Справа № 149/3143/15-к
Провадження №1-кп/149/38/16
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
05.10.2016 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику в залі суду кримінальне провадження № 0000366, внесене до ЄРДР 29.05.2014 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хмільник Вінницької області, громадянина України, не одруженого, освіта середня, курсанта Національної академії ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходить військову службу за контрактом, проживаючого за адресою - АДРЕСА_1 , не судимого,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 29.05.2014 року, близько 01:00 години, перебуваючи в приміщенні нічного клубу "Малібу", що розташований на площі Перемоги, 3 в місті Хмільнику Вінницької області, діючи умисно, грубо порушив громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що виразилося у спричиненні громадянину ОСОБА_6 згідно висновку експерта № 132 від 16.09.2014 року тілесних ушкоджень у вигляді скалкового вдавленого перелому лівої гайморової пазухи, фрагментного перелому медіальної стінки лівої верхньощелепної пазухи, скалкових переломів носових кісток зі зміщеннм, які виникли від дії твердого тупого предмету (предметів) та відносять до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Крім цього, Яворських спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забою мозку середнього ступеня, підшкірної гематоми верхньої повіки та субконюктивального крововиливу. Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України не визнав та показав, що він тілесних ушкодженнь потерпілому ОСОБА_6 не причиняв і ніякого хуліганства не вчиняв. Тоді, в час вказаний у обвинувальному акті, він разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відпочивали в кафе "Малібу". Коли вони всі стояли у фойє між залом і входом до кафе та спілкувалися, то побачили, що потерпілий ОСОБА_6 виявився на підлозі. Це було у приміщенні розміром приблизно 3 на 3 метри, з одного боку сходи на вулицю, а з іншого - двері та вхід до зали. Він стояв ближче до сходів, біля входу справа стояли його знайомі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 . Там поблизу була іще одна компанія. Коли і звідки з"явився потерпілий він не бачив, а побачив його лише тоді - коли той лежав на підлозі. Він звалився зі сходів з вулиці. Він припідняв потерпілого - у того з носа йшла кров, той був весь в крові та без свідомості. Він, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 надавали потерпілому допомогу, потім того хтось вивів на вулицю. Там іще була якась жінка, яка вибігла із зали і щось кричала. Тілесних ушкоджень він потерпілому не причиняв, не відвідував його в лікарні, які у того були тілесні ушкодження йому невідомо. Потерпілого раніше знав, приблизно за пів року до цього у нього з ним був конфлікт - в місті біля базарчику, він будучи в автомобілі, перегородив автомобілю ОСОБА_6 дорогу. Через це у них тоді виник невеликий конфлікт і у зв"язку з цим між ними з того часу склалися неприязні стосунки.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, його вина в повному обсязі доведена наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що до тієї події в в місті Хмільнику в кафе "Малібу", він обвинуваченого ОСОБА_4 не знав і з ним ніколи не зустрічався. В той день був випуск у дитини в дитячому садку і у вечері він з дружиною та знайомими, сім"ями відпочивали в кафе "Малібу". Коли пішов на вулицю покурити, то у фойє при виході з кафе проходив через скупчення людей. Хто там в той момент був він не пам"ятає. На вулиці курив хвилин з п"ять, а потім вирішив повернутися в кафе і спустився сходами у фойє, там були якісь люди. Пам"ятає двері, потім відчув сильний удар і впав втративши свідомість. Фактично повністю до пам"яті прийшов вже в лікарні міста Хмільника. У фоєї були якісь хлопці, і хтось із них, саме коли він проходив через фойє, його вдарив. Він вільно біля них пройти не міг, намагався пройти, а потім удар в обличчя, більше нічого не пам"ятає. Могло бути так, що він не міг відкрити ручку дверей і міг попросити тих хлопців пропустити його. До свідомості почав приходити у власному автомобілі і пам"ятає лише обличчя дружини та ОСОБА_11 , з яким відпочивали в кафе. Після тих подій, вже коли був у Вінниці в лікарні, після операції, коли відходив від анастезії - то його відвідував ОСОБА_4 , який прийшов і просив у нього вибачення, сказавши "вибач". Він не міг говорити відмовився з ним розмовляти. При цьому була дружина. Після цього йому ОСОБА_4 та його мама пропонувала гроші, але він відмовився. Обвинувачений ОСОБА_4 говорить неправду коли стверджує, що вони раніше були знайомі і між ними був якийсь конфлікт. Він до цього випадку ОСОБА_4 не знав взагалі.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка показала, що потерпілий ОСОБА_6 є її чоловіком. 28 травня 2014 року після випуску дитини з дитячого садочка вона з чоловіком та знайомими сім"ями відпочивали в кафе "Малібу" в місті Хмільнику. Через деякий час під час відпочинку чоловік вийшов із зали де вони всі разом відпочивали. Через кілька хвилин її покликали, чоловіка хтось побив. Чоловік лежав на підлозі біля сходів. Біля нього були якась жінка та хлопець із гіпсом на руці - це був ОСОБА_9 . На якій руці був гіпс вона вже не пам"ятає. Потім чоловіка завезли в Хмільницьку ЦРЛ, а на наступний день відправили до лор відділення Вінницької обласної лікарні, де він перебував на лікуванні. 30 травня 2014 року, вже після операції, у відділення до палати зайшов ОСОБА_4 просити у чоловіка вибачення. Чоловік не міг говорити, лише запитав - "за що", а ОСОБА_4 відповів - "не знаю, бо був п"яним". Пізніше ОСОБА_4 та його мама приходили до чоловіка та про щось просили у зв"язку з цією справою, але вона вже при цьому не була і знає про це зі слів чоловіка.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , який показав, що він відпочивав в клубі "Малібу" і тоді щось сталося. Пройшов значний час і він вже не все пам"ятає. В клубі він був з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Він отримав посвідчення водія, то запросив хлопців. Він особисто вживав спиртні напої, а ОСОБА_4 не вживав. Ще був ОСОБА_9 . Коли були в коридорі клубу то бачив на підлозі лежачого чоловіка, у того з носа йшла кров. Потерпілого побачив коли вже виходили на вулицю з коридору, на вулицю виходили він, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Конфлікту у потерпілого з ОСОБА_15 не було. Допомогу потерпілому він особисто не надавав, але коли той лежав на підлозі заходив в приміщення клубу і приніс для потерпілого води.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , який показав, що до приміщенні клубу "Малібу" прийшли він, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . З ОСОБА_19 вони друзі, товариші. По сходах спустилися з вулиці в приміщенні. Відразу за сходами невелика площадка, з площадки двері направо це безпосередньо вхід в клуб. Вони там четверо стояли і говорили, він особисто спілкувався з Величком. Не бачив, що ОСОБА_4 розмовляв з потерпілим. Коли вони стояли там, то потерпілий чи то заходив в приміщення чи виходив, чи можливо був на тій площадці що і вони, вже не пам`ятає, пройшов значний час. Потерпілий знаходився від них приблизно на відстані одного метра. Безпосередньо момент падіння та як впав потерпілий не бачив, а побачив як той вже впав і лежав, бачив вже лежачого. Потерпілий був без свідомості, хтось з хлопців пішов в клуб щоб набрати води і відлити потерпілого.

На запитання прокурора показав, що 17.06.2014 року його допитував слідчий і у нього зауважень до протоколу допиту не було. Слова до протоколу допиту про те, що майже відразу ж як потерпілий ОСОБА_6 зайшов до них, ОСОБА_4 з невідомих для нього причин двічі з невеликим інтервалом вдарив потерпілого в обличчя, вніс сам слідчий. Він не бачив цього . Оглянувши протокол допиту свідка показав, що підпис під протоколом допиту саме його. Зауважень до протоколу з його боку тоді не було так як він його толком не прочитав. Коли він на вимогу слідчого так сказав про ОСОБА_4 , то не розумів, що оговорює його. В той час, коли його допитували як свідка він краще пам`ятав всі обставини події, тому що вже пройшло два роки. Під час допиту, слідчий не правильно вказав, що він бачив як ОСОБА_4 вдарив потерпілого, хоча ОСОБА_4 можливо тоді і спілкувався з потерпілим, але він вже точно не пам`ятає. Можливо, що і ОСОБА_20 з спілкувався з потерпілим, але тепер він вже не пам`ятає. Що стосується змісту розмови, то він не прислухався про що саме була розмова, а тим більше у клубі звучала гучна музика. В цей час коли відбувалися ці події, інших осіб в тому приміщенні де вони були з потерпілим не було, але був іще ОСОБА_21 . Він особисто стояв ближче до сходів, які вели нагору на вулицю, стояв за метр від ОСОБА_15 . Потерпілий стояв біля ОСОБА_15 приблизно за пів метра, вони стояли говорили про щось. Після того як ОСОБА_15 та потерпілий стояли поряд, він побачив, що потерпілий лежить на підлозі. Потерпілий впав від вхідних дверей які вели безпосередньо до клубу в напрямку головою до протилежної стіни, він лежав головою до стіни, що навпроти вхідних дверей до клубу. Коли потерпілий лежав на підлозі, з`явилися якісь дівчата і вони здається викликала швидку допомогу. На запитання адвоката показав, що жодних хуліганських дій в той час не бачив.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав, що обвинуваченого ОСОБА_4 знав раніше і до тих подій з приводу яких його викликали в суд. Потерпілого ОСОБА_6 раніше не знав. Точну дату тих подій він вже не пам"ятає, але разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 на запрошення ОСОБА_7 "обмивали отримані тим права" в кафе "Малібу". Перед цим, коли вони були в залі кафе, бачив потерпілого ОСОБА_6 який відпочивав - їх було три пари. З ОСОБА_6 він особисто не пересікався. Потім він, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 вийшли покурити і були всі разом у коридорі між сходами, які вели зверху до кафе та залу. Ще з ними був ОСОБА_10 , який відпочивав в кафе. Вони стояли курили і розмовляли - ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , він, а біля дверей Яворський. З вулиці зайшов ОСОБА_6 і пройшов повз них в напрямку до дверей, які вели до зали кафе, а потім він побачив як ОСОБА_6 біля дверей впав. В кутку ближче до дверей, де стояв ОСОБА_4 відбулася якась коротка словесна перепалка і сутичка, він почув звук удару після чого ОСОБА_6 впав. Самого удару і хто вдарив він не бачив. Потерпілий лежав без руху і без свідомості. Після цього всі кинулися з приміщення по сходах догори на вулицю. На сходах зі сторони вулиці стояв якись чоловік в шортах, який сказав до ОСОБА_4 "навіщо ти його вдарив". Коли вони були вже на сходах, то почала кричати жінка щоб принесли води. Він разом з ОСОБА_7 повернулися і побігли до барної стойки в залі і там їм дали пляшку води. Коли вони повернулися, то ОСОБА_6 лежав на підлозі, він почав лити воду йому на обличчя, потім потерпілий кашлянув і з носа вискочив згусток крові, а потім з носа почала текти кров. Потерпілий прийшов до тями, він взяв його голову собу на ліву руку, від чого у нього на одязі з"явилося п"ятно крові. Йому при цьому допомагав ОСОБА_8 .. Жінка потерпілого запитала - чи це він вдарив її чоловіка, на що він відповів, що ні і показав їй праву руку, яка була перев"язна та була на лангеті. Коли потерпілого вже відправили до лікарні, то коли вони стояли на вулиці і розмовляли - він, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , то з розмови, яка відбулася між ними він зрозумів, що це ОСОБА_4 вдарив потерпілого, але деталі тієї розмови і хто що говорив - він вже не пам"ятає. З того як хто стояв в тому приміщенні і з того що він бачив, він переконаний, що потерпілого ОСОБА_6 вдарив саме ОСОБА_4 , більше того ніхто вдарити не міг.

