печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову від 29.04.2016 року старшого слідчого другого слідчого відділу управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000050 від 10.02.2015 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження постановлена незаконно та підлягає скасуванню, оскільки вказівки суду не виконані, слідчим не проведено необхідних слідчих дій, а лише переписано слово у слово попередню постанову про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 скаргу підтримала з викладених в ній підстав, просила її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя, заслухавши думку особи, яка подала скаргу, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, визнав за можливе розглянути скаргу у відсутність слідчого, так як відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши в нарадчій кімнаті скаргу та матеріали кримінального провадження, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка подала скаргу, приходжу до наступного висновку.

У провадженні прокуратури Київської області знаходилося кримінальне провадження №0000050 від 11.02.2015 року та №0000051 від 11.02.2015 року, за ознаками ч.2 ст.125 КК України за скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на неправомірні дії працівника прокуратури Борзянського району Чернігівської області ОСОБА_6 , які були об`єднані в одне провадження №0000050.

Старшим слідчим другого слідчого відділу управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 29.04.2016 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000050 від 10.02.2015 року, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого, передбаченого ст.125 КК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, та враховуючи відсутність в наданих суду матеріалах підтвердження про вручення особі, яка подала скаргу чи особі, в інтересах якої її подано, копії оскаржуваної постанови, у строки, передбачені КПК України.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно до ст.ст.2,284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема , в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Рішення слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя вважає необґрунтованим, виходячи з наступного.

Вимоги, які ставляться до процесуального рішення слідчого - постанови, передбачені ст. 110 КПК України не дотримані.

Прийняте рішення слідчий мотивував тим, що в ході досудового розслідування не встановлено складу злочину, передбаченого ст. 125 КК України.

Згідно уставленої практики Європейського суду з прав людини, розслідування серйозних скарг на жорстоке поводження має бути ретельним. Це означає, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (див. рішення у справі «Аднаралов проти України» від 27.11.2014 року (заява №10493/12). (п. 43, 48 -49) Будь-який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин тілесних ушкоджень та винних осіб, є загрозою недотримання цього стандарту.

Разом з тим, матеріали кримінального провадження та зміст оскаржуваної постанови беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яка б не викликала жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування під час досудового розслідування, яке здійснювалося прокуратурою Чернігівської області двічи закривалося кримінальне провадження та судом були скасовані постанови про закриття кримінального провадження у зв`язку з неповнотою проведення досудового розслідування.

Так ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.06.2015 року була скасована постанова про закриття кримінального провадження від 18.05.2015 року та дані відповідні вказівки, які необхідно було усунути під час проведення досудового розслідування.

22.12.2015 року ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова вдруге була скасована постанова про закриття кримінального провадження від 18.11.2015 року та дані відповідні вказівки, які необхідно було усунути під час проведення досудового розслідування.

08.02.2016 року Генеральною прокуратурою України по матеріалам досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000050 від 11.02.2015 року за ч.2 ст. 125 КК України у зв`язку з неефективним розслідуванням подальше здійснення досудового розслідування доручено прокуратурі Київської області.

Однак отримавши матеріали кримінального провадження, визначивши слідчого та визначивши групу прокурорів та старшого групи будь-яких інших слідчий дій органом досудового розслідування здійснено не було.

Закриваючи кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ст. 125 КК України, слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування не встановлено в діях останнього прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень.

Разом з тим, слідчим не були виконані вказівки, зазначені в ухвалі слідчого судді від 10.06.2015 року та 22.12.2015 року.

Також, в матеріалах кримінального провадження міститься Висновок експерта №88, де зазначено: «…Однак виникнення даних тілесних ушкоджень, в тому числі і за обставин, вказаних потерпілою, не виключається.». Однак, в оскаржуваній постанові слідчого взагалі відсутнє посилання на зазначений висновок експерта, а лише є посилання на Висновок експерта №89, який в цій частині містить суперечливі висновки з Висновком експерта №88.

Крім того, зміст прийнятого процесуального рішення, викладений в резолютивній частині є незрозумілим, оскільки внесення даних до ЄРДР здійснювалось за попередньою кваліфікацією за ч.2 ст.125 КК України, в той час як закриття даного кримінального провадження вчинено за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, а тому постанова слідчого від 29.04.2016 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження до прокуратури Київської області для проведення досудового розслідування, під час якого слід визначити повний обсяг слідчих дій і після їх проведення прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 29.04.2016 року про закриття кримінального провадження №0000050 від 10.02.2015 року.

Матеріали кримінального провадження №0000050 повернути до прокуратури Київської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1