Справа № 206/1498/16-к
Провадження № 1-кп/206/96/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" червня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпро Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро Дніпропетровської області кримінальне провадження № 000129 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, громадянина України, раніше судимого:
07.07.2009 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки;

01.11.2011 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 19.02.2015 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області на підставі ст. 81 КК України на не відбутий строк 1 рік 8 місяців 8 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_6 ,

потерпілий - ОСОБА_7 ,

представник потерпілого-адвокат - ОСОБА_8 ,

обвинувачений - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 будучи особою, яка має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

В середині грудня 2015 року, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, прибув до одноповерхового приватного житлового будинку АДРЕСА_3 , де через огорожу побачив, що на подвір`ї власники відсутні, а в будинку не горить світло.

Після чого ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, через відчинену хвіртку, проник на територію даного домоволодіння.

Далі, діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи на подвір`ї, через відчинені вхідні двері будинку, проник у середину, тобто проник в житло. Зайшовши до вищевказаного будинку, ОСОБА_5 почав оглядати приміщення на предмет наявності цінних речей. Так, у вітальній кімнаті останній помітив пральну машину марки «Whirlpool», моделі «FL2090/A», яку визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, завантажив вказану пральну машину на ручну тачку для перевезення вантажу, яку заздалегідь взяв із собою, та направився до виходу з будинку, де безперешкодно залишив територію домоволодіння, тим самим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, у зв`язку з чим згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6/34-510 від 25.02.2016 року, спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 1 499,50 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 у середині січня 2016 року близько 23 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до одноповерхового приватного житлового будинку АДРЕСА_3 , де через огорожу побачив, що на подвір`ї відсутні власники та в будинку не горить світло.

Після чого, ОСОБА_5 , через відчинену хвіртку, зайшов на територію даного домоволодіння, де через відчинені вхідні двері будинку, проник у середину, тобто проник в житло, звідки повторно, таємно викрав телевізор марки «GRUNDIG», моделі «М72-105 IDTV», що належить потерпілому ОСОБА_7 .

