою обстановкою відповідно реагувати на її зміни і не відволікатися від керуванням цим засобом на дорозі;

2)п.18.1 Правил дорожнього руху, водій транспортного засобі, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись. Щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Які виразилися в тому, що 01 серпня 2015 року приблизно в 23 год.40 хв., точного часу в ході розслідування встановити не надалось можливим, в темний час доби при сухому дорожньому покритті, ОСОБА_5 , керуючи та рухаючись на справному автомобілі марки «HUANGHAI-AURORA» державним номерним знаком НОМЕР_1 , направляючись по вул. Ізмаїльській в м. Білгород-Дністровській в Одеській області, в напрямку вул. Шкільна наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував потерпілий ОСОБА_7 , який здійснив рух з ліва на право за напрямком руху автомобілю, скоїв наїзд на останнього в результаті чого ОСОБА_7 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Однак, відповідно до фактичних обставин справи, які викладені в обвинувальному акті обвинувачений ОСОБА_5 допустив порушення вимог:

п.2.3. б) Правил дорожнього руху згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним. Стежити за дорожньою обстановкою відповідно реагувати на її зміни і не відволікатися від керуванням цим засобом на дорозі;

Та потерпілому ОСОБА_7 були завдані тілесні ушкодження закритий перелом правої плечової кістки в області верхньої третини. Закрита черепно-мозкова травма в виді струсу головного мозку з садном правової половини тім`яної області, саднами в поперековій області. Закритий перелом плечової кістки спричинив тривалий розлад здоров`я більш як 21 день і відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Таким чином, можна констатувати, що сформульоване обвинувачення викладене в обвинувальному акті не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення та є неконкретним, крім того відповідно до формулювання обвинувачення, яке викладене в обвинувальному акті взагалі не вказано порушення вимог, якого нормативно або законодавчого акту звинувачується ОСОБА_5 . Крім того, в фактичних обставинах взагалі не вказані, які саме тілесні ушкодженні були спричиненні потерпілому ОСОБА_7 .

Суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_5 за передбаченою законом процедурою, висунете не було, тобто суд звертає увагу на невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, оскільки обвинувачення не висунуте у встановленому законом порядку.

Обвинувальний акт не відповідає ст.2 КПК України, яка регламентує обов`язок застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, а також не забезпечує дотримання принципу верховенства права закріпленому в ст.8 КПК України та суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті закону підлягає обов`язковому застосуванню.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, оскільки саме з моменту доведення «обвинувачення» до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави прид`явленого йому обвинувачення (див. Рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», 9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує що положення під п. а п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантовано п.1 цієї статті.

У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати, відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП) 25444/94, п.58; рішення від 20.04.2006 р. «І.Н. та інші проти Австрії», 4278/98, п.34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд у справі в цілому (див. Рішення від 01.03.2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95, п.47). Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі право обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54 а також у справі «Даллос проти Угорщини» п.47).

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, чинне законодавство, практику ЄСПЛ суд вважає, що встановлений факт, фактичної невідповідності обвинувального акту вимог ст.291 КПК України, що регламентовано ст.2 КПК України, яка визначає завдання кримінального провадження, не дають суду процесуальної можливістю ухвалити за результатом підготовчого судового засідання своє рішення, в зв`яку з чим суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з невідповідністю вищевказаним нормам КПК України.

Крім того, суд вважає вказати слідчому на необхідність внесення в обвинувальний акт посилання на пояснення свідка ОСОБА_6 , оскільки він був допитаний під час досудового слідства та також необхідно внести в реєстр посилання на протокол проведення перегляду відеозапису, оскільки вищевказані відомості мають істотне значення для матеріалів кримінального провадження. При цьому посилання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про невідповідність обвинувального акту нормам КПК України, внаслідок того, що протокол перегляду відеозапису написаний від руки, суд вважає необґрунтованим, оскільки нормами КПК України не передбачено обов`язкове складання протоколів за допомогою комп`ютерної техніки.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно ч.4 ст.176 КПК України застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за вмотивованим клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Так при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд виходить з наступного

Суд вважає, що при обранні відносно обвинуваченого запобіжного заходу слідчим суддею, було враховано як особу обвинуваченого так і ризики передбачені ст.177 КПК України, вказані ризики на даний час не змінилися та не відпали, тому вважає за необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, та встановивши такі порушення, суд дійшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, а отже, на теперішній час відсутні підстави для вирішення інших питань, пов`язаних з підготовкою та призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 291, 314, 315, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, до Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на період не більше ніж на шістдесят днів до 19.12.2016 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1