Єдиний унікальний номер 722/1135/16-к
Номер провадження 1-в/722/767/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

представника СВК-67 ОСОБА_4

та засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 20.04.2016 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що засуджений довів своє виправлення.

Представник СВК-67 ОСОБА_4 в судовому засіданні вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Голова спостережної комісії ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву, в якій розгляд клопотання просив провести за його відсутності. Вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.

Вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 04.06.2013 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 згідно вказаного вище вироку суду відраховується з 11.06.2012 року.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 05.11.2013 року вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_5 залишено без змін.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23.02.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_5 у строк покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 04.06.2013 року, строк його попереднього ув`язнення з 11.06.2012 року по 04.11.2013 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 1 рік 4 місяці 23 дні.

Таким чином, внаслідок зарахування засудженому ОСОБА_5 у строк покарання вказаного вище строку попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 18.01.2018 року.
Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

У відповідності до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 , відноситься до категорії умисних тяжких злочинів.

Як встановлено судом, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 фактично відбув 3 роки 10 місяців 16 днів позбавлення волі, що із врахуванням зарахованого строку попереднього ув`язнення становить більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного тяжкого злочину.
Виходячи із нововизначеного кінцевого строку відбування покарання, невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі станом на час розгляду судом клопотання становить 1 рік 8 місяців 21 день.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із матеріалів особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 11.06.2012 року. В Сокирянську ВК-67 засуджений прибув для відбування покарання 10.12.2013 року.
Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення на засудженого, за час утримання в слідчому ізоляторі м.Одеси засуджений ОСОБА_5 в одному випадку (21.01.2013 року) був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження, стягнення погашено в установленому законом порядку, не заохочувався. Під час відбування покарання в Сокирянській ВК-67 засуджений ОСОБА_5 порушень встановленого режиму відбування покарання не допускав та дисциплінарної відповідальності не притягувався, має одне заохочення у вигляді подяки (11.04.2016 року) по підсумкам роботи за 1 квартал 2016 року.
Згідно довідки медичної частини установи №338 від 25.04.2016 року, засуджений ОСОБА_5 практично здоровий, працездатний, на даний час стан здоров`я задовільний.
Відповідно до довідки відділу організації та нормування праці №428 від 25.04.2016 року та матеріалів особової справи встановлено, що після прибуття до установи засуджений ОСОБА_5 протягом січня 2014 року не працював. З лютого 2014 року по даний час засуджений ОСОБА_5 працевлаштований в якості вибірника-складальника каменю стінового у гірничій дільниці №1, встановлені змінні виробничі завдання в цілому виконує.

Крім цього, із матеріалів особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , у відповідності до ч.5 ст.118 КВК України, в добровільному порядку постійно протягом часу відбування покарання виконує роботи з благоустрою установи без оплати праці.
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої начальником колонії 26.04.2016 року, встановлено, що засуджений ОСОБА_5 по відношенню до інших засуджених вживчивий, не конфліктний, пітримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості; у відношенні до персоналу установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги; намагається утримувати в чистоті і порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд; відвідує заходи виховного впливу, які проводяться у відділенні, намагається робити для себе належні висновки; за час відбування покарання у навчальному центрі, який функціонує при установі, здобув спеціальність «Оператор котельні»; соціально-корисні зв`язки підтримує з рідними шляхом побачень та отримання посилок, взаємовідносини добрі.
Відповідно до довідки бухгалтерії виправної колонії №1590, виконавчих листів відносно засудженого ОСОБА_5 на виконанні в установі не перебуває.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із виписки з протоколу №1 від 28.01.2016 року засідання комісії відділення №6 з оцінки ступеню виправлення засуджених, рішенням вказаної комісії від 28.01.2016 року засуджений ОСОБА_5 визнаний таким, що станом на 28.01.2016 року дотримується вимог режиму.
Разом з тим, враховуючи зазначені вище встановлені обставини, суд не погоджується із оцінкою ступеню виправлення засудженого ОСОБА_5 , яка зазначена у рішенні комісії від 28.01.2016 року.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 04.06.2013 року, умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) рік 8 (вісім) місяців 21 (двадцять один) день.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати Сокирянській виправній колонії №67 ВДПтСУ в Чернівецькій області та для відома Суворовському районному суду м.Одеси.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1