Справа № 283/460/16-к
провадження №1-кп/283/72/2016
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
23 травня 2016 року

Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді ОСОБА_1 , з секретарем судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , її представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000687 від 06.10.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, заміжньої, з повною середньою освітою, не працюючої, інваліда ІІІ групи, не судимої, -

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
05 жовтня 2015 року о 11-й годині ОСОБА_6 на межі присадибних земельних ділянок її та потерпілої ОСОБА_4 , що в с. Скурати Малинського району на ґрунті особистих неприязних стосунків під час сварки з останньою, умисно нанесла потерпілій палицею один удар по лобно-тім`яній ділянці в межах волосяної частини голови та один удар в область живота з правої сторони.

В результаті нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 заподіяно синець по зовнішній поверхні середньої фаланги 2 пальця правої кисті, садна в правій лобно-тім`яній ділянці в межах волосяної частини голови, що відноситься до легкого ступеню тяжкості.

Обвинувачена вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України не визнала, показавши, що живе по сусідству з ОСОБА_4 , яка постійно ініціює конфлікти та сварки, пов`язані з тим, що декілька років тому сільська рада виділила їм невелику ділянку землі за рахунок земельної ділянки потерпілої. 05 жовтня 2015 року близько 11-ї години, вони обоє були на городі. ОСОБА_4 почала провокувати її, кидаючи скло в середину хліва, а згодом кидати палиці в її сторону. Прикриваючись лівою рукою від удару, допускає, що палиця відскочивши від руки потрапила в голову потерпілій. Жодних ударів вона Скуратівській не наносила. За медичною допомогою не зверталась.

Перевірка показань обвинуваченої в судовому засіданні, їх аналіз і співставлення з іншими доказами, в тому числі і показаннями свідків та матеріалами провадження свідчать про часткову недостовірність її заперечень щодо непричетності до злочину, а саме:

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила суду обставини, що зазначені в обвинувальному акті, нанесення їй 05 жовтня 2015 року ударів обвинуваченою, а саме, при намаганні прогнати курей обвинуваченої з своєї земельної ділянки, остання підбігши до неї вдарила палкою по голові справа, потім по правому боку, розбивши при цьому скляну банку, яка була в боковому кармані жилетки. При намаганні вдарити по голові, потерпіла рукою перехватила палицю таким чином, що удар прийшовся по пальцю правої руки, а обвинувачена забравши палицю пішла до свого подвір`я.

Про те, що ці показання потерпілої відповідають механізму спричинення тілесних ушкоджень зазначив в своєму висновку № 36 від 15.02.2015 року судмедексперт. При цьому, у ОСОБА_4 малися тілесні ушкодження у вигляді синця по зовнішній поверхні середньої фаланги 2 пальця правої кісті, садна в правій лобно-тім`яній ділянці в межах волосяної частини голови, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості без короткочасного розладу здоров`я, можливо за обставин вказані потерпілою. При цьому, зазначено, що для спричинення вищевказаних тілесних ушкоджень необхідно не менше 2 ударів. Це спростовує показання ОСОБА_6 про випадкове завдання удару палицею при самообороні.

Всі свідки, допитані в судовому засіданні підтвердили наявність довготривалого конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з приводу користування останньою земельною ділянкою, якою раніше користувалась потерпіла.

Жоден з свідків сторони обвинувачення не дав конкретних показань щодо обставин конфлікту, що мав місце 05 жовтня 2015 року та механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Разом з тим, з показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 слідує, що вони кожен окремо протягом нетривалого часу приблизно в обідню пору 05.10.2015 року бачили потерпілу в якої на обличчі була кров та вона розповідала, що її побила ОСОБА_6 .

З даних слідчого експерименту за участю потерпілої 28.10.2015 року під час складення якого вона детально та послідовно відтворила обставини та механізм заподіяння їй тілесних ушкоджень.

При огляді місця події 25 жовтня 2015 року частини земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 на відстані 0,5 м. від хвіртки зі сторони подвір`я виявлено дві дерев`яні палиці довжиною 60 см діаметром 0,5см., довжиною 30 см., діаметром 0,3 см. При цьому, яким чином вони опинились на подвір`ї родини ОСОБА_11 , обвинувачена пояснити не змогла, хоча з її показань вбачається, що палиці вона до рук не брала. Разом з тим, ця обставина узгоджується з показаннями потерпілої в частині того, що Долгерт витягнувши палицю з її рук пішла до свого двору.

Дані докази в їх сукупності, свідчать про доведеність стороною обвинувачення своєї позиції в провадженні.

Однак в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження викладення в обвинуваченні нанесення ОСОБА_6 одного удару палицею в область живота потерпілої з правої сторони. Так, з висновку СМЕ слідує, що згідно представленої медичної документації яких-небудь тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_4 не виявлено. Не зазначала вона про нанесення удару по тулубу і під час первинних пояснень та поданні заяви про вчинення злочину 05 жовтня 2015 року (а.с.25). Від проведення рентгенівського знімку категорично відмовилась (а.с.36). Дана обставина не знайшла свого підтвердження під час судового слідства, а тому підлягає виключенню з обвинувачення, що не впливає на правильність визначеної стороною обвинувачення кваліфікації.

На підставі наведеного, з врахуванням принципу змагальності, суд приходить до висновку щодо винності обвинуваченої ОСОБА_6 у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, та кваліфікує ці її дії за ст. 125 ч. 1 КК України.

Як особа ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено. Обтяжує її покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Призначаючи вид і міру покарання, суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до невеликої тяжкості, віктимну поведінку потерпілої, наявність довготривалого конфлікту між сторонами та підвищену неприязнь між ними, приймає рішення про покарання в межах санкції даної статті у виді штрафу, який їй належить сплатити.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази в провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Засуджена зобов`язана сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це Малинський районний суд Житомирської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: