Провадження № 11-кп/792/566/16
Справа № 688/1301/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.304 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

законного представника
обвинуваченого
ОСОБА_11 ОСОБА_12 ,

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0001228 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката

ОСОБА_15 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_16 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

За ч.1 ст.304 КК України ОСОБА_9 виправдано за відсутністю в його діях складу вказаного злочину.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Шепетівка, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, непрацюючого, не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

За ч.1 ст.304 КК України ОСОБА_10 виправдано за відсутністю в його діях складу вказаного злочину.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Рівне, жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, учня Грицівського ВПУ-38, не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та, із застосуванням ст.69 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ухвалено рахувати з 31 травня 2016 року.

Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення з 07 листопада 2015 року, а ОСОБА_11 з 31 травня 2016 року по день набрання вироком законної сили, відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Позови потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 :

-на користь потерпілої ОСОБА_8 та ОСОБА_7 500 000 грн. кожній на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на користь держави по 716 грн. 60 коп. з кожного витрат за проведення експертизи нафтопродуктів та судово-трасологічної експертизи Хмельницьким НДЕКЦ МВС України.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишено попередній тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_11 змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, та взято його під варту в залі суду.

За вироком суду, 03 листопада 2015 року приблизно о 22.00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_17 , в с. Вишневе Шепетівського району Хмельницької області, з надуманих мотивів та помсти ОСОБА_18 , за начебто вчинену ним крадіжку коня в ОСОБА_9 , на пропозицію ОСОБА_19 , вирішили налякати ОСОБА_18 для зізнання останнього у крадіжці. З цією метою ОСОБА_9 ОСОБА_11 та ОСОБА_17 автомобілем ВАЗ- 21083, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням останнього, під`їхали до місця проживання ОСОБА_18 - домоволодіння АДРЕСА_4 . ОСОБА_9 та ОСОБА_11 залишились в автомобілі, а ОСОБА_17 , під приводом купівлі та розпиття спиртних напоїв, викликав з будинку
ОСОБА_18 , та всі разом поїхали в напрямку с. Пеньки Старокостянтинівського району. Рухаючись автомобілем по автодорозі «Шепетівка-Хмельницький», за 20-30 метрів, за стелою з написом «Шепетівський район», з метою з`ясування відносин з ОСОБА_18 , ОСОБА_17 повернув ліворуч у лісові насадження, де зупинився. З автомобіля вийшли потерпілий ОСОБА_18 , ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , ОСОБА_11 залишився в автомобілі. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , біля автомобіля, умисно нанесли ОСОБА_18 декілька ударів в обличчя та живіт, від чого останній присів, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відтягли його до лісових насаджень, де умисно стали наносити йому, лежачому, численні удари руками та ногами в голову та тулуб. Хвилин через десять до них приєднався ОСОБА_11 та наніс три удари ногою по спині. Своїми діями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 умисно спричинили ОСОБА_18 такі тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої черепно-мозкової травми: синців навколо правого ока, на верхній повіці лівого ока, субкон`юктивальні крововиливи на білкових оболонках обох очей, садна в тім`яній ділянці голови, крововилив на внутрішній поверхні шкіри голови, субдуральну гематому в лівій гемісфері, субарахноїдальний крововилив на правій півкулі речовини головного мозку, які виникли від травмуючої дії твердих тупих предметів, за 12-24 години до настання смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті і є в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Крім того, синець на передній поверхні грудної клітки в проекції мечовидного відростку, переломи четвертого, п`ятого, шостого, сьомого, восьмого, дев`ятого, десятого, одинадцятого ребер справа та четвертого, п`ятого, шостого, сьомого, восьмого, дев`ятого, десятого ребер зліва з пошкодженням периїтальної плеври та крововиливами в оточуючі м`які тканини, крововилив в паранефральну клітковину правої нирки, які виникли від травмуючої дії тупих твердих предметів, за 12-24 години до настання смерті, мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як призвели до тривалого розладу здоров`я і не є в прямому причинному зв`язку із настанням смерті; синець на задній поверхні лівого ліктевого суглобу, який виник від травмуючої дії твердого тупого предмета за 12-24 години до настання смерті і відноситься до легких тілесних ушкоджень, в причинному зв`язку зі смертю не знаходиться. В подальшому, 5 листопада 2015 року, ОСОБА_10 дізнавшись, що потерпілий ОСОБА_18 не повернувся додому, поїхав на місце побиття останнього, де виявив його мертвим. У вечірній час, цього ж дня, усі троє, з метою приховування злочину, автомобілем під керуванням ОСОБА_10 перевезли труп ОСОБА_18 за с.Коськів Шепетівського району та підпалили.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити в сторону його пом`якшення, посилаючись на те, що суд, урахувавши пом`якшуючі покарання обставини, призначив йому занадто суворе покарання, яке не відповідає його особі. Вказує, що ніхто смерті потерпілого не бажав, він щиро розкаявся у вчиненому, а його мати залишилася сама без допомоги.
Захисник ОСОБА_15 , в поданій апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій підзахисного, просить вирок місцевого суду щодо ОСОБА_9 , в частині призначеного покарання змінити, призначивши його у виді позбавлення волі на строк 7 років. Посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого

