Червоноармійський районний суд Житомирської області

Справа №292/76/16-к
Номер провадження 1-кп/292/91/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
03 листопада 2016 року смт. Пулини
Червоноармійського районного суду Житомирської області
Суддя - ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки с.Ясна Поляна Червоноармійського району,
жительки
АДРЕСА_1 , громадянки України,
українки, з базовою загальною середньою освітою, не одруженої,
не працюючої, пільг, інвалідності не має, раніше судимої:
-23.11.2015 року Червоноармійським райсудом Житомирської області за ч.1
ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку
- за ст.185 ч.2 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи засудженою 23.11.2015 року Червоноармійським районним судом Житомирської області за ч.1 ст. 185 КК України, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не стала та вчинила новий злочин проти власності за наступних обставин:
21 серпня 2016 року близько 18 -ї години, ОСОБА_3 , перебувала у кухонній кімнаті будинку своєї баби- ОСОБА_6 , що розташований по АДРЕСА_2 , де у обвинуваченої виник злочинний умисел спрямований на викрадення грошових коштів потерпілої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , того ж дня, без розриву в часі, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, будучи заздалегідь обізнаною про місцезнаходження грошей та скориставшись тимчасовою відсутністю в будинку господині та сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, у тумбі кухонного гарнітуру віднайшла гаманець, в якому знаходились грошові кошти та умисно, таємно, повторно викрала 250 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму і з викраденим покинула місце скоєння злочину.
В подальшому викраденими грошовими коштами ОСОБА_3 розпорядилася на власний розсуд .
Скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у скоєному визнала повністю, щиро покаялася та дала суду показання про те, що 21.08.2016 року близько 18 -ї години вона перебувала в будинку своєї баби ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , якій допомогала по господарству. Побачивши у кухонній кімнаті гаманець та дочекавшись поки ОСОБА_6 на деякий час залишила приміщення будинку, вона з тумби кухонного гарнітуру взяла гаманець із грошима, з якого викрала гроші в сумі 250 грн. та залишила з викраденим будинок потерпілої. Викрадені у потерпілої грошові кошти витратила на власні потреби, придбавши собі гумові тапочки та продукти харчування.
Крім визнання обвинуваченою своєї вини, її винуватість у вчиненому підтверджується дослідженими безпосередньо в судовому засіданні належними та допустими доказами :
-протоколом огляду від 22.08.2016 року місця події -будинку АДРЕСА_2 , в ході якого потерпіла ОСОБА_8 вказала на місце, де знаходились належні їй грошові кошти, до їх викрадення;
-протоколом від 22.08.2016 року огляду місця події - ділянки дороги по АДРЕСА_3 , де обвинувачена ОСОБА_9 добровільно видала гумові тапочки, вказавши, що вони придбані нею за викрадені у потерпілої грошові кошти;
-протоколом від 26.09.2016 року проведення слідчого експерименту , в ході якого ОСОБА_9 на місцевості розповіла за яких обставин скоїла крадіжку належних потерпілій ОСОБА_8 грошових коштів.
Вилучені під час огляду місця пригоди 22.08.2016 року гумові тапочки оглянуті та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
За висновком судово-психіатричного експерта № 327-2016 ОСОБА_3 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легкої дебільності). Однак ступінь вище вказаних змін зі сторони психіки у ОСОБА_3 не настільки виражена, що б заважала їй усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, як на даний час, так і на час скоєння інкримінованих їй протиправних дій. Пронь в період часу, до якого відносяться інкриміновані їй протиправні вчинки, виявила вищевказаний розлад та не перебувала в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ЇЇ вчинки були послідовними, прихованими, цілеспрямованими, продуманими, з чіткою орієнтацією у просторі, з адекватною мовною продукцією, перебувала в стані простого алкогольного сп"яніння (за власними свідченнями), але зв"язку із оточенням не втрачала, чітко пам"ятає свої дії і відтворює їх під час огляду. Пронь могла давати звіт своїм діям та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані їй протиправні вчинки. Може давати звіт своїм діям та керувати ними в даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні до неї примусових заходів медичного характеру.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості .
Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Як особа за місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває , перебуває на обліку у лікаря психіатра, ніде не працює, раніше судима за вчинення корисливого злочину.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати, відсутні.
Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374,376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та за цим Законом призначити їй покарання - 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк тривалістю- 1 (один) рік .
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 такі обов"язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ - гумові тапочки, які знаходяться на зберіганні у Пулинському ВП , після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_3 .
На вирок суду до апеляційного суду Житомирської області через Червоноармійський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1