Справа №295/9326/16-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.07.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_5 .
В клопотанні слідчий вказав, що 22.04.2016 року, невідомі особи, шляхом зловживання довірою, вчинили шахрайські дії відносно гр. ОСОБА_5 , заволодівши її майном. На даний час сума збитку встановлюється.
Слідчий зазначив, що згідно заяви гр. ОСОБА_5 , яка надійшла до чергової частини Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, встановлено що 05 липня 2016 року приблизно о 16 год. 00 хв. до належного їй на праві власності нежитлового приміщення, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , намагались потрапити посадові особи банку ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», код ЄРДПОУ 14282829, та супроводжуючі їх сторонні особи міцної статури заявили, що належне їй приміщення передано іншій особі.
В ході досудового розслідування було встановлено, що вказане приміщення було передано ОСОБА_5 в іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, укладеним із ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» 07.11.2007 року.
Окрім того, в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором. Розгляд справи справи призначено на 09 вересня 2016 року.
Слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування було встановлено, що банк незаконним шляхом намагався вчинити виконавчий напис щодо реалізації належного ОСОБА_5 нежитлового приміщення. 29.10.2014 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ було винесено ухвалу, якою залишено в силі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05.06.2014 року про визнання таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, на даний час судовий процес щодо визначення суми заборгованості та порядку стягнення триває.
Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №62835382 від 06.07.2016 року вбачається, що нежитлове приміщення, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу №6256 від 28.04.2005 року належить на праві власності ОСОБА_5 .
Крім того, згідно сертифікату відповідності серії ЖТ №000539 від 17.11.2010 року виданого інспекцією ДАБК у Житомирській області ФОП ОСОБА_5 засвідчена відповідність закінченого будівництва власного нежитлового приміщення в житловому будинку по АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що оскільки згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 24.06.2016 року право власності на належне ОСОБА_5 нерухоме майно в порушення вимог закону було зареєстровано 22.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва ОСОБА_6 за банком ПАТ «ПІМБ», останній може в будь-який час здійснити відчуження майна на користь третіх осіб. А тому з метою недопущення подальших незаконних дій та здійснення відчуження майна на користь третіх осіб, є необхідність в арешті нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи слідчого, який просив задовольнити дане клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Розгляд клопотання проведено за відсутності особи, у володінні якої перебуває майно, з урахуванням достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза їх зміни, переховування або знищення.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частина 11 ст. 170 КПК України визначає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а тому накладає арешт на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1