11-кп/775/358/2016(м)
265/1803/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000106 від 13 січня 2016 року, за апеляційною скаргою прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 травня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1) 20 червня 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 9010 грн., штраф не сплачений,;

2) 05 листопада 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 4 місяці та штрафу в розмірі 9010 грн., штраф не сплачений,

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 05 листопада 2015 року до покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 травня 2016 року, обвинуваченому ОСОБА_7 остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 зараховано у строк покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі з 13 квітня 2016 року до дня набрання вироком законної сили включно.

Покарання у вигляді штрафу в розмірі 9010 грн., призначене вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 05 листопада 2015 року, ухвалено виконувати самостійно.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Укртелеком» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5242,69 грн.,

Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а:

вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він 08 січня 2016 року, приблизно з 12.00 год. до 14.00 год., діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, повторно, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись в 3-ому під`їзді жилого будинку № 66 по вул. Воїнів Визволителів в Лівобережному (Орджонікідзевському) районі м. Маріуполя, умисно, шляхом вільного доступу, за допомогою ножа таємно викрав - зрізав між поверхами з 2-го по 7-ий кабелі. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії та, діючи єдиним умислом за допомогою вищевказаного ножа, в цей же день, також шляхом вільного доступу заліз по газовій трубі на козирок під`їзду № 4 будинку № 66 по вул. Воїнів Визволителів та таємно викрав - зрізав кабелі: кабель ТПП 30x2x0.4 - 13 м., вартість 1 м. кабелю становить 12,8 грн., загальною вартістю 166,4 грн.; кабель ТПП 20x2x0,4 - 8 м., вартість 1 м. кабелю становить 9,18 грн., загальною вартістю 73,44 грн.; кабель ТПП 10x2x0.4 9 м., вартість 1 м. кабелю становить 4,98 грн., загальною вартістю 44,82 грн.; кабель ТПП 30x2x0,5 - 13 м., вартість 1 м. кабелю становить 17,57 грн., загальною вартістю 228,41 грн.; кабель ТПП 20x2x0,5 - 8 м., вартість 1 м. кабелю становить 12,3 грн., загальною вартістю 98,4 грн., які належали ДФ ПАТ «Укртелеком», тим самим заподіяв ДФ ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на загальну суму 611,47 грн. і з викраденим з місця скоєння злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим майном на свій розсуд.

Він же 02 лютого 2016 року, приблизно з 12.00 год. до 14.00 год., діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, повторно, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись в 2-ому під`їзді жилого будинку № 66 по вул. Воїнів Визволителів в Лівобережному (Орджонікідзевському) районі м. Маріуполя, умисно, шляхом вільного доступу, за допомогою ножа таємно викрав - зрізав між поверхами з 2-го по 7-ий кабелі. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії та, діючи єдиним умислом за допомогою вищевказаного ножа, в цей же день, також шляхом вільного доступу, заліз по газовій трубі на козирок під`їзду № 3 будинку № 66 по вул. Воїнів Визволителів та таємно викрав - зрізав кабелі: кабель ТППепЗ 30x2x0,5 - 8 м., вартість 1 м. кабелю становить 18,41 грн., загальною вартістю 147,28 грн.; кабель ТППеп3 20x2x0,5 - 8 м., вартість 1 м. кабелю становить 13,44 грн., загальною вартістю 107,52 грн.; кабель ТППеп3 10x2x0,5 - 3 штуки по 2 м. та 2 штуки по 9 м., вартість 1 м. кабелю становить 6,93 грн., загальною вартістю 166, 32 грн.; кабель ТППеп3 30x2x0,4 - 13 м., вартість 1 м. кабелю становить 12,8 грн., загальною вартістю 166,4 грн.; кабель ТППеп3 20x2x0,4 - 8 м., вартість 1 м. кабелю становить 9,18 грн., загальною вартістю 73,44 грн..; кабель ТППеп3 10x2x0.4 - 2 м., вартість 1 м. кабелю становить - 4,98 грн., загальною вартістю - 9,96 грн., які належали ДФ ПАТ «Укртелеком», тим самим заподіяв ДФ ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на загальну суму 670,92 грн. і з викраденим з місця скоєння злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим майном на свій розсуд.

Він же 20 березня 2016 року, приблизно о 10.00 год., діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, повторно, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись в 4-ому під`їзді жилого будинку № 66 по вул. Воїнів Визволителів в Лівобережному (Орджонікідзевському) районі м. Маріуполя, умисно, шляхом вільного доступу, за допомогою ножа таємно викрав - зрізав між поверхами з 1-го по 4-ий. кабелі: кабель ТППеп3 30x2x0,4 - 13 м., вартість 1 м. кабелю становить 12,8 грн., загальною вартістю 166,4 грн., та кабель ТППеп3 20x2x0,4 - 8 м., вартість 1 м. кабелю становить 9,18 грн., загальною вартістю - 73,44 грн., які належали ДФ ПАТ «Укртелеком», тим самим заподіяв ДФ ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на загальну суму 239,84 грн. і з викраденим з місця скоєння злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим майном на свій розсуд.

Не погодившись із судовим рішенням, прокурор оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просив: скасувати вирок; зазначити в мотивувальній частині вироку мотиви призначення покарання з урахуванням невідбутого основного покарання у виді штрафу за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 05 листопада 2015 року; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 05 листопада 2015 року у вигляді позбавлення волі строком 1 місяць до покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 травня 2016 року, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць позбавлення волі та штрафу 9010 грн.

Крім того, просив додатково дослідити вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 23 травня 2016 року, вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 20 червня 2014 року та довідку Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя про несплату штрафу за попереднім вироком.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор зазначив, що суд при постановленні вироку, додержуючись вимог ст.374 КПК України щодо змісту вироку, повинен був як в мотивувальній, так і в резолютивній частинах вирок визначити остаточне покарання за сукупністю вироків згідно ч.1 ст.71 КК України і в частині приєднання основного покарання у виді штрафу, який ОСОБА_7 на час постановлення вироку не сплатив, а лише потім додержуватись вимог ч.3 ст.72 КК України щодо самостійного виконання основного покарання у виді штрафу.

ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, проте був повідомлений належним чином про місце та час розгляду кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, на підтримання апеляційної скарги, просила її задовольнити, вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати, зазначити в мотивувальній частині вироку мотиви призначення покарання з урахуванням невідбутого основного покарання у виді штрафу за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 05 листопада 2015 року; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 05 листопада 2015 року у вигляді позбавлення волі строком 1 місяць до покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 травня 2016 року, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць позбавлення волі та штрафу 9010 грн., перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора в її межах, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: 1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Зазначений перелік підстав для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

В апеляційній скарзі прокурора взагалі не йде мови про необхідність скасування вироку суду з підстав, передбачених ч.1 ст.420 КПК України.

Натомість, зі змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що він просить скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення остаточного покарання за сукупністю вироків.

Як убачається з мотивувальної і резолютивної частин вироку, суд першої інстанції цілком обґрунтовано мотивував своє рішення в частині покарання у виді штрафу, вказавши про його самостійне виконання.

Відсутність в резолютивній частині вироку посилання на ст.71 КК України є формальним, оскільки фактично суд першої інстанції покарання у вигляді штрафу в розмірі 9010 грн., призначене вироком місцевого суду від 05 листопада 2015 року, вказав, що він виконується самостійно.

Тобто, доводи прокурора в цій частині не відповідають матеріалам кримінального провадження, зокрема змісту вироку суду першої інстанції.

На міркування колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.374 КПК України, щодо змісту вироку.

Відповідно до ст.380 КПК України, у випадку, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження, зокрема, може роз`яснити своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

До того ж, колегія суддів звертає увагу, що обставини, на які посилається прокурор в своїй апеляційній скарзі, вирішуються судом в порядку ст.537 КПК України, під час виконання вироків.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, не встановлено.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Донецької області набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

_______________ ________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3