ОСОБА_9 через його суворість. Вказує на неврахування в достатній мірі даних про особу обвинуваченого та пом`якшуючих вину обставин, зокрема те, що він є особою молодого віку, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, був неофіційно працевлаштований, мав постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, протягом досудового розслідування та розгляду справи в суді позицію не міняв, добровільно відшкодував завдані матеріальні збитки, а також позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти призначення ОСОБА_9 покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_16 , в поданій апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_10 , вважає призначене йому покарання надто суворим, просить вирок місцевого суду змінити, призначити ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді 7 років позбавлення волі. Посилається на неврахування судом обставин вчинення злочину його підзахисним, таких як нанесення потерпілому, під час з`ясування стосунків з приводу крадіжки останнього коня ОСОБА_9 , лише двох ударів кулаком в обличчя, а також того, що ОСОБА_10 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно в повній мірі відшкодував завдані матеріальні збитки.

Вирок суду стосовно ОСОБА_11 не оскаржувався.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката

ОСОБА_15 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника - адвоката ОСОБА_16 на підтримку поданих апеляційних скарг з посиланням на зазначені у них доводи, прокурора в їх заперечення, потерпілу ОСОБА_8 , яка просила залишити вирок суду без змін та потерпілу ОСОБА_7 , яка просила пом`якшити ОСОБА_9 покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Подія злочину, доведеність винуватості обвинувачених у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.2 ст.121 КК України, відповідно до вимог ст.404 КПК України, колегією суддів не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку в цій частині не оскаржувались.

Щодо доводів апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_15 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_16 про суворість призначеного обвинуваченим покарання, то вони не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Покарання за цей злочин у виді 10 років позбавлення волі, як

ОСОБА_9 , так і ОСОБА_10 , призначено у відповідності до положень ст.65 КК України та у межах санкції ч.2 ст.121 КК України з наведенням у вироку обґрунтувань такого рішення.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання в максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті інкримінованого обвинуваченим злочину, судом враховані фактичні обставини справи, особи обвинувачених, а також пом`якшуючі і обтяжуючі покарання обставини.

Зокрема, враховані такі пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття обвинувачених у вчиненому, добровільне повне відшкодування матеріальної шкоди потерпілим.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, суд визнав вчинення ними злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, судом враховано і ті, характеризуючі дані обвинувачених, на які йдуть посилання в апеляційних скаргах: притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності вперше, позитивні характеристики за місцем проживання, наявність на утриманні ОСОБА_10 малолітньої дитини.

Призначене ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим колегія суддів не знаходить, з огляду на те, що вони вчинили тяжкий злочин, який становить велику суспільну небезпеку, та намагалися його приховати (підпалили тіло потерпілого).

Крім того, колегією суддів враховано думку потерпілої ОСОБА_8 (сестри покійного), яка наполягала на призначенні ОСОБА_9 та

ОСОБА_10 найсуворішого покарання.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку у межах апеляційних скарг не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2016 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката

ОСОБА_15 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_16 без задоволення.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ) зарахувати:

- ОСОБА_9 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 07 листопада 2015 року по 3 жовтня 2016 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі;

- ОСОБА_10 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 07 листопада 2015 року по 3 жовтня 2016 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі;

- ОСОБА_11 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 31 травня 2016 року по 3 жовтня 2016 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2