Справа № 204/2188/16-к
Провадження № 1-кп/204/241/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2016 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000887 від 12 березня 2016 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Ярославської області, Ростовського району, с.Петровськ, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
11 березня 2016року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на ділянці могили №76 в міському Краснопільському цвинтарі, розташованому за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Поточна 117-а, діючи умисно, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до могили, якарозташована на ділянці могил №76, та користуючись лопатою, яка знаходилась при ньому, викопав з землі три туї та чотири самшита, який в подальшому, тримаючи їх в руках, намагався покинути територію цвинтара, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 , на загальну суму 840 гривень 00 копійок, таким чином виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Проте ОСОБА_4 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками цвинтера, які помітили крадіжку майна.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Від потерпілої надійшла заява, в якій вона просить суд слухати провадження за її відсутності, зазначає, що не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 своїми навмисними діями, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, всі обставини справи, ступінь здійснення злочинного наміру.

Так обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, не є пенсіонером та не є інвалідом.

У відповідності до ст.66 КК України у якості обставин, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховуєщире каяття.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини статті у вигляді громадських робіт. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують покарання останнього.

Згідно акту Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України, витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні складають 176,20 грн. та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 22.03.2016, а саме: три туї та чотири самшита,які, відповідно до розписки про відповідальне зберігання від 22.03.2016, передані ОСОБА_5 на зберігання, вважати повернутими за належністю.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирати.
Згідно акту Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України, витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні складають 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 22.03.2016, а саме: три туї та чотири самшита,які, відповідно до розписки про відповідальне зберігання від 22.03.2016, передані ОСОБА_5 на зберігання, вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, потерпілою до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1