Заволодівши викраденим, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та розпорядився майном на власний розсуд у корисливих для себе цілях, у зв`язку з чим згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6/34-447 від 16.02.2016 року, спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 816,33 грн.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 , спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 2 315,83 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав та скориставшись ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показів, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. В судових дебатах обвинувачений ОСОБА_5 просив суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що 28.01.2016 року поїхав до будинку своєї дружини, за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив на снігу два сліди, а зайшовши до будинку, помітив, що зникла пральна машинка та телевізор, після чого він звернувся до органів міліції, далі дізнався, що за відбитками пальців знайшли обвинуваченого.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, показів потерпілого, винуватість ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (т. 1 а.п. 7), потерпілий ОСОБА_7 29 січня 2016 року звернувся до Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області з повідомленням про вчинення злочину, а саме те, що в період часу з 05 грудня 2015 року по 28 січня 2016 року невстановлена особа шляхом злому вхідної двері, проникла в будинок за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала його майно.
Протоколом огляду від 10.02.2016 року з фототаблицею, яким було встановлено, що на подвір`ї біля території домоволодіння АДРЕСА_3 виявлено телевізор чорного кольору марки «GRUNDING» та пульт дистанційного керування марки «GRUNDING», які добровільно видав гр. ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 16-17).
Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 15.02.2016 року та довідкою, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 за зовнішніми ознаками впізнав свій телевізор марки «GRUNDING», який було вилучено 10.02.2016 року за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1 а.п. 40-41, 42).
Висновком експерта № 6/34-447 від 16.02.2016 року з додатками, відповідно до якого, ринкова вартість телевізору «Grandig» моделі «М72-105 IDTV», станом на 28.01.2016 року могла становити 816,33 грн. (т. 1 а.п. 45-47).
Протоколом огляду від 17.02.2016 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого було проведено огляд домоволодіння по АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено, що вхід в домоволодіння здійснюється через металеву хвіртку обладнану внутрішнім замком, далі при вході розташована літня кухня, з правої сторони одноповерховий приватний будинок. При вході до будинку є ганок, вхідні двері обладнані одним внутрішнім врізним замком зі свіжими слідами установки ( т. 1 а.п. 60-63).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 17 лютого 2016 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 вказав місце, де саме він пройшов через відчинену хвіртку при скоєнні ним крадіжки пральної машини та телевізору « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Після чого з дозволу потерпілого ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_5 провів присутніх до вхідних дверей будинку, на яких вже був встановлений новий замок, потерпілий відчинив двері, та зайшовши всередину будинку ОСОБА_5 , вказав, де саме знаходилися вищевказані викрадені ним речі та показав як він їх виносив та вивозив з будинку (т. 1 а.п. 64-69).
Протоколом огляду від 19.02.2016 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого було проведено огляд пральної машини «Whirpool» білого кольору, серійний номер № НОМЕР_1 , FACTORY USE , яку добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_10 (т. 1 а.п. 74-76).
Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 19.02.2016 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 за зовнішніми ознаками впізнав свою пральну машинку «Whirpool» моделі «FL5090/А», яку було вилучено 19.02.2016 року за адресою: АДРЕСА_4 (т. 1 а.п. 78-79, 80).
Висновком експерта № 6/34-510 від 25.02.2016 року з додатком, відповідно до якого ринкова вартість пральної машини марки «Whirpool» моделі «FL5090/А» станом на 28.01.2016 року могла становити 1499,50 грн. (т. 1 а.п. 83-85).
Оцінюючи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, те що він не працює, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочину.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 будучи раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, в тому числі за корисливі злочини, скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, що свідчить, про його стійку антисуспільну установку, в зв`язку з цим суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 неможливе застосування положень ст.ст. 69,75 КК України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, остаточно призначивши покарання за правилами ст. 71 КК України, оскільки останній вчинив новий злочин під час умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення нових злочинів.
Представником потерпілого було заявлено позов про стягнення на корить ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди до обвинуваченого ОСОБА_5 , в розмірі 4000 грн. та 10500 грн. відповідно.
Прокурор заявлений позов вважав за доцільне залишити без розгляду.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 завдано майнову шкоду на загальну суму 2315,83 грн., а позовні вимоги у цій частині складають 4000 грн., та як встановлено судом викрадені речі були повернуті потерпілому ОСОБА_7 , як вбачається зі зберігальної розписки у неналежному стані, однак потерпілим не заявлено вимоги щодо відшкодування вартості відновлювального ремонту для пошкоджених речей та нічим об`єктивно не підтверджено дані обставини, крім того цивільний позов у кримінальному провадженні може бути розглянуто лише у межах висунутого обвинувачення, отже питання про відшкодування іншої майнової шкоди (вартості пошкодженого замка та інше) може бути вирішено в порядку цивільного судочинства, оскільки це питання виходить за межі пред`явленого обвинувачення.
Щодо позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 , про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 завданої моральної (немайнової) шкоди в сумі 10500,00 грн., заподіяної внаслідок неправомірних дій, суд вважає, що вирішення вказаних вимог підлягає залишенню без розгляду і поданню потерпілим позову в цій частині у загальному порядку, оскільки заявлені вимоги позивача до відповідача в частині стягнення моральної шкоди не відповідають вимогам ст.ст. 119, 121 ЦПК України.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», слідує, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, зазначена стаття цього Закону щодо пільг відносно сплати судового збору за подання позовів про відшкодування моральних (немайнових) збитків не передбачає такі пільги, а відтак на позивача у кримінальному провадженні з вимог морального (немайнового) характеру покладається обов`язок сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.
Потерпілий ОСОБА_7 та його представник у судовому засіданні підтвердили про те, що ними не було сплачено судовий збір із вимог немайнового характеру, про що судом їм було роз`яснено. Клопотань з приводу надання часу стосовно сплати судового збору у судовому засіданні позивачем не заявлено.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом України.
Статтею 60 ЦПК України крім того покладено обов`язок доказування і подання доказів на сторони. Із зазначеної статті слідує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання про долю речових доказів по даному провадженню вирішено судом виходячи з положень ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_5 за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2011 року і визначити остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Обрати ОСОБА_5 міру запобіжного заходу тримання під вартою та взяти під варту у залі суду, а строк покарання рахувати з моменту затримання з 09 червня 2016 року.
Речові докази по даному провадженню:
Телевізор «Grandig» та пральну машину марки «Whirpool» передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , залишити останньому за належністю.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 - залишити без розгляду і роз`яснити, що позивач має право у порядку ч. 2 ст. 207 ЦПК України пред`явити його повторно в порядку цивільного судочинства.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України 245,52 грн. - витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи №6/34-447 від 16.02.2016 року та 245,52 грн. - витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи №6/34-510 від 25.02.2016 року.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпро Дніпропетровської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1