Також показав, що тоді коли він давав показання слідчому, краще пам"ятав всі обставини події. Показав, що те, що вдарив саме ОСОБА_4 він зрозумів по поведінці останнього та його розміщенні відносно ОСОБА_6 , оскільки ніхто інший із присутніх хлопців цього зробити не міг так як по розміщенню по відношенню до потерпілого не мали такої можливості. Під фразою "по розміщенню відносно потерпілого" він має на увазі те, що враховуючи де стояв ОСОБА_4 та інші хлопці, а також те що потерпілий стояв "під правою рукою" ОСОБА_4 , тобто він один мав можливість завдати удар потерпілому.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.05.2014 року, складеним старшим слідчим СВ Хмільницького МВ УМВС ОСОБА_23 , відповідно до якого, ним о 14:40 годині 29.05.2014 року, прийнято заяву ОСОБА_6 , якою той просить встановити особу та обставини при яких йому під час відпочинку в нічному клубі "Малібу" у місті Хмільнику 29.05.2014 року близько 1-ї години ночі були причинені тілесні ушкодження та притягнути встановлену особу до кримінальної відповідальності за ст. 125 КК України (а.с.168).

Висновком експерта № 132 від 16.09.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді скалкового вдавленого перелому лівої гайморової пазухи, фрагментного перелому медіальної стінки лівої верхньощелепної пазухи, скалкових переломів носових кісток зі зміщенням. Дані ушкодження відносяться до середніх тілесних ушкоджень. Також виявлено тілесне ушкодження у вигляді забою мозку середнього ступеня, підшкірної гематоми верхньої повіки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я. Також виявлено тілесне ушкодження у вигляді субконюктивального крововиливу, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень. Всі вище описані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмету (предметів) (а.с.170-173).

Не визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України суд розцінює, як його намагання уникнути відповідальності за скоєний ним злочин та як обраний ним спосіб захисту від обвинувачення.

Пунктами 3, 4, 5 Постанови Пленумум ВСУ № 10 від 22.12.2006 року "Про судову практику у справах про хуліганство", роз"яснено судам, що при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч.1 ст. 296 КК України хуліганство це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.
Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Як вбачається з кримінального провадження, доказами дослідженими судом безпосередньо в судовому засіданні, безперечно доведено безпричинне та зухвале заподіяння обвинуваченим ОСОБА_4 середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , їх заподіяння саме з хуліганських мотивів, грубе порушення ОСОБА_4 громадського порядку, яке супроводжувалось особливою зухвілістю - насильством із заподіянням потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Зокрема це підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , що жодних конфліктів між потерпілим ОСОБА_6 та будь ким із них, в тому числі і з ОСОБА_4 , в фойє клубу "Малібу" не було, а також показаннями свідка ОСОБА_12 , яка показала, що 30 травня 2014 року, вже після операції, до палати з"явився ОСОБА_4 просити у чоловіка вибачення, чоловік не міг говорити, лише запитав - "за що", а ОСОБА_4 відповів - "не знаю, бо був п"яним". При цьому суд не приймає показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що між ним та потерпілим ОСОБА_6 приблизно як з пів-року існували неприязні стосунки через те, що приблизно за пів-року до цього випадку він автомобілем перегородив дорогу автомобілю під керуванням ОСОБА_6 і між ними через це виник словесний конфлікт, так як вони спростовуються переконливими та послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_6 і не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом.
Суд відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 296 КК України, їх доводи спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , висновком судово-медичного експерта № 132 від 16.09.2014 року, оціненими судом в їх сукупності.

Суд вважає, що не встановлено підстав для виправдання обвинуваченого ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 296 КК України.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд, керуючись ч. 1 ст. 94 КПК України, дослідивши та оцінівши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує те, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, раніше не судимий.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що призначене судом покарання у виді обмеження волі строком на три роки буде достатнім та необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів. Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 не заявлявся.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7-11, 118-126, 369-371, 373, 374-376, 395 КПК України, ст.ст. 12, 61, 65, 66, 67, 296 КК України,
З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк три роки.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1