Справа №705/1517/16-к
1-кп/705/211/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2016 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань Черкаської області кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)30.08.1985 року народним судом Уманського району Черкаської області за ст. 140 ч. 1 КК УРСР до 2 років виправних робіт з утриманням 20 % із заробітку в дохід держави;
2) 21.09.1987 року народним судом Уманського району Черкаської області за ст. 140 ч. 3 КК УРСР до 2 років позбавлення волі, в силу ст. 43 КК УРСР приєднано частково невідбуте покарання 1 рік позбавлення волі за вироком народного суду Уманського району Черкаської області, від 30.08.1985 року, до 3 років виправно-трудової колонії з конфіскацією 1/2 частини особистого майна. 28.04.1988 року постановою Черкаського обласного суду вирок від 21.09.1987 року змінений в силу ст. 43 КК УССР, за вироком народного суду Уманського району Черкаської області від 30.08.1985 року, у вигляді 4 місяців позбавлення волі, остаточно до відбуття призначено покарання у вигляді 2 років 4 місяців виправно- трудової колонії. Звільнився 09.10.1998 року за постановою народного суду Ізяславського району Хмельницької області від 29.09.1988 року, згідно ст. 52-2 невідбутий строк -10 місяців 12 днів;
3) 14.09.1990 року народним судом Маньківського району Черкаської області за ст. 140 ч. 2. КК УРСР до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
4) 16.03.1995 року Уманським районним судом Черкаської області за ст. 215-3 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 12.08.1997 року постановою Уманського районного суду в Черкаській області від 07.08.1997 року згідно ст. 3 Закону України «Про амністію» від 26.06.1997 року;
5) 13.07.2000 року Уманським районним судом Черкаської області за ст. 81 ч. 3, 140 ч. 2, 42 КК України до 4 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Звільнився 05.12.2001 року постановою Уманського районного суду Черкаської області від 05.12.2001 року згідно ст. 81 КК України, невідбутий строк - 3 дні;
6) 25.06.2002 року Уманським міським судом Черкаської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 24.12.2004 року за постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області згідно ст. 81 КК України, невідбутий строк - 9 місяців 24 дні;
7.) 18.05.2006 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 186 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 18.05.2010 року по відбуттю покарання;
8) 07.07.2011 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 185 ч. З, 185 ч. 2, 263 ч. 2, 309 ч. 1, 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 19.04.2013 року за постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.04.2013 року згідно ст. 81 КК України, невідбутий строк -11 місяців 1 день;
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
ОСОБА_4 , 07.12.2015 року близько 17:00 години, діючи умисно та цілеспрямовано з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, шляхом вільного доступу, гуляючи з ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , викрав велосипед зеленого кольору марки «ARDIS Либідь», який був спертий на стіну, після чого побіг в сторону дворів указаного будинку. Потім побіг до свого гаража, який розташований по АДРЕСА_4 , відкрив його та залишив велосипед всередині. На наступний день, коли до нього прийшли працівники поліції, дав пояснення по факту події та добровільно видав велосипед, який належить ОСОБА_6 . Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому матеріального збитку на суму 1308 гривень.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, при обставинах встановлених судом, визнав повністю. Він пояснив, що дійсно 07 грудня 2015 року гуляючи ввечері з другом по вул. Тищика, в м.Умань, побачив велосипед, який був спертий на стіну, викрав його, після чого побіг в сторону дворів. Потім на вказаному велосипеді він доїхав до гаража в ДОСах. Велосипед сховав в гаражі. На наступний день добровільно видав велосипед. Зазначив, що він щиро кається в скоєному, просив суд суворо не карати.
З матеріалами справи обвинувачений ОСОБА_4 ознайомлений в повному обсязі, визнає усі докази, які є у справі, у вчиненому щиро кається.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується формально позитивно та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та сприяв розкриттю злочину.
В якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства зазначено рецидив злочину. Однак суд не вбачає підстав для врахування рецидиву, як обставини що обтяжує покарання обвинуваченого, оскільки повторність вже врахована під час кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи обставини справи і дані, що характеризують обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
З урахуванням декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, - суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без реального позбавлення його волі із застосуванням ст. 75 КК України. Тобто звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Також суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 - не обиралась.
Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_4 - на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік та покласти на нього обов`язок:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази - велосипед марки «Ardis Либідь», який передано для зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити потерпілому за належністю.
На підставі ч. 2 ст. 122 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування судових витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи кошти в сумі 245,52 грн. в дохід держави.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1