УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, на підставі ст.303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим, в якій скаржник просить скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_3 про відмову у визнанні його потерпілим, зобов`язати слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_3 визнати його, ОСОБА_2 , потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви від 28 вересня 2016 року.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження по скарзі, виходячи з наступного.

Зі змісту скарги ОСОБА_2 вбачається, що 28 жовтня 2016 року він звернувся до слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_3 , у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою, з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні. 1 листопада 2016 року на звернення ОСОБА_2 до слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_3 , останній повідомив скаржника про те, що за результатами розгляду його клопотання від 28 жовтня 2016 року винесена постанова, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_2 потерпілим у кримінальному провадженні.

Скаржником ОСОБА_2 до матеріалів скарги не долучена копія постанови слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілим у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що на момент звернення скаржника до слідчого судді з зазначеною скаргою слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_3 постанова про відмову у визнані потерпілим ОСОБА_2 у кримінальному провадженні не виносилася.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме :

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Таким чином, у відповідності до вимог п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно з ч.1-3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа,яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку про те, що КПК України передбачає постановлення слідчим або прокурором відповідного рішення лише у разі відмови у визнанні особи потерпілою, в інших випадках права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Питання щодо зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_2 потерпілим у кримінальному провадженні не може вирішуватися слідчим суддею, оскільки визнання чи невизнання особи потерпілою на етапі подання відповідної заяви належить до повноважень слідчого, прокурора. До слідчого судді може бути оскаржена лише постанова слідчого, прокурора про відмову у визнанні особи потерпілою.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи, що скарга ОСОБА_2 подана на рішення слідчого, яке не підлягає оскарженню відповідно до положень ст. 303 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим.

Матеріали скарги повернути ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1