А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

18.12.2014 м. Ужгород
суд Закарпатської області в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11кп/777/447/2014 щодо ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного в учиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125 та ч.2 ст. 146 КК України, і ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і мешканця АДРЕСА_2 , підозрюваного в учиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125 та ч.2 ст. 146 КК України, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Виноградівського району ОСОБА_5 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.10.2014.
Цією ухвалою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 повернуто прокуророві Виноградівського району Закарпатської області. Підставою для повернення обвинувального акта в ухвалі суду зазначено, що він затверджений прокурором, який не був визначений для здійснення повноважень прокурора у даному кримінальному провадженні в установленому законом порядку.
Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і винести ухвалу про призначення кримінального провадження до судового розгляду. Посилається на те, що: 1) згідно з вимогами ст.ст. 36, 37, 214, 291, 314 КПК України прокурор або група прокурорів для здійснення повноважень прокурора в конкретному кримінальному провадженні визначається керівником органу прокуратури при реєстрації кримінального правопорушення в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, без чого можливість досудового розслідування виключається; 2) прокурором Виноградівського району 25.07.2014 було винесено постанову про створення групи прокурорів; 3) з огляду на заборону надання суду інших документів, окрім перелічених у ст. 291 КПК України, документ про визначення прокурора для здійснення повноважень прокурора в цьому кримінальному провадженні у підготовчому судовому засіданні не надавався; 4) суд на порушення вимог ч.1 ст. 412 КПК України питання про наявність такого документа не з`ясував.
Представник неповнолітніх потерпілих адвокат ОСОБА_10 подав на апеляційну скаргу прокурора заперечення. Вказує, що ні в обвинувальному акті ні в доданих до нього документах постанова прокурора Виноградівського району від 25.07.2014 про призначення групи прокурорів або будь-яка інша його постанова про призначення прокурора не зазначена, учасники процесу про особу прокурора, визначеного здійснювати повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні повідомлені не були і це є порушенням їх процесуального права. Вважає, що ухвала Виноградівського районного суду від 23.10.2014 відповідає припису п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, а апеляційна скарга є необґрунтованою і скерована на зволікання розгляду справи.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді, промову прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинувачених, захисників, представника потерпілих, які заперечили проти апеляційних вимог, перевірив матеріали кримінального провадження, обговорив доводи суду першої інстанції, прокурора та вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Довід апеляційної скарги про те, що прокурор або група прокурорів для здійснення повноважень прокурора в конкретному кримінальному провадженні визначається керівником органу прокуратури після початку досудового розслідування, узгоджується з приписом ст. 37 КПК України і ні судом першої інстанції ні Апеляційним судом сумніву не підданий.
З доводом апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні питання щодо визначення керівником органу прокуратури прокурора для здійснення відповідних повноважень в цьому кримінальному провадженні не з`ясував, Апеляційний суд погоджується і відзначає, що саме ця обставина слугувала однією з підстав для скасування вироку від 10.07.2014 і призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження, про що прокуророві не могло не бути відомо.
Посилання прокурора на заборону надання суду інших документів, окрім перелічених у ст. 291 КПК України, Апеляційний суд вважає в цьому випадку недоречним, оскільки згідно з пунктом 1 частини 4 цієї статті КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акта і входить до числа документів, які надаються суду до початку судового розгляду.
Відповідно до ст. 80 КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, за наявності підстав, передбачених ст. 77 цього Кодексу, можуть заявити прокуророві відвід.
Проте, постанова керівника органу прокуратури про визначення прокурора для здійснення повноважень прокурора в цьому кримінальному провадженні, в тому числі про створення групи прокурорів від 25.07.2014, в реєстрі матеріалів досудового розслідування (т. 3 а.п. 1-20) не вказана. У витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (т.1 а.п. 1-2, 5) прокурором зазначений ОСОБА_13 , від імені якого складено і підписано протоколи допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (т.1 а.п. 127-138), постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань (т.1 а.п. 215-217), погоджено повідомлення ОСОБА_7 про підозру (т.2 а.п.20-23), клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 запобіжних заходів (т.2 а.п. 64-66, 71-73). Прокурор ОСОБА_13 брав також участь у розгляді слідчим суддею клопотань про застосування запобіжних заходів (т.2 а.п. 67-69, 74-77), затвердив обвинувальний акт (т.2 а.п.144-149).
З журналів судового засідання вбачається, що в судовому провадженні у першій інстанції брали участь інші прокурори: ОСОБА_17 (т.3 а.п. 134-135) і ОСОБА_5 (т.3 а.п. 26, 51-52, 81-82, 100-102, 126-128, 148-150, 163-165, 177-178, 186-187, 192-193, 200-201, 226-227, т.4 а.п. 23-24, 49-54).
Незважаючи на те, що питання про відсутність у цьому кримінальному провадженні процесуального документа передбаченого ст. 37 КПК України, яким би був визначений прокурор для здійснення в ньому відповідних повноважень, було поставлено ще в апеляційних скаргах сторони захисту на вирок Виноградівського районного суду від 10.07.2014, прокурор вперше надав постанови про призначення прокурора, датовані 18.04., 09.07. та 25.07.2013 тільки більше ніж через рік - у додатку до своєї апеляційної скарги на ухвалу від 23.10.2014 (т.4 а.п.177-181).
Отже станом на час розгляду Виноградівським районним судом кримінального провадження щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 після скасування Апеляційним судом Закарпатської області вироку цього суду від 10.07.2014 (т.4 а.п.167-172), прокурор не довів, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні був затверджений уповноваженим прокурором, і що передбачене ст. 80 КПК України право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявити відвід прокуророві за наявності підстав, передбачених ст. 77 цього Кодексу, було забезпечено.
Отже, суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні перевірив повноваження учасників кримінального провадження та відповідність обвинувального акта вимогам цього Кодексу, в тому числі, чи затверджений (підписаний) він уповноваженим прокурором, відповідно до ст. 314 КПК України, і, встановивши, що обвинувальний акт цим вимогам не відповідає, обґрунтовано повернув його прокуророві.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу Виноградівського районного суду від 23.10.2014, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 повернуто прокуророві, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.
Судді