Справа № 542/885/15-к
Провадження № 1-кп/542/11/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2016 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - цивільного відповідача ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

потерпілої - цивільного позивача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прогрес, Кобеляцького району, Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

-15.12.2010 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном 2 роки;

-19.10.2011 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст.. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.. 71 КК України приєднано 1 рік 6 місяців позбавлення волі по вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15.12.2010 року за ст. 185 ч. 2 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-29.02.2012 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст.. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.. 70 ч. 4 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі по вироку Новосанжарського районного суду полтавської області від 19.10.2011 року за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Остаточно вважати засудженим до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-Звільнений 08.05.2013 року з Божковської ВК № 16 ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 30.04.2013 року на підставі ст.. 81 УКК України умовно-достроково на 11 місяців 19 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:
Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин: 12 квітня 2015 року близько 02-00 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , (матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження), маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшли до господарства ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 та скориставшись відсутністю небезпеки викриття зі сторони господаря та інших осіб, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, з подвір`я господарства, повторно, таємно викрали 32 листа восьмихвильового шиферу, яким в послідуючому розпорядились на власний розсуд. Вартість викраденого, згідно висновку експерта № 0306/1 від 03.06.2015 року становить 1900 грн. 16 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та пояснив суду, що близько 02-00 год. 12.04.2015 року разом з ОСОБА_8 викрав 32 листа шифера, який знаходився на подвір`ї ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 . Викраденим розпорядились на власний розсуд. Цивільний позов потерпілої визнає повністю.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердила обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, та при призначенні покарання поклалася на розсуд суду, просила задовольнити поданий нею цивільний позов та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь 3700 грн.: 2700 грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди.

Згідно ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів обставин вини обвинуваченого, у зв`язку з повним визнанням ним своєї вини.

Суд роз`яснив учасникам провадження, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), крадіжка вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, раніше судимого, характеристику обвинуваченого за місцем проживання. На обліку у лікаря психіатра, та лікаря-нарколога обвинувачений не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є сприяння розкриттю злочину, щире каяття, часткове відшкодування потерпілій шкоди в розмірі 480 грн.
Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і запобігання вчинення нових злочинів обвинуваченим є покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті із застосуванням випробування у виді іспитового строку, передбаченого статтею 75 КК України.
При вирішенні заявлених потерпілою позовних вимог суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 року (із змінами і доповненнями), передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1192 ЦК України встановлено, що урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Потерпілою заявлено позов про відшкодування їй обвинуваченим матеріальної та моральної шкоди в розмірі 3700 грн.:
-2700 грн. матеріальної шкоди;
-1000 грн. моральної шкоди.
В судовому засіданні була встановлена особа, протиправними діями якої потерпілій було завдано матеріальної шкоди, однак цивільним позивачем не доведено доказами розмір завданої матеріальної шкоди в сумі 2700 грн., а тому зазначений позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 950 грн., вказана сума випливає з висновку експерта про вартість викраденого майна.
Щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн. суд приходить до висновку про повне його задоволення та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 .
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він в період 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції;

-повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 950 (дев`ятсот п`ятдесят ) грн. матеріальної шкоди та 1000 (тисячу) грн. моральної шкоди, а всього : 1950 (одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят) грн.
Речовий доказ чотири листа восьми хвильового шиферу повернути ОСОБА_7 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 - не обирати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно.

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1