УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/1461/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.72 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 березня 2016 року про відмову в зарахуванні попереднього строку ув`язнення у строк відбування покарання
з участю прокурора ОСОБА_7
цією ухвалою в задоволенні клопотання засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України,
про зарахування попереднього строку ув`язнення у строк відбування покарання відмовлено.
ОСОБА_6 відбуває покарання у Коростенській ВК № 71 за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.12.2015 року, яким його було засуджено за ст.ст.391, 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі.
29.02.2016 року засуджений звернуся до суду з клопотанням про зарахування йому попереднього строку ув`язнення у строк відбування покарання.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.03.2016 року в задоволенні клопотання засудженого відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд першої інстанції умотивував своє рішення тим, що відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.12.2015 року не обирався, а за правилами ст.71 КК України покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.08.2014 року приєднано частково, а не повністю, тому відсутні підстави для застосування положень ч.5 ст.72 КК України і за вироком від 22.08 2014 року.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання з моменту затримання з 23.12.2013 року до вступу вироку в законну силу і по другому вироку з 26.07.2015 до вступу вироку в законну силу.
В обгрунтування апеляції засуджений ОСОБА_6 стверджує, що 23.12.2013 року був взятий під варту Заводським районним судом м. Дніпродзержинська і утримувався в СІЗО до 04.11.2014 року, після чого 05.11.2014 року був етапований до Жовтоводської ВК № 26.
26.07.2015 року був етапований до СІЗО для участі в судових засіданнях по обвинуваченню за ст. 391 КК України, де знаходився до набрання вироком законної сили - 11.02.2016 року, після чого етапований до Коростенської ВК № 71.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_6 03.12.2015 року засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за ст. 391 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.08.2014 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі.
Відповідно до п.2 ч.5 ст. 72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи, тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження, перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Встановлено, що ОСОБА_6 відбуває покарання за двома вироками. Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області набрав законної сили 22.09.2014 року. По даній справі він арештований 23.12.2013 року ( а.с.7,8.), тому строк попереднього ув`язнення повинен рахуватися з 23.12.2013 року по 22.09.2014 року включно.
У кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 за ст. 391 КК України, останньому запобіжний захід не обирався, однак, згідно ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22.07.2015 року(а.с.15), засуджений етапувався в Дніпропетровське СІЗО для участі у розгляді вищезазначеного кримінального провадження і перебував там з 27.07.2015 року (а.с.7). Вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.12.2015 року набрав законної сили 05.01.2016 року (а.с.11), тому в строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 необхідно включити період перебування його в СІЗО з 27.07.2015 року по 05.01.2016 року включно.
З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про безпідставність клопотання засудженого з приводу застосування щодо нього правил ч.5 ст. 72 КК України, є помилковим.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.404,407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 березня 2016 року скасувати і постановити нову.
Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання з 23.12.2013 року по 22.09.2014 року включно та з 27.07.2015 року по 05.01.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: