Справа № 591/4266/15-к
Провадження № 1-кп/591/368/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2016 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі : головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001807 від 17.03.2015 про обвинувачення ОСОБА_6 за ст.ст. 121 ч.1, 186 ч.2, 296 ч.2 КК України та про обвинувачення ОСОБА_7 за ст.ст. 186 ч.2, 296 ч. 2 КК України,
в с т а н о в и в:
В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки строк дії запобіжних заходів закінчується а підстави які існували при застосуванні запобіжних заходів не змінилися, зокрема ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раніше неодноразово засуджувалися, є раніше судимими особами, обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, до ОСОБА_7 раніше застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту однак він його порушив. Враховуючи викладене прокурор вважає, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, продовжувати вчиняти злочини, незаконно впливати на свідків та потерпілого а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної поведінки обвинувачених.
Захисник ОСОБА_4 заперечила проти зазначеного клопотання, вважає що підстави для подальшого тримання під вартою її підзахисного відсутні, перебування ОСОБА_7 під вартою призводить до порушення прав останнього.
Захисник ОСОБА_5 також заперечив проти продовження строку тримання під вартою його підзахисного, вважає що прокурором в порушення вимог КПК України не надано клопотання в письмовому вигляді та можливість завчасно ознайомитись з таким клопотанням, не доведено доказами наявність існуючих ризиків, просить врахувати, що ОСОБА_6 не ухилявся від суду.
Обвинувачені підтримали позицію захисників.
Вислухавши думку учасників судового розгляду суд вважає, що клопотання прокурора в частині продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню, оскільки підстави, які існували при застосуванні запобіжного заходу, не змінилися, зокрема ОСОБА_6 є раніше судимою особою, обвинувачується у вчиненні тяжких умисних злочинів в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі. З врахуванням зазначених обставин суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .
Твердження захисника про необхідність звернення з письмовим клопотанням не грунтується на вимогах КПК України.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Так, прокурором доведено, що є необхідність застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , оскільки останній є раніше судимою особою, обвинувачуються у вчиненні тяжких умисних злочинів, а тому існують достатні підстави вважати, що він може ухилитися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню.
В той же час суд вважає, що в зв`язку зі сплином значного часу після застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики істотно зменшилися.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Вирішуючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , суд враховує тяжкість та характер кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його роль у вчиненні злочинів.
В зв`язку з викладеним суд доходить висновку, що прокурором, на виконання вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про можливість застосування інших запобіжних заходів судом встановлено, що застосування, зокрема, особистого зобов`язання є неможливим, оскільки не в повній мірі зможе запобігти описаним в клопотанні ризикам зважаючи на особу обвинуваченого та обставини вчинення кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується.
Тому, враховуючи обставини справи суд вважає необхідним застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово за місцем постійного проживання обвинуваченого: АДРЕСА_1 зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 17.01.2017 року включно.
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовити.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборонити залишати житло без дозволу суду за адресою АДРЕСА_1 цілодобово, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до суду.
Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 до 17.01.2017 року включно.
Обвинуваченого ОСОБА_7 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути за місцем проживання.

Організацію виконання ухвали в частині застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1