11-кп/775/433/2016(м)
222/1167/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000755 від 13 вересня 2013 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Володарського районного суду Донецької області від 15 липня 2016 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей 2007 та 2009 року народження, раніше засудженого:

1) 11 жовтня 2002 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 10 днів;

2) 25 червня 2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.186, ст.ст.75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки, постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 лютого 2009 року випробування скасовано, направлено для відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 червня 2007 року;

3)23 березня 2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого постановою Кіровського районного суду м. Донецька від 12 січня 2012 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 17 днів,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом з подальшим поверненням на судово-психіатричну експертизу для вирішення експертних питань,

в с т а н о в и л а:

судом визнано встановленим, що 12 вересня 2013 року приблизно о 17.00 год. ОСОБА_8 , будучі у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні сторожки, розташованої на території водоймища «Перемога» Тополинської сільської ради Володарського району Донецької області, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, умисно наніс удар ножем, який заздалегідь взяв з собою, в черевну порожнину ОСОБА_9 , спричинивши йому проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням тонкого і товстого кишечнику, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, удар ножем в грудну клітину зліва ОСОБА_10 , спричинивши останньому проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва в 5-му міжреберні по передньо-паховій лінії, що ускладнилось гемо пневмотораксом і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 04 березня 2016 року змінено порядок розгляду кримінального провадження, ухвалено розглядати справу в порядку глави 39 КПК України щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 15 липня 2016 року щодо ОСОБА_8 застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом з подальшим поверненням на судово-психіатричну експертизу для вирішення експертних питань.

Не погодившись із судовим рішенням, захисником ОСОБА_6 , діючим в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , надана апеляційна скарга, в якій він, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального кодексу України, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначив, що він на підставі платної угоди про надання правової допомоги є захисником обвинуваченого. Проте, суд першої інстанції залучив до участі до справи замість нього безоплатного захисника адвоката ОСОБА_7 , в той час, як ОСОБА_8 від послуг апелянта не відмовлявся, а щодо безоплатного захисника він заперечував.

На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 від заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_11 надані заперечення, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, прокурор просив її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, як законну і обґрунтовану, без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати; думку захисника ОСОБА_7 ; думку прокурора ОСОБА_5 , яка відстоювала законність та обґрунтованість прийнятого судом рішення, просила апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню за наступних підстав.

Забезпечення права на захист відповідно до положень ст.59, ч.2 ст.63 і п.6 ч.3 ст.129 Конституції України кримінального процесуального законодавства є однією із засад кримінального провадження, важливою гарантією права на справедливий суд.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_6 був залучений родичами обвинуваченого ОСОБА_8 до участі у кримінальному провадженні, про що укладено письмову угоду про надання правової допомоги (а.с.158 т.2).

Захисник, відповідно до ч.2 ст.47 УПК України, зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю підозрюваного, обвинуваченого. У разі неможливості прибути у призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд.

Дійсно, з матеріалів провадження вбачається, що суд неодноразово відкладав судовий розгляд у зв`язку з неприбуттям за повідомленням захисника ОСОБА_6 , при цьому захисник у зв`язку з неможливістю прибуття у призначений строк повідомляв про таку неможливість та іі причини.

Відповідно до вимог ч.3 ст.324 КПК України у разі неможливості подальшої участі у судовому провадженні захисника головуючий має запропонувати обвинуваченому обрати собі іншого захисника, надавши йому для цього строк у три дні. Якщо в кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, прибуття в судове засідання захисника, обраного обвинуваченим, протягом трьох днів неможливе, суд одночасно з відкладанням судового розгляду залучає захисника для здійснення захисту за призначенням.

Суд своєю ухвалою від 27 травня 2016 року у зв`язку з тим, що участь захисника у кримінальному провадженні є обов`язковою, а захисник ОСОБА_6 , обраний обвинуваченим, неодноразово не прибував у судові засіданні, призначені на 14 квітня 2016 року, 17 травня 2016 року, 27 травня 2016 року, залучив іншого захисника для здійснення захисту за призначенням.

Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що 14 квітня 2016 року (а.с.211 т.1) та 27 травня 2016 року (а.с.240 т.1) захисник повідомляв суд про неможливість свого прибуття та її причини.

Судом фактично не було з`ясовано, чи дійсно захисник ОСОБА_6 не може у подальшому приймати участь у судовому проваджені, оскільки із заяв захисника вбачається, що він не прибував у судові засідання з поважних причин, посилаючись на зайнятість в інших судових засіданнях, на хворобу, на несвоєчасне повідомлення про час слухання справи, суд не визнавав зазначені причини неприбуття неповажними, оскільки відкладав судовий розгляд, визначаючи дату, час та місце проведення нового засідання і вживаючи заходи до прибуття захисника до суду, одночасно не порушуючи питання про відповідальність адвоката, який не прибув.

Крім того, суд не запропонував обвинуваченому чи іншим особам, які за проханнях чи згодою обвинуваченого залучили захисника, у разі неможливості подальшої участі у судовому провадженні захисника ОСОБА_6 обрати собі іншого захисника, тим самим порушив право обвинуваченого на вибір адвоката на свій розсуд.

Таким чином, судом було порушено право обвинуваченого ОСОБА_8 на вільний вибір захисника, що є одним із основних елементів права на захист, що у свою чергу відповідно до ст.412 КПК України є підставою для скасування ухвали суду з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу Володарського районного суду Донецької області від 15 липня 2016 року, якою щодо ОСОБА_8 , визнаного винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом з подальшим поверненням на судово-психіатричну експертизу для вирішення експертних питань,- скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Судді:

______________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3