АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2150/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю шістдесят днів, в межах строку досудового розслідування, а саме до 16 год. 25 хв. 10.08.2016 року, відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів, Запорізької області, громадянина України, який є адвокатом Полтавської обласної колегії адвокатів, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255 КК України.

Одночасно підозрюваному визначено заставу у розмірі 145137 мінімальних заробітних плат, що становить 200000000 (двісті мільйонів) гривень, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_10 обов`язків. передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення вказаної застави, з визначенням 2-х місячного терміну дії покладених обов`язків.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованих кримінальних правопорушень, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаних кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, інших даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_10 запобіжного у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та з метою належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Не погоджуючись з ухвалою суду, підозрюваний подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, а тому просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги підозрюваний вказує на те, що слідчим суддею, при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не взято до уваги, що в клопотанні прокурора відсутні докази, які підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а прокурором в судовому засіданні не доведено, що вказані ризики існують і в самій ухвалі слідчий суддя не зазначив конкретних обставин, які свідчать про існування ризиків.
Також, апелянт звертає увагу суду на порушення вимог кримінального процесуального закону, яки мали місце під час його затримання, зокрема щодо відсутності підстав, передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України, які зазначені в протоколі затримання, а також порушення вимог ч. 4 ст. 208 КПК України, оскільки йому не було роз`яснено, за підозрою у вчиненні саме якого щойно вчиненого кримінального правопорушення здійснюється його затримання та не вказано номер кримінального провадження.
Крім того, ОСОБА_10 вказує на порушення слідчим суддею вимог ст. 182 КПК України, оскільки слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, безпідставно застосував виключний випадок та визначив завідомо непомірний для нього розмір застави.
Заслухавши доповідь судді, думку захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурорів, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, другим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000400 від 31.01.2013 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.ч. 1, 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ч.ч. 3, 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч.ч. 1, 4, 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205,ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч.ч. 1, 3 ст. 212, ч. 2 ст. 357, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 358, ч.ч. 1, 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1, ч.ч. 1, 3 ст. 365, ч. 3 ст. 365-2, ч.ч. 1, 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 368-2, ч. 1 ст. 373, ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, а саме в умисному заволодінні шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем чужим майном в особливо великих розмірах, - скрапленим газом, належним ПАТ «Укргазвидобування» та ПАТ «Укрнафта», на загальну суму,64 грн., а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, а саме в умисній участі в період з березня 2010 року по теперішній час у злочинній організації ОСОБА_12 з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також в участі у злочинах, вчинюваних такою організацією.
12.06.2016 р. ОСОБА_10 був затриманий, в порядку ст. 208 КПК України.
13.06.2016 р. ОСОБА_10 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 255 КК України.
13.06.2016 р. заступник Генерального прокурора України Головний військовий прокурор ОСОБА_11 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що на думку прокурора свідчить про те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
14.06.2016 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києвазадоволено клопотання прокурора та застосовано відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю шістдесят днів, в межах строку досудового розслідування, а саме до 16 год. 25 хв. 10.08.2016 рокута визначено заставу у розмірі 145137 мінімальних заробітних плат, що становить 200000000 (двісті мільйонів) гривень, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_10 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення застави.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_10 , вислухана думка прокурорів та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 255 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_10 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 255 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_10 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких підозрюваний просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

Разом з тим, відповідно до змісту ст. ст. 177, 183 КПК України, крім наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою особливо тяжких злочинів, тримання під вартою має бути обумовлено доведеністю обставин, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами, які б в сукупності свідчили про наявність підстав, що були достатніми для застосування запобіжного заходу, а тому не заслуговують на увагу і посилання підозрюваного про відсутність ризиків, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання прокурора.

Посилання підозрюваного ОСОБА_10 на порушення вимог кримінального процесуального закону, яки мали місце під час його затримання, зокрема щодо відсутності підстав, передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України, які зазначені в протоколі затримання, а також порушення вимог ч. 4 ст. 208 КПК України, оскільки йому не було роз`яснено, за підозрою у вчиненні саме якого щойно вчиненого кримінального правопорушення здійснюється його затримання та не вказано номер кримінального провадження не можуть прийматися до уваги, оскільки відповідно із копії протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_10 від 12.06.2016 р., яка міститься в матеріалах судового провадження(а.с. 218-222), ОСОБА_10 ознайомившись з підставами затримання та правами і обов`язками затриманого, підозрюваний ОСОБА_10 власноручно зазначив, права йому зрозумілі, злочин він не вчиняв, а своє затримання вважає незаконним.

Крім того, в день затримання, а саме 12.06.2016 р. ОСОБА_10 , у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, слідчим його було роз`яснено процесуальні права та обв`язки, про що останній розписався на пам`ятці, копія, якої також міститься в матеріалах судового провадження.

На підставі вище викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_10 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Таким чином підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Слідчий суддя також правильно, з урахуванням виключного випадку, а також практики Європейського суду з прав людини, визначив розмір застави, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також обставини кримінального провадження, характер вчинених кримінальних правопорушень, данні про особу підозрюваного, значний розмір збитків, завданих кримінальним правопорушенням, визначив заставу у розмірі 145137 мінімальних заробітних плат, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_10 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави. З таким твердженням слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Даних, які б унеможливлювали тримання ОСОБА_13 під вартою, матеріали судової справи не містять.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга підозрюваного, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року, якою задоволено клопотання заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю шістдесят днів, в межах строку досудового розслідування, а саме до 16 год. 25 хв. 10.08.2016 року, відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначено заставу у розмірі 145137 мінімальних заробітних плат, що становить 200000000 (двісті мільйонів) гривень, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_10 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

__________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4