Справа № 727/2605/16-к
Провадження № 1-кп/727/198/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

з участю обвинуваченого - ОСОБА_4

з участю потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про примирення від 27 квітня 2015 року в кримінальному провадженні по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рудий, Кустанайської області Республіки Казахстан, без визначеного місця проживання, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, в останній раз Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, звільнився 09.02.20з16 року по відбуттю строку покарання, -

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
25 березня 2016 року близько 19 години ОСОБА_4 перебуваючи в маршрутному таксі № 5, рухаючись від зупинки «Нива», що розташована в м. Чернівці на розі вулиць Небесної сотні та вулиці Щербанюка до зупинки «Наше Пиво», що розташована в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану , скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, а також потерпілої ОСОБА_5 , з жіночої сумки останньої таємно викрав гаманець червоного кольору вартістю 100 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 166 грн., дисконтні картки, банківська картка «Приватбанк» та студентський квиток на її ім.»я, чим заподіяв потерплій матеріальну шкоду на суму 266 грн.

Під час виходу з маршрутного таксі № 5 ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції.

ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні даного злочину визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він погодився в судовому засіданні.

В ході судового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України 27 квітня 2016 року уклали угоду про примирення на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в таємному викраденні чужого майна, добровільно відшкодував матеріальну шкоду.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.185 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в сумі 850 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні вважала, що укладення даної угоди не відповідає інтересам суспільства, а визначене покарання не відповідає особі обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення та дав згоду на з0астосування узгодженого виру та розміру покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано , що обвинувачений та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють свої права визначені п.1 ч. 4 та п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що умови угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, відповідно наявні всі правові підстави для затвердження цієї угоди.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 злочину за ст.185 ч.2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкий злочин , ніж той, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 27 квітня 2016 року між обвинуваченим та потерпілою і узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням вимог ст.. 69 КК України у вигляді штрафу в сумі 850 грн., вважає, що таке покарання слід йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, всіх обставин справи, які пом`якшують його покарання, а саме щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину та добровільного відшкодування завданої шкоди, стану здоров`я обвинуваченого який хворіє на ВІЛ-інфекцію 1У клінічної стадії, туберкульоз із залишковими явищами у вигляді фіброзу та щільних вогнищ, хронічний вірусний гепатит «С», також з врахуванням особи обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 27 квітня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому за узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням ст.. 69 КК України у вигляді штрафу в умі 850 грн.

Запобіжний захід у вигляді утримання під вартою ОСОБА_4 скасувати, звільнити його з-під варти негайно в залі судового засідання.

Речові докази гаманець, гроші в сум 166 грн., дисконтні картки, картку «Приватбанку» та студентський квиток залишити за належністю ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