Справа № 214/892/16-к
1-кс/214/179/16
У Х В А Л А
іменем України
16 лютого 2016 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП України в дніпропетровській області ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 звернулися до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого Саксаганського ВП КВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , в якій просять суд визнати дії цього слідчого у зв`язку з відмовою (бездіяльністю) у задоволенні клопотань захисника підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 після ознайомлення з матеріалами справи останніх, неправомірними. Свої вимоги особи, які подали скаргу, мотивували тим, що 08.02.2016 року слідчим Саксаганського ВП КВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 було здійснено бездіяльність шляхом надання письмової відповіді на клопотання захисника ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотань останнього, а саме: проведення додаткового слідчого експерименту на території будинку; допиту двох співробітників оперативної групи Саксаганського РВ КМУ Криворізького міського управління у Дніпропетровській області ГУ УМВС України, які виїжджали на місце події. А отже, заявники вважають, що зазначеною бездіяльністю слідчого порушені процесуальні права підозрюваного ОСОБА_4 , а також відсутня об`єктивність в дослідженні обставин по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0003138 від 04 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Особи, які подали скаргу, підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили задовольнити заявлену скаргу по зазначених в ній підставах.

Старший слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти скарги, посилаючись на те, що на час розгляду клопотання він не міг вчиняти будь-яких дій у зв`язку з закінченням досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, а у підозрюваного та його захисника було достатньо часу для подання вказаних клопотань після повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

Дослідивши скаргу, додатки до неї та матеріали кримінального провадження, вислухавши думки учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що у провадженні старшого слідчого Саксаганського ВП КВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003138 від 04 листопада 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

08.02.2016 року до слідчого з клопотаннями звернувся захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , в яких просив: провести додатковий слідчий експеримент на території будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , щодо подій, які трапилися 03.11.2015 року, а також допитати двох співробітників оперативної групи Саксаганського РВ КМУ Криворізького міського управління у Дніпропетровській області ГУ УМВС України, які виїжджали на місце події 03.11.2015 року за викликом підозрюваного ОСОБА_4 ..

Відповідно до листа №1360 від 08.02.20016 року старшого слідчого Саксаганського ВП КВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 08.02.20016 року, останній зазначив, що вказані вище клопотання не можуть бути розглянути у зв`язку з тим, що на момент подання цих клопотань досудове розслідування було завершене, про що мається доручення прокурора від 05.02.2016 року про завершення розслідування та надання доступу до матеріалів провадження.

Згідно вимог п.19 ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться диспозитивність.
Відповідно до ч.1,3 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно вимог ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи зазначені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_6 викладені в скарзі про визнання неправомірними дій старшого слідчого Саксаганського ВП КВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у зв`язку з відмовою (бездіяльністю) у задоволенні клопотань захисника підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 після ознайомлення з матеріалами справи останніх, задоволенню не підлягають, оскільки відповідно змісту ч.2 ст.307 КПК України, до повноважень слідчого судді не віднесено вирішення питання зазначеного в скарзі.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,
УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1