Справа № 314/3323/15-к Провадження № 1-кп/314/227/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 року м.Вільнянськ

Вільнянський районий суду Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_2 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

секретаря - ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000759 від 13.05.2015 року відносно ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2015 року до Вільнянського районного суду Запорізької області від прокурора надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000759 від 13.05.2015 року відносно ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України.

Ухвалою від 21.07.2015 року було призначене підготовче судове засідання по вказаному провадженню.

Проте в підготовчому судовому засіданні суд дійшов висновку щодо неможливості призначення судового розгляду на підставі вказаного обвинувального акту та необхідності повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав:

За змістом ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту за умови невідповідності його вимогам КПК України.

Відповідно до положень ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так в тексті обвинувального акту при викладені фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено, що « В середині квітня 2015 року о 12.00 годині неповнолітній ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов до території садової ділянки АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де шляхом пошкодження замку на вхідних дверях до літньої кухні, проник до вказаного приміщення, звідки таємно, з корисливих мотивів викрав чавунну плиту… вартістю 411 грн.61 коп.,… в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму».

Проте в підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 заявив суду, що якби викрадена плита належала б йому, то він би навіть не звертався до міліції з заявою про крадіжку. Але власником будинку є інший чоловік, і за досягнутою усною домовленістю останній дозволив ОСОБА_4 користуватись своїм майном. Отже, він, відчуваючи свою відповідальність за належне зберігання чужого майна, і звернувся до міліції з відповідною заявою, проте особисто він не є власником викраденого майна.

Частиною 1 ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. В основі набуття фізичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого).

Поняття видів школи, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права.

Злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК Укрїни, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 , є злочином з корисливим мотивом, направленим на досягнення матеріальної вигоди та з матеріальним складом, а саме, з настанням (спричиненням) збитків від кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи встановлений в підготовчому судовому засіданні факт того, що ОСОБА_4 не є власником викраденої плити, а також не є власником будинку, з якого скоєно крадіжку ( як зазначено в обвинувальному акті), - суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки в ньому неналежним чином викладені фактичні обставини кримінального правопорушення.

Пунктом 3 ч.2 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

В обвинувальному акті зазначено, що власником садової ділянки № НОМЕР_1 в с/т «Дальні сади» і потерпілим від вказаного правопорушення є ОСОБА_4 , відповідно відомості, передбачені п.3 ч.2 ст.291 КПК України, - вказані лише стосовно цієї особи.

Враховуючи відсутність правових підстав для визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні, суд дійшов висновку, що відомостей щодо справжнього власника викраденого майна обвинувальний акт не містить.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні судом встановлені і інші порушення кримінально-процесуального Закону України, які унеможливлюють призначення судового розгляду на підставі направленого обвинувального акту.

Так, згідно п.3 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Проте неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив, що копій обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову - він не отримував. При цьому пояснив, що розписку про отримання цих документів (яка долучена до обвинувального акту), - він особисто не писав, а лише розписався в ній ще до закінчення досудового розслідування, перед проведенням процесуальної дії слідчого експерименту з його участю. ОСОБА_6 пояснив, що в той день слідчий дав йому підписувати багато документів, і він всі підписав. Захисник при цьому присутній не був.

З оглянутої судом розписки, яку долучено до матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_6 нібито отримав копію обвинувального акту, копію реєстру матеріалів досудового розслідування, а також копію цивільного позову в одному примірнику (а.с.8). В цій розписці не відображено, вручались документи неповнолітньому обвинуваченому в присутності захисника, чи ні.

В підготовчому судовому засіданні захисник неповнолітнього обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 заявив, що він не пам`ятає ці обставини, і отже не може пояснити суду, чи був він присутній при врученні ОСОБА_6 документів, передбачених п.3 ч.4 ст. 291 КПК України.

Положеннями п.1 ч.2 ст. 52 КПК України передбачена обов`язкова участь захисника у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 ще не виповнилось 18 років.

Статтею 49 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог ст.52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою.

Крім того, перевіряючи твердження ОСОБА_6 стосовно того, що він підписав розписку про отримання копій обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову ще до закінчення досудового розслідування, а саме перед проведенням слідчого експерименту з його участю, судом встановлено наступне:

Обвинувальний акт, відповідно до ч.4 ст.110 КПК України є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно долученого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування обвинувальний акт у кримінальному провадженні складено 13.07.2015 року, а слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_6 був проведений ще 20.05.2015 року.

Оскільки в розписці, підписаній ОСОБА_6 взагалі не зазначена дата її складення та підписання, суд вважає, що в даному випадку наявне порушення процесуальних прав неповнолітнього обвинуваченого оскільки є недоведеним факт вручення йому з дотриманням вимог чинного законодавства документів, передбачених п.3 ч.4 ст.291 КПК України.

Отже всі вищевикладені обставини, з`ясовані під час підготовчого судового засідання, переконують суд в тому, що складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином матеріали кримінального провадження підлягають поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000759 від 13.05.2015 року відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченому за ч.3 ст. 185 КК України, - повернути прокурору прокуратури Вільнянського району ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

05.08.2015