Справа №639/3242/16-к
Провадження №1-кп/639/271/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2016 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000693 від 13.03.2016 року, у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Черче Чемеровецького району Хмельницької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 05.02.2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до 120 годин громадських робіт;

- 20.11.2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.389, 71, 72 КК України до 1 місяця 10 днів арешту, 04.03.2016 року звільнена з Качанівської виправної колонії №54 за відбуттям строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
12 березня 2016 року приблизно о 17 год. 50 хв. ОСОБА_4 перебувала в приміщенні кафе «Домашня кухня» за адресою: м. Харків, вул. Дудинська, 1-А, де пила чай. Саме в той час вона помітила належний раніше їй невідомій ОСОБА_5 мобільний телефоном моделі «Samsung GT-S7262», який знаходився на сусідньому столі, і в неї виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння вказаним телефоном. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що вказаний телефон тимчасово залишений без нагляду, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно заволоділа вказаним мобільним телефоном, поклавши його до карману своєї куртки. Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті скоєння крадіжки ОСОБА_4 завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1034,00 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №1738 від 23.03.2016 року.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за ч.1 ст.185 КК України визнала у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення злочину.
Під час допиту у судовому засідання обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що дійсно на початку березня 2016 року у вечірній час вона перебувала в приміщенні кафе «Домашня кухня», де побачила залишений на столі мобільний телефон, який і викрала. Зазначений телефон під належні їй документи здала в ломбард «Свіжа копійка». Далі співробітниками поліції було встановлено її причетність до вчиненої крадіжки, на даний час мобільний телефон повернуто потерпілій.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудною змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, на адресу суду надала заяву про проведення судового розгляду за її відсутності, у зв`язку з чим, на підставі вимог ст.325 КПК України за погодженням із учасниками кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої по справі.

Враховуючи повне визнання підсудною ОСОБА_4 своєї вини у скоєному злочині та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи обставини, що визнаються підсудною ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що її вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст.337 КПК України), є доведеною.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вивченням особи підсудної ОСОБА_4 встановлено, що вона на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштована, тяжких (хронічних) захворювань не має, не одружена, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, раніше судима.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненому злочині та добровільне відшкодування завданого збитку.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу підсудної та її відношення до скоєного злочину, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції за ч.1 ст.185 КК України.

На підставі ст.75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від реального відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши їй іспитовий строк та поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання підсудної можливо без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільній позов по кримінальному провадженню потерпілою ОСОБА_5 не заявлено.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої (підсудної) по справі.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведену товарознавчу експертизу на суму 263,88 грн. (двісті шістдесят три гривні 88 коп.), шляхом перерахування їх на користь держави (код доходів 24060300, р/р №0005, код банку 37999680, МФО 851011, установа банку УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова) (к/п а.с.19).

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон моделі «Samsung GT-S7262» вважати повернутим потерпілій ОСОБА_5 як законному володільцю (к/п а.с.40-41).
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1