АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1874/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №628/420/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченої - ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч.1 ст.125 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженка м.Куп`янськ Харківської області, українка,
громадянка України, з неповною середньою освітою,
розлучена, не працююча, зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судима:
-06 березня 2014 року Куп`янським міськрайонним
судом Харківської області за ч.1 ст.125 КК України до 100 годин громадських робіт;
- 04 серпня 2014 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.389 КК України, звільнена від відбуття покарання;
- 09 квітня 2015 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.185, 128 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, -
засуджена за ч.1 ст.125 КК України до 160 (ста шестидесяти) годин громадський робіт.
На підставі ст.ст.71, 72 КК України, повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 квітня 2015 року, та остаточно призначено покарання у виді 2 (двох) років 20 (двадцяти) днів позбавлення волі.
Вироком встановлено, що 01 січня 2016 року, о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, нанесла своїй матері ОСОБА_10 , один удар ножем в область правої кісті, та після того як ОСОБА_10 впала на підлогу ОСОБА_7 нанесла їй декілька ударів ногою в область спини, чим заподіяла ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани фаланги 1-го пальця правої кісті, синець в поясній області справа, які є легкими тілесними ушкодженнями.

03 лютого 2016 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, в м.Куп`янськ Харківської області, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, схватила ОСОБА_10 за пальці лівої руки, вивихнувши при цьому кисть, після чого нанесла останній два удари кулаком правої руки в область правого плеча і один удар в область грудної клітини справа, спричинивши ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синця в області кордону верхніх квадрантів молочної залози, синця на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, гематоми 4-го пальця лівої кисті, які є легкими тілесними ушкодженнями.

В апеляційних скаргах:

-обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, обґрунтовуючи свої вимоги юридичною неграмотністю та відсутністю захисника під час судового розгляду;

-захисник ОСОБА_8 просить вирок скасувати у зв`язку з неповнотою судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, направити справу на новий судовий розгляд, змінивши ОСОБА_7 запобіжний захід звільнивши її з-під варти.

Обґрунтовуючи свої вимоги він зазначає, судом помилково зроблений висновок щодо причетності ОСОБА_7 в спричиненні ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, не допитані усі очевидці вчинення злочину, не перевірені показання свідка ОСОБА_11 про те, що потерпіла порізала палець, ОСОБА_7 не була забезпечена захисником. Також вказує, що у вироку зазначено «з боку обвинуваченої не доведено, що нею не спричинялися 01.01.2016 року навмисні тілесні ушкодження потерпілій за допомогою ножа, оскільки в судовому засіданні як потерпіла так і свідки підтвердили факт спричинення саме обвинуваченою тілесних ушкоджень потерпілій з застосуванням ножа», однак обвинувачений не повинен нічого доказувати, це зобов`язана робити сторона обвинувачення.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченої та її захисника, які підтримали свої апеляційні скарги і просили їх задовольнити, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарги обвинуваченої задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину та правова кваліфікація її дій ґрунтуються на доказах, які були належним чином досліджені під час судового розгляду, і їм дана оцінка відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються доказами, дослідженими в суді першої інстанції у встановленому кримінально-процесуальному порядку, і їм дана належна правова оцінка.

Так, обвинувачена ОСОБА_7 пояснила, що вивихнула матері кість руки, щодо спричинення потерпілій ушкодження ножем, не пам`ятає оскільки була п`яна. Таким чином обвинувачена ОСОБА_7 не заперечує факт спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.
Вказаний факт заподіяння потерпілій ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_7 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які пояснили, що мотивом вчинення злочинів обвинуваченою ОСОБА_7 були неприязні стосунки, які склались між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 внаслідок вживання обвинуваченою спиртних напоїв та сварок.

Так, показаннями потерпілої ОСОБА_10 встановлено, що в ніч з 31 грудня 2015 року на 01 січня 2016 року разом з ОСОБА_13 , її чоловіком та ОСОБА_12 зустрічали новий рік. Обвинувачена разом зі ОСОБА_11 , її цивільним чоловіком та ОСОБА_14 зустрічали новий рік в іншій кімнаті. Приблизно о другій годині ночі, ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила сварку, в ході якої нанесла їй по руці удар кухонним ножем, після чого схопивши за волосся товкнула на підлогу та стала наносити удари ногами по тулубу. В лютому 2016 року ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, також вчинила сварку, нанесла їй декілька ударів по тулубу, а також вивихнула кість руки.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 04 січня 2016 року у ОСОБА_10 мали місце наступні тілесні ушкодження, які за характером та локалізацією можливо розділити на дві групи: - рана в області тильної поверхні основної фаланги 1-го пальця правої руки. Враховуючи щілинну форму рани, рівні краї, загострені кінці, перевагу довжини рани над глибиною та шириною, можливо сказати, що вона носить характер різаної рани, яка утворилася от дії ріжучого предмета, яким могло бути лезо клинка ножа; - крововилив у поперечній області справа. Дане тілесне ушкодження утворилося от дії тупого твердого предмета. По ступені тяжкості це легкі тілесні ушкодження (т.1 а.с.15).

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 09 лютого 2016 року у ОСОБА_10 мали місце крововилив в області границі верхніх квадрантів правої молочної залози, крововилив на зовнішній поверхні правого плеча у верхній треті та гематома 4-го пальця лівої кості. Дане тілесне ушкодження утворилося от дії тупих твердих предметів. По ступені тяжкості це легкі тілесні ушкодження (т.2 а.с.13-14).

Згідно даним протоколу проведення слідчого експерименту від 18 лютого 2016 року за участю потерпілої ОСОБА_10 , в ході якого вона показала та надала детальні пояснення про механізм нанесення 03 лютого 2016 року їй тілесних ушкоджень (т.2 а.с.20-25).

