Справа № 545/2310/16-к
Провадження № 1-в/545/1173/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.06.2016 Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника адміністрації Крюковської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№29) ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого (згідно паспортних даних), раніше судимого: 1) 03.05.2002 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст. 186 ч. 2, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців; 2) 25.09.2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн., 30.09.2013 року сплачено в повному обсязі,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,
ВСТАНОВИВ:
До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся засуджений ОСОБА_5 із клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке - у виді виправних робіт.
В матеріалах клопотання засуджений просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Представник адміністрації КВК №29 при розгляді клопотання покладався на розсуд суду.
В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання засудженого, пояснивши, що засуджений не працевлаштований у КВК № 29 та має стягнення, а тому він не довів свого виправлення і не заслуговує на пом`якшення покарання.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд вважає, що клопотання засудженого про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке - у виді виправних робіт підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ст. 537 КПК України, визначено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 26.12.2014 року Комінтернівським районним судом м. Харкова ОСОБА_5 був засуджений за ч.2 ст. 286, ст.ст. 75, 76 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, з випробуванням на 2 роки.

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 26.03.2015 року вирок від 26.12.2014 року скасовано, призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, в решті вирок суду першої інстанції залишено без змін. Початок строку - 26.03.2015 року. Кінець строку - 26.03.2018 року.

Згідно характеристики, виданої КВК № 29 від 08.06.2016 року, засуджений ОСОБА_5 12.05.2015 року прибув до Крюковської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№29). На початку відбування покарання допустив порушення вимог режиму відбування покарання, за що один був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. На даний час стягнення погашено в установленому законом порядку. Після проведеної індивідуальної виховної роботи змінив свою поведінку на краще. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має одне заохочення правами начальника відділення. За станом здоров`я не працевлаштований. Вину у скоєному злочині визнає повністю, призначене судом покарання вважає справедливим, розкаюється співчуває родичам потерпілих. Має виконавчий лист на суму 97730 грн., відшкодування не проводилися. Адміністрація колонії вважає, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, тому до нього може бути застосовано заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням згідно ст.82 КК України.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Також встановлено, що на час звернення до суду з клопотанням засуджений ОСОБА_5 , а саме: станом на 06.06.2016р. відбув 1/3 частину покарання за необережний тяжкий злочин передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.
Частина 1 статті 57 КК України, визначає, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Отже, невідбута частина покарання у засудженого ОСОБА_5 на дату розгляду справи в суді, а саме: станом на 15.06.2016р. становить 1 рік 9 місяців 11 днів.
Згідно гарантійного листа Генерального директора ТОВ «ЮГ Пром Оіл» ОСОБА_6 від 28.04.2016 року за вих.№3/04, підприємство гарантує працевлаштування засудженого ОСОБА_5 на посаду менеджера (управителя) з логістики, з виконанням обов`язків розвитку інтернет магазину, контактування з клієнтами, проведення прямих переговорів з подальшим підписом договорів і відвантаженням, та відправкою товару клієнтам, нарахуванням заробітної плати згідно штатного розкладу 1450.00 грн. за місяць, з подальшим відшкодуванням в дохід держави відсотків згідно вироку суду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України ( 2341-14 ) (далі - КК).

А також пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а тому покарання у виді виправних робіт потрібні для закріплення досягнутих результатів продовживши виправно-трудовий вплив на нього в інших, менш суворих умовах.

Згідно довідки Обласного центру профілактики і боротьби зі СНІДом від 02.04.2016р. за № 281-04/15, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на диспансерному обліку в ОЦПБС з

26.03.2014. Діагноз: ВІЛ-інфекція, III клінічна стадія. Хронічна герпес вірусна інфекція, стадія загострення. Хронічний вірусний гепатит «С», помірного ступеню активності. З 24.04.2014 отримує високоактивну антиретровірусну терапію за непереривною схемою: (Лазід 150/300мг, Алувія 200/50мг). Переривання курсу лікування недопустиме, може призвести до негативних наслідків для здоров`я та життя пацієнта.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, відбув 1/3 частину строку покарання за ненавмисний тяжкий злочин, і не відбута частина покарання становить 1 рік 9 місяців 11 днів, його незадовільний стан здоров`я, перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей та матері інваліда 2 групи, а тому його клопотання про заміну не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді виправних робіт, - підлягає задоволенню з встановленням відрахування в дохід держави із суми заробітку засудженого до виправних робіт у розмірі 10 відсотків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.537, 539 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке - у виді виправних робіт, - задовольнити.
Засудженому ОСОБА_5 замінити не відбуту частину покарання більш м`яким покаранням у вигляді виправних робіт на 1 рік 9 міс. 11 днів з відрахуванням в дохід держави 10% із суми заробітку за вироком Комінтернівського районного суду м. Харків від 26.12.2014 року та вироком Апеляційного суду Харківської області від 26.03.2015 року із залишенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортних засобів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 днів з часу її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1