Справа № 567/575/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.07.2016 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженої, тимчасово непрацюючої, раніше не судимої,

у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України-,

встановив:
згідно з обвинувальним актом від 07 червня 2016 року встановлено, що 06 червня 2016 року, близько 18 год., ОСОБА_5 , прямуючи до місця свого проживання та знаходячись біля під`їзду багатоквартирного будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , помітила дитячий візок який був залишений без нагляду. Реалізуючи свій злочинний намір вчинити крадіжку, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, діючи таємно, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з кишені вказаного візочка викрала мобільний телефон марки «Fly-IQ4491 Quad», вартістю 1300 гривень, з сім карткою мобільного оператора зв`язку «Київстар», вартістю 25 гривень, на рахунку якого знаходились грошові кошти в сумі 5 гривень, та сім картою мобільного оператора зв`язку «Лайф», вартістю 30 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 10 гривень, що на праві приватної власності належать потерпілому ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_5 перенесла викрадене майно до місця свого проживання, таким чином отримала реальну можливість розпоряджатися ним за власним розсудом. В результаті вчиненого кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно майнову шкоду у розмірі 1370 гривень.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, так як ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ).

14.06.2016 року між потерпілим ОСОБА_4 , якому на підставі ч. 4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення у даному кримінальному провадженні № 0000248 та ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий та підозрювана ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Підозрювана ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, погоджується з тим, що завдані в результаті вчиненого нею кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_4 зобов`язується погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані йому в повному обсязі.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме 80 годин громадських робіт, та отримана згода підозрюваної на його призначення.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Потерпілий в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе виннною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе виннною, згідно із ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.185 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з підозрюваною ОСОБА_5 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_5 визнає себе винною, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 таємно викрала чуже майно, а тому її дії кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

засудив:
Затвердити угоду від 14 червня 2016 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 14 червня 2016 року покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Речові докази: мобільний телефон марки «Fly-IQ4491 Quad», вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1