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 18 лютого 2016 року у ОСОБА_10 мали місце крововилив у області границі верхніх квадрантів правої молочної залози, крововилив на зовнішній поверхні правого плеча в верхній треті та гематома 4-го пальця лівої кісті. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, можливо сказати, що механізм їх утворення не суперечить показанням потерпілої ОСОБА_10 , даними під час проведення слідчого експерименту від 18 лютого 2016 року про механізм спричинення їй тілесних ушкоджень (т.2 а.с.27-28).

Показання потерпілої ОСОБА_10 , які є стабільними в ході досудового та судового слідства, узгоджуються з іншими об`єктивними доказами.

Так, показаннями свідка ОСОБА_12 встановлено, що 01 січня 2016 року разом з ОСОБА_10 , її сестрою та чоловіком останньої зустрічали новий рік. ОСОБА_7 святкувала в іншій кімнаті. Декілька разів ОСОБА_7 намагалася війти до кімнати, де вони знаходилися, але її не пускали. Через деякий час між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 виникла сварка. ОСОБА_7 вдарила потерпілу ножем, після чого схопила її за волосся, а коли ОСОБА_10 впала на підлогу стала наносити їй удари ногами. Він намагався припинити конфлікт.

Із показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що в сім`ї часто виникають сварки з причини зловживання ОСОБА_7 спиртними напоями. 01 січня 2016 року, після 24 години, почула крики та побачила як ОСОБА_7 штовхає ОСОБА_10 . ОСОБА_12 кричав, щоб ОСОБА_7 кинула ножа, яким вона нанесла удар ОСОБА_10 , після чого штовхнула її на підлогу та стала наносити удари по тулубу. ОСОБА_12 , ставши між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , намагався припинити дії останньої. Ніж у ОСОБА_7 забрала ОСОБА_11 , побачивши кров на ОСОБА_10 , викликали швидку допомогу.

Так, показаннями свідка ОСОБА_15 встановлено, що ОСОБА_7 зловживає спиртними напоями, що є причиною сварок в сім`ї. 03 лютого 2016 року почув сварку між ОСОБА_7 , яка знаходилася у стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_10 . Вийшовши із кімнати, побачив як ОСОБА_7 наносить удари ОСОБА_10 , схопивши її за руку, вивихнула кість. Він припинив сварку.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що показання свідка ОСОБА_11 , що ОСОБА_7 01 січня 2016 року не наносила ударів ОСОБА_10 , у тому числі ножем, що потерпіла порізала руку о скло побитого посуду, суперечать матеріалам справи та висновкам судово-медичної експертизи від 04 січня 2016 року, оскільки у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани фаланги 1-го пальця правої кісті, синець в поясній області справа, рана фаланги 1-го пальця правої кісті, враховуючи її щілинну форму, рівні краї, загострені кінці, переваження довжини рани над глибиною та шириною, носить характер різаної рани, яка виникла від дії ріжучого предмету, яким могло бути лезо ножа, з даними висновками погоджується і колегія суддів.

Вироком встановлено, що обвинувачена цілеспрямовано спричиняла потерпілій тілесні ушкодження - цей факт не заперечує і сама обвинувачена, в тому числі і ножем, що підтверджується висновками судово-медичних експертиз та показаннями свідків, свідчить про те, що ОСОБА_7 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки, і якщо не бажала, але свідомо припускала їх настання, тобто діяла умисно.

Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Наведені у вироку докази узгоджуються між собою і давали суду першої інстанції обґрунтовано дійти висновку про доведеність обвинувачення стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника про неповноту судового розгляду та недоведеність вини спростовуються матеріалами справи та є безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, по справі не встановлено.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 про те, що під час судового розгляду в суді першої інстанції порушено її право на захист, оскільки їй не надано захисника, є безпідставними.

Із матеріалів кримінального провадження убачається, що під час досудового слідства їй належним чином роз`яснено права підозрюваної, у тому числі на захист, але вона відмовилася від захисника. Як убачається із журналу судового засідання та звукозапису перебігу судового засідання, обвинуваченій ОСОБА_7 вручено пам`ятку про права та обов`язки, на запитання головуючого вона відповіла, що права їй зрозумілі, але клопотання про забезпечення участі захисника не заявляла.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та ступінь суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченої, із яких вбачається, що вона на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується формально, раніше судима і знову вчинила злочин в період іспитового строку, що свідчить про її стійку антисоціальну спрямованість.

Обставинами, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст.67 КК України, визнано вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину.

Згідно із ст.66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо призначення виду та розміру покарання достатньо мотивований, а покарання, що призначено обвинуваченій ОСОБА_7 в межах санкції статі, за яку її визнано винуватою, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Однак, задовольняючи частково апеляційну скаргу захисника, колегія суддів виходить з того, що відповідно до вимог ч.2 ст.17 КК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів виключає із мотивувальної частини вироку вказівку про те, що «з боку обвинуваченої не доведено, що нею не спричинялися 01.01.2016 року навмисні тілесні ушкодження потерпілій за допомогою ножа, оскільки в судовому засіданні як потерпіла так і свідки підтвердили факт спричинення саме обвинуваченою тілесних ушкоджень потерпілій з застосуванням ножа».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково, апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Виключити із мотивувальної частини вироку вказівку про те, що «з боку обвинуваченої не доведено, що нею не спричинялися 01.01.2016 року навмисні тілесні ушкодження потерпілій за допомогою ножа, оскільки в судовому засіданні як потерпіла так і свідки підтвердили факт спричинення саме обвинуваченою тілесних ушкоджень потерпілій з застосуванням ножа».

В решті вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: