Ухвала іменем україни 20 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.
Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.

У касаційній скарзі засуджений зазначає про незаконність оскаржуваних судових рішень, однак не посилається на жодну з підстав для зміни чи скасування цих судових рішень, передбачених ст. 438 КПК та не наводить обґрунтування своїх вимог із урахуванням відповідних положень статей 412414 цього Кодексу. Також ОСОБА_4 не зазначив, які клопотання сторони захисту всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний суд безпідставно не задовольнив, а також, які конкретнодоводи його апеляційної скарги у порушення ст. 419 цього Кодексу належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими. Натомість він зазначає про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Статтею 426 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Однак упорушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК вимоги касаційної скарги засудженого не узгоджуються з наведеними положеннями закону.

Також, засудженим не дотримано вимог ч. 6 ст. 427 КПК, тому що не долучено до касаційної скарги її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.
Крім того, ОСОБА_4 не зазначив, чи бажає брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження, як це передбачено ч. 3 ст. 427 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її необхідно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджений має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3