В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.08.2016 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, раніше не судимого, мешкаючого за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

10.01.2016 р., близько 18:35, ОСОБА_4 знаходився на зупинці громадського транспорту «Інститут низьких температур», розташованій по пр. Леніна, 66-Б в м. Харкові, де в нього виник конфлікт з раніше незнайомим йому ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин.

ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_5 , від чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_4 побачив на землі мобільний телефон «Lenovo А-760», який випав з кишені ОСОБА_5 .

Діючи умисно, з раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, розуміючи, що ОСОБА_5 та сторонні особи за його діями не спостерігають, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно заволодів мобільним телефоном ОСОБА_5 , «Lenovo А-760», вартістю 711 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник і розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 711 грн.

Допитаний в судовому засіданнi ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав та повністю підтвердив обставини, викладені вище, докази по справi просив не дослiджувати.

На підставі п. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності їх позиції немає.

На підставі викладеного, суд визнає ОСОБА_4 винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України таємне викраження чужого майна (крадiжка).

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що він скоїв злочин, який не є тяжким, матеріальнi збитки, завданi потерпілому не відшкодовані.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше не судимого, на якого за мiсцем мешкання за час проживання на території сільської ради скарг не надходило, адмінкомісія скарг на ОСОБА_4 не розглядала; на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах Краснокутської ЦРЛ не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_4 не потребує ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України в виглядi штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Під час досудового розслідування потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на його користь грошових коштів в сумі 1300 грн., обгрунтовуючи вказану вимогу тим, що обвинувачений викрав у нього мобільний телефон «Lenovo А-760» вартістю з урахуванням зносу 1000 грн. та картою пам`яті 32 ГГб вартістю 300 грн.

Цивiльний позов, заявлений потерпiлим ОСОБА_5 на суму 1300 грн., підлягає задоволенню в повному обсязі, т.я.шкода потерпілому завдана з вини ОСОБА_4 , останній позовні вимоги визнав і зобов`язався його відшкодувати.

По справi наявнi судовi витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №219 вiд 21.07.2016 р. вартiстю 263,88 грн. Вказана сума витрат на залучення експертiв пiд час здiйснення досудового розслiдування пiдлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказiв суд вирiшує вiдповiдно до положень ст. 100 КПК України.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 370-374 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання в вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1300 (одна тисяча триста) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумi 263 (двісті шістдесят три) грн. 88 коп.

Речові докази:

копію упаковки та гарантійного талону мобільного телефону «Lenovo А-760»,

відеозапис з камери відео-спостереження «Тріолан»,

диск з інформацією, наданою ПрАТ «Київстар», долучені до матеріалів кримінального провадження №0000133, залишити в матеріалах кримінального провадження;

мобільний телефон «Nokia N72» номер IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_2 , - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Харкiвської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1