1Справа № 335/8721/16-к 1-кп/335/449/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2016 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя,освіта базова загальна середня, учня вечірньої школи № 31, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-27.07.2015 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
-25.10.2016 р. Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
21.06.2016 р., приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи на пляжі «Жданівський» у Вознесенівському районі м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та його злочинним намірам перешкодити ніхто не зможе, повторно, шляхом вільного доступу, таємно з сумки ОСОБА_7 викрав мобільний телефон «Lenovo» А1000, що належить її матері ОСОБА_8 , вартістю 1999 гривень 00 копійок, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, після чого зник у невідомому напрямку.Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 , спричинив ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 1999 гривень 00 копійок.
Крім того, 03.07.2016 р., приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у дворі будинку № 14 по вулиці Дунайській у м. Запоріжжя, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з відкритого карману сумки потерпілого ОСОБА_9 , відкрито викрав мобільний телефон iPhone 5S вартістю 7000 гривень 00 копійок.
Далі ОСОБА_6 , ігноруючи прохання потерпілого ОСОБА_9 про повернення йому мобільного телефону, з метою утримання викраденого майна, став погрожувати потерпілому застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, після чого зник у невідомому напрямку.Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив матеріальної шкоди потерпілому на суму 7000 гривень 00 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою провину, а також цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 на суму 7000 грн.та пояснив, що дійсно 21.06.2016 р., він з друзями пішов на пляж, познайомився з дівчиною, коли всі пішли на пристань, він побачив в сумці дівчини мобільний телефон, забрав з сумки мобільний телефон, одягся та пішов додому, на ОСОБА_10 касі незнайомому хлопцю продав мобільний телефон, гроші витратив на їду, решту залишив собі. Також 03.07.2015 р. він вийшов з дому, у дворах багатоповерхового будинку побачив двох хлопців, підійшов до них, у одного з хлопців побачив мобільний телефон, після чого сказав, щоб хлопець віддав йому мобільний телефон, бо якщо не віддасть отримає по голові, хлопець віддав йому мобільний телефон, він його продав, гроші використав на себе.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
На підставі ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , думки самого обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, законного представника обвинуваченого, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.185 ч.2 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, за ст. 186 ч.2 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий за корисливі злочини, і наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, вчинив злочин в неповнолітньому віці, виховується в сім*ї мамою та бабусею, на час інкримінованого злочину навчався в Вечірній школі № 31, де характеризується незадовільно, навчанням не цікавиться, допускає пропуски занять, мати ОСОБА_5 реагує на повідомлення про негативне ставлення сина до навчання, однак впливу на сина не має. ОСОБА_6 за характером скритний, запальний, імпульсивний, легко піддається чужому впливу. Згідно з досудовою доповіддю про неповнолітнього обвинуваченого інспектора Заводського РВ КВІ ОСОБА_11 від 03.10.2016 року, формуванню протиправної поведінки сприяли відсутність довіри між сином та матірю, системного контролю поведінки з боку матері, відсутність можливості спілкуватись з батьком, відсутність емоційної та матеріальної підтримки з його боку .Такі фактори ризику, як неналежне виховання, відсутність постійного житла, безцільне, непродуктивне проведення вільного часу, його асоціальне оточення, знайомі з кримінальним минулим, постійна відсутність коштів, відсутність у підлітка вагомої життєвої мети, негативно вплинули на його поведінку і сприяли скоєнню ним нових кримінальних правопорушень. Його неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності, скоєння нових кримінальних злочинів під час іспитового строку свідчать, що обвинувачений не бажає стати на шлях виправлення, має місце ризик скоєння ним нових порушень закону. ОСОБА_6 на обліках в лікаря-нарколога на лікаря-психіатра не перебуває, за результатами консультативного висновку спеціаліста від 28.07.2016 року захворювань не має.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступень тяжкості даних злочинів, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким та середньої тяжкості злочином, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та приходить до висновку, що покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ст.185 ч.2 та ст. 186 ч.2 КК України з застосуванням ст.70 КК України буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових злочинів.
Відповідно до абз. 1.ч.5. ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_6 слід зарахувати строк попереднього увязнення з 08.07.2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 на суму 7000 грн. в силу ч.1 ст.1179 ЦК України підлягає задоволенню, оскільки визнаний обвинуваченим та розмір підтверджується матеріалами справи.
Судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст.368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2,ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання:
-за ст.185 ч.2 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
-за ст.186 ч.2 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Заводським районним судом м.Запоріжжя від 25 жовтня 2016 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити - тримання під вартою.Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання, тобто, з 08 липня 2016 року.
Відповідно до абз. 1.ч.5. ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього увязнення з 08.07.2016 року по день набрання законної сили вироку суду з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7 ( сім тисяч) гривень.
Речові докази: чек (гарантійний талон), мобільний телефон Lenovo» А1000, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 , - залишити ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1