Справа № 602/495/16-к
Провадження № 1-кп/602/50/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" вересня 2016 р.

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

законного представника потерпілої ОСОБА_8

представника служби в справах дітей Лановецької РДА ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ланівці клопотання про застосування до неповнолітньої особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності та вчинила суспільно-небезпечне діяння, примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за № 0000110 від 27 квітня 2016 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не одруженого, учня 8-го класу НВК «Лановецька ЗОШ № 1 1-Ш ступенів-ліцей», громадянина України, раніше не судимого

за ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Лановецького районного суду Тернопільської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області, погоджене прокурором Лановецького відділу Кременецької місцевої прокуратури, про застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_6 строком на 1 рік.

26 квітня 2016 року близько 10 год. 45 хв. у неповнолітнього ОСОБА_5 , який перебував у тренажерному залі НВК «Лановецька ЗОШ № 1 1-Ш ступенів-ліцей» в м.Ланівці, вул..Шкільна,5 Тернопільської області, виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин із його однокласницею ОСОБА_7 , в ході якого він виражався в її сторону нецензурними словами.

В подальшому цього ж дня у ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні 8-б класу НВК «Лановецька ЗОШ № 1 1-Ш ступенів-ліцей» виник злочинний умисел, спрямований на продовження конфлікту з ОСОБА_7 та спричинення їй тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 26 квітня 2016 року близько 11 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні 8-б класу НВК «Лановецька ЗОШ № 1 1-Ш ступенів-ліцей» в м.Ланівці, вул..Шкільна,5 Тернопільської області, неповнолітній ОСОБА_5 наблизився до неповнолітньої ОСОБА_7 та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи настання таких наслідків на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс їй декілька умисних ударів долонею руки по голові та один умисний удар ногою по лівій нозі.

Своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця лівого стегна, який за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаюється, не заперечує проти застосування щодо нього примусових заходів виховного характеру.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 його мама ОСОБА_6 просила суд передати сина під її нагляд, обіцяє забезпечити належний догляд за ним, приділяти увагу його вихованню.

Потерпіла ОСОБА_7 та її законний представник ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що претензій до ОСОБА_5 не мають, проти застосування до нього примусових заходів виховного характеру не заперечують.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про необхідність застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері, просить клопотання задовольнити.

Захисник та представник служби в справах дітей підтримали думку прокурора.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення.

Дії неповнолітнього ОСОБА_5 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ч.1 ст.125 КК Укpаїни.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_5 згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що малолітній ОСОБА_5 проживає разом з мамою, яка згідна на передачу їй під нагляд сина.

Відповідно до ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.97 ч.2 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п.п. 1, 3 ч.2 ст. 105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на момент його вчинення він не досягнув віку, з якого настає кримінальна відповідальність, враховуючи думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування до ОСОБА_5 заходів виховного характеру терміном на один рік.

Керуючись ст.22, ч.2 ст.97, ст.105 КК України, ст.ст.369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд його матері ОСОБА_6 строком на один рік.

Початок тривалості примусового заходу виховного характеру рахувати з дня набрання чинності даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_10 Сенюх