Тернопільський міськрайонний суд в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі подання начальника Тернопільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України у Тернопільській області (далі КВІ) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 10 листопада 2014 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з двохрічним іспитовим строком, із обов`язками, встановленими відповідно до п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
представника КВІ ОСОБА_5 ,
начальник КВІ звернулась до суду з вказаним поданням, покликаючись на те, що засуджений ОСОБА_3 , перебуваючи на обліку КВІ, зарекомендував себе з негативної сторони, оскільки протягом іспитового строку чотири рази порушував обов`язок, покладений на нього судом в частині періодичної явки на реєстрацію без поважної причини та двічі притягувався до адміністративної відповідальності.
Представник КВІ у судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у поданні, та вважає, що ОСОБА_3 слід скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити його для відбування призначеного покарання.
Прокурор у судовому засіданні питання скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 та направлення його для відбування призначеного покарання підтримав, оскільки вбачається систематичність порушення обов`язків з боку засудженого та вчинення ним адміністративних правопорушень.
Суд, дослідивши матеріали подання і особової справи № 54/2015 р., заслухавши прокурора та представника КВІ, приходить до переконання, що у задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступного:
якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання (ч. 2 ст. 78 КК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України), систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Протягом 2015 року ОСОБА_3 дійсно притягався до адміністративної відповідальності, за що на нього було накладено адміністративні стягнення. Однак такі факти мали місце лише два рази, а тому у його діях не вбачається систематичності.
Окрім цього, з часу останнього правопорушення, 02 травня 2015 року, сплинув значний проміжок часу, впродовж якого ОСОБА_3 інших адміністративних правопорушень не вчиняв.
Щодо порушення засудженим обов`язку з`являтись на реєстрацію до органів КВІ, то суд вважає за необхідне вказати наступне:
з матеріалів особової справи № 54/2014 р. вбачається, що ОСОБА_6 справді чотири рази вчасно не з`являвся на реєстрацію до КВІ: 02 березня 2015 року, 21 вересня 2015 року, 05 жовтня 2015 року та 21 грудня 2015 року.
У даному випадку слід взяти до уваги те, що не з`явившись на реєстрацію 02 березня 2015 року, ОСОБА_3 , добровільно прибув до КВІ 05 березня 2015 року. При цьому він пояснив, що неявку допустив через зубний біль. До лікувального закладу не звертався, а тому жодних доказів надати не може.
Аналогічно було і у випадку неявки 21 вересня 2015 року, коли засуджений самостійно прибув до КВІ 28 вересня 2015 року. Тоді ОСОБА_3 пояснив, що не з`явився вчасно на відмітку, оскільки переплутав дні відмітки.
Щодо інших двох нез`явлень засудженого для реєстрації в КВІ, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 з`явися туди в інші дні за першою вимогою вказаного органу.
За даних обставин, суд вважає, що вказані добровільні явки до органів кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації та прибуття за першим викликом, здійснені після попередніх порушень обов`язку з`являтись на реєстрацію, свідчать про усвідомлення засудженим такого свого обов`язку, а звідси і про бажання стати на шлях виправлення.
Відтак, суд не вбачає підстав для скасування ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання.
Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, п. 3 ч. 1 ст. 392, п. 2 ч. 2 ст. 395, п. 8 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,
у задоволенні подання начальника Тернопільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України у Тернопільській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання, призначеного за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 10 листопада 2014 року, - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом 7 діб з дня її оголошення.
Головуюча суддя ОСОБА_1