Номер провадження: 11-кп/785/1280/15
Номер справи місцевого суду: 514/475/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на вирок Тарутинського районного суду Одеської області від 27.07.2015 року, яким:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, раніше засудженого за вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 16.07.2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі з випробувальним строком два роки, строк покарання не відбув, судимість не знята та не погашена в законному порядку, у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання ОСОБА_8 за вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 16 липня 2012 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 94, ст. 96 КК України застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в місцях позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирається.

Після набрання вироком чинності, ОСОБА_8 направити хтя відбування покарання у кримінально-виконавчу установу.

ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

В ніч з 14 серпня 2013 року на 15 серпня 2013 року неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 діючи навмисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна проник на територію, яка пристосована для вирощування та зберігання в нічний час овець, розташовану зі східної сторони АДРЕСА_1 та яка належить потерпілому ОСОБА_9 звідки викрав вівцю білого кольору вагою 39,1 кг., вівцю білого кольору вагою 25,2 кг., вівцю темного кольору вагою 17,6 кг., вівцю білого кольору вагою 41,6 кг., вартістю 10 гривень 90 копійок га 1 кг. живої ваги, яких за допомогою коня, запряженого в повозку перевіз до свого домоволодіння. Таким чином з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном гозпорядився на власний розсуд.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_8 завдав матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_9 на суму 1346 гривень 15 копійок.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить вирок скасувати, закрити кримінальне провадження. Ні в матеріалах провадження, ні в ході судового розгляду не було надано будь-яких правовстановлюючих документів, які свідчили б про те, що ОСОБА_9 має право власності чи користування зазначеним об`єктом,мав дозвіл на його використання для вирощування та зберігання овець, земельна ділянка, на який він розташований була надана йому в оренду та він сплачував відповідні податки до бюджету, і взагалі мав лі він дозвіл на зайняття цією діяльністю. Зазначене свідчить про те, що суд всупереч Конституції України, КПК не забезпечив всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, при прийнятті рішення всі сумніви щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, витлумачив на користь сторони обвинувачення. У даному обвинувальному акті викладені зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які було встановлено досудовим розслідуванням, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 не обвинувачується, а підозрюється. Таким чином суд першої інстанції допустився суттєвих порушень вимог кримінального процесуального кодексу України, які перешкоджали суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Заслухавши прокурора, який заперечував про задоволення апеляційної скарги захисника, захисника та обвинуваченого , які підтримали апеляційну скаргу, та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованому йому злочині визнав частково та пояснив суду, що в 2013 році між

ним та потерпілим ОСОБА_9 була усна домовленість про те, що останній дасть йому вівцю,

а він в обмін на це віддасть порося. В результаті чого він віддав порося, але потерпілий

ОСОБА_9 на його прохання протягом тривалого часу вівцю не віддав.

В ніч з 14 на 15 серпня 2013 року він приїхав на повозці з конем, які належать його матері ОСОБА_10 до території, де знаходяться в нічний час вівці, яка розташована наоколиці с. Весела Долина Тарутинського району Одеської області та належить потерпілому ОСОБА_9 .. Під`їхавши до вищевказаного місця, він перестрибнув через огорожу та піймав першу ліпшу вівцю. Після цього зав`язав її ноги своїми шнурками від кросівок та погрузив на повозку, в даний загін для овець він повертався ще три рази та загалом викрав звідки 2 вівці та 2 ягнят. Після цього, він біля 23 години приїхав додому

та в свій загін з вівцями відпустив викрадених у ОСОБА_9 овець. диві

Наступного дня він хотів піти до потерпілого ОСОБА_9 та сказати останньому, щоб

він віддав йому його вівцю, а він поверне йому його овець. Таким чином він хотів, щоб знайде

потерпілий ОСОБА_9 виконав свою обіцянку. Т

Однак вранці наступного дня до нього прийшли працівники міліції та потерпший, яки

знайшли в нього на подвір`ї викрадених овець. Після цього, він вказаних овець повернув яду

потерпілому ОСОБА_9 на

В скоєному злочині він розкаюється.

Крім часткового визнання своєї провини, вина обвинуваченого підтверджується зібраними по справи доказами:

- показами потерпілого ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 20 квітня 2013 року обвинувачений ОСОБА_8 пригнав до нього у загін своїх 4 вівці та 2 ягнят. Потім між ними дійсно була домовленість про те, що обвинувачений ОСОБА_8 дасть йому порося, а він взамін віддасть останньому одну вівцю.Приблизно за день до крадіжки обвинувачений ОСОБА_8 приїхав та забрав з загону своїх овець. В той час, обвинувачений ОСОБА_8 хотів забрати ще одну вівцю за домовленістю, але чабан не віддав йому вівцю, так як не знав про їх домовленість. Після цього, було виявлено, що з загону були викрадені 2 вівці та 1 ягнят. Він подзвонив до Тарутинського райвідділу, коли співробітники приїхали викрадених овець ї знайшли у загоні на території домоволодіння обвинуваченого ОСОБА_8 Всі вівці одразу були йому повернуті. Таким чином, він ані матеріальних, ані моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 не має. Вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 залишає на розгляд суду.

- показами свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю

обвинуваченого ОСОБА_8 .. Дійсно, між її сином та потерпілим ОСОБА_9 була

домовленість про те, що останній дасть їм вівцю взамін на порося. В ніч коли сталася крадіжка її син приїхав додому на повозці запряженій конем. Повозка та кінь належать їй.

Вона нічого підозрілого не помітила. Наступного дня до них прийшли працівники міліції. експе потерпілий ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , і з її дозволу зайшли у двір, де у загіні виявили викрадених овець. Після цього їй стало відомо, що її син ОСОБА_8 викрав

з загону потерпілого ОСОБА_9 двох овець та двох ягнят;

- показами свідка ОСОБА_11 , який суду пояснив, що він мешкає в с. Весела Должна по вулиці Зарічній Тарутинського району Одеській області. Точної дати він не пам`ятає але може пояснити, що в ніч коли сталася крадіжка овець з загону потерпілого ОСОБА_9 його розбудила мати, оскільки почула шум з території де перебувають у нічний час вівці потерпілого ОСОБА_9 ..

Коли він вийшов з будинку та підійшов до загону, то побачив там сліди від гужового транспорту. Вранці коли приїхали співробітники міліції, він разом з потерпілим ОСОБА_9 викрадених овець знайшли у обвинуваченого ОСОБА_8 .. Потім цих овець зважили та привезли до загону.

- показами свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що він мешкає в с. Весела Долина по вулиці Садовій Тарутинського району Одеській області. Точної дати він не пам"ятає, але може пояснити, що потерпілий ОСОБА_9 приходив до нього та взяв ваги. Через деякий час потерпілий ОСОБА_9 повернув їх та розповів, що зважували викрадених обвинуваченим ОСОБА_8 у нього овець.

- показами свідка ОСОБА_13 , яка суду пояснила, що в ніч коли сталася крадіжка овець у потерпілого ОСОБА_9 , вона біля 22 години почула шум з території де перебувають вівці, оскільки недалеко проживає. Вона одразу розбудила сина ОСОБА_11 , який пішов туди подивитися, що сталося.

Наступного дня стало, відомо, що викрадені з загону потерпілого ОСОБА_9 вівці були знайдені у обвинуваченого ОСОБА_8

- заявою потерпілого ОСОБА_9 від 15.08.2013 року;

-протоколом огляду місця події від 15.08.2013 року та фото таблицею до нього,

-протоколом огляду предмету від 15.08.2013 року та фото таблицею до нього,

- висновком судово-психологічної експертизи №534 від 15.10.2014 року, відповідно до якої у неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 є легка розумова в лсталість та по своєму психологічному стану він неспроможний в повній мірі розуміти свої дії та керувати ними; -

-висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №2280 від 03.06.2015 року, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_8 на період скоєння злочину не страждав яким не будь хронічним психічним захворюванням, в нього є легка розумова відсталість, яка позбавляла його в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними та на момент скоєння інкримінованого діяння в повній мірі розуміти його оосіальну небезпеку, на теперішній час обвинувачений ОСОБА_8 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем знаходження.

Погодившись з таким висновком комплексної судової психолого-психіатричної І всаертизи. суд визнає ОСОБА_8 обмежено осудним і таким, що підлягає кримінальній відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірнимиими. а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Оцінюючи висновок комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №31 від 22.01.2014 року суд вважає його неналежним, так як він суперечить іншим висновкам експертиз та матеріалами справи.
Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані судом за ст. 185 ч.3 КК України.

При призначенні покарання винуватому районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, вчинення злочину у неповнолітньому віці, часткове визнання своєї вини, його відношення до вчинення злочину, майновий стан, ніде не працює, вчинив злочин в період іспитового строку, тому суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання можливе в ізоляції від суспільства.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Крім того згідно ч.2 ст. 504 КПК України, суд врахував стан осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру. На підставі п.1 ч.1 ст. 94, ст. 96 КК України до обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Дослідивши доводи захисника і матеріали справи судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченому правильно призначена міра покарання у вигляді у вигляді позбавлення волі, так як він раніше судимий, скоїв злочин під час іспитового строку, на шлях виправлення не встав.

Доводи про те, що суд не надав належної оцінки всім доказам, частина яких носить суперечливий характер і то, що обвинувачений не визнав свою вину, на думку колегії суддів носить голослівний характер пов`язаний з вибором захисної позицію.

Приведені в вироку докази доповняють один другій і сумніватися в їх достовірності у колегії суддів не має.

При таких обставинах колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку і приходить до думки в необґрунтованості апеляції захисника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Тарутинського районного суду Одеської області від 27.07.2015 року відносно ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України залишити без зміни.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: