Справа № 478/156/16-к Провадження № 1-кс/478/21/2016

В с т а н о в и л а:
Представник заявника ТОВ "Сила росту" ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову начальника Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 23.12.2015 року про закриття кримінального провадження, в якій зазначив, що слідчим не вживалися передбачені законом заходи щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України (не були залучені спеціалісти землевпорядних органів, не перевірявся факт наявності (відсутності) договору оренди від 28.02.2006 року, його розірвання чи рішення суду про припинення його дії, не з`ясовувалося питання щодо особи, яка знешкоджувала урожай кукурудзи 2014 року, не приймалися заходи до встановлення заподіяних збитків від знищення кукурудзи), тому вважає, що постанова прокурора про закриття кримінального провадження є незаконною, оскільки вона винесена з порушенням вимог ч.2 ст.9, ч.3 ст.284 КПК України, просив її скасувати.
У судовому засіданні представник заявника ТОВ "Сила росту" ОСОБА_3 просив задовольнити подану скаргу.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зміст мотивувальної частини постанови прокурора від 23.12.2015 року про закриття кримінального провадження зводиться до того, що станом на 29.04.2014 року працівники ОСОБА_8 , яка є орендарем земельної ділянки площею 6,44 га належної ОСОБА_9 , в силу укладеного між ними договору оренди земельної ділянки від 20.02.2014 року, виконуючи доручення орендаря, правомірно проводили польові роботи на зазначеній земельній ділянці, тобто, вказані дії вчинювалися в силу договору оренди і не всупереч установленому законом порядку.
В ході досудового розслідування встановлено, що 30.09.2005 року між ОСОБА_9 , як власником сертифікату серії МК №0066511 про право на земельну частку (пай) розміром 6,94 в умовних кадастрових гектарах, та ТОВ "Сила росту" було укладено договір оренди зазначеної земельної частки (паю) строком на 10 років, який зареєстровано у встановленому законом порядку 28.02.2006 року за №426 (а.п.39-41).
У подальшому на підставі вищезазначеного сертифікату ОСОБА_9 було виділено в натурі на місцевості конкретну земельну ділянку і 01.12.2013 року остання отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку площею 6,44 га) серії НОМЕР_1 (а.п.21-23, 28, 29).
Таким чином, з моменту виділення орендодавцю ОСОБА_9 земельної частки (паю) в натурі на місцевості та видачі їй 01.12.2013 року свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку площею 6,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК №0066511, на підставі якого було укладено договір оренди земельної частки (паю) від 30.09.2005 року, втратив чинність, тому вказаний договір оренди вважається припиненим (зобов`язання сторін за укладеним договором припиняються), у зв`язку з чим договірні відносини між ОСОБА_9 , як власником конкретної земельної ділянки (з визначенням її меж), та ТОВ "Сила росту", яке користувалося зазначеною земельною ділянкою, підлягали приведенню у належний стан відповідно до вимог Закону України від 06.10.1998 року №161-ХІV «Про оренду землі».
При цьому, ОСОБА_9 як власник конкретної земельної ділянки маючи наміри на передачу цієї ділянки в оренду, мала право самостійно вирішувати питання про вибір того чи іншого орендаря, тому за відсутності бажання переукласти договір з ТОВ «Сила росту» та укладаючи договір оренди земельної ділянки з іншим орендарем - ОСОБА_8 , остання діяла згідно норм діючого законодавства.
20.02.2014 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 було укладено договір оренди належної ОСОБА_9 земельної ділянки строком на 5 років, який був зареєстрований в установленому законом порядку 24.02.2014 року (а.с.19, 20).
На виконання зобов`язань за укладеним між сторонами договором оренди землі від 20.02.2014 року, орендар ОСОБА_8 , як особисто, так і через своїх уповноважених осіб (працівників), мала право самостійно господарювати на землі ОСОБА_9 та використовувати цю земельну ділянку за цільовим призначенням (проводити агротехнічні роботи з обробітку ґрунту, посіву тощо) в силу діючого договору оренди землі.
Тому, прокурором обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст.110, 284 КПК України, закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні працівників ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України (самоправство).
Правовідносини з приводу володіння (користування) землею, що виникли 20.02.2014 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в силу укладеного між ними договору оренди належної останній земельної ділянки, є спірними, оскільки ці правовідносини виникли з приводу користування земельною ділянкою існуючим орендарем ОСОБА_8 , правомірність дій якої щодо обробітку цієї земельної ділянки, оспорює ТОВ "Сила росту" з посиланням на перебування згідно договору оренди від 30.09.2005 року в його користуванні цієї ділянки, тобто, до укладення договору оренди з ОСОБА_8 від 20.02.2014 року. Тому, правомірність цих дій (користування, обробіток земельної ділянки) та пов`язаних з цими діями завданих збитків, підлягають вирішенню на загальних засадах цивільного законодавства.
За таких обставин, коли в ході досудового розслідування не встановлено, що працівниками орендаря ОСОБА_8 було вчинено самоправство, подана заявником скарга щодо скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.303, 306, 307 КПК України,
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області.
Слідчий суддя