Справа № 627/429/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.04.2016смт. Краснокутськ

Слідчий суддя Краснокутського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Краснокутського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Краснокутського відділення поліції Валківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області клопотання слідчого про арешт майна, -
у с т а н о в и в :
Слідчий СВ Краснокутського ВП Валківського ВП ГУ НП в Харківській області, здійснюючи досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201від 04 квітня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Клопотання, яке надійшло до суду 04 квітня 2016 року, обґрунтоване тим, що до чергової частини Краснокутського ВП Валківського ВП ГУ НП в Харківській області, 04.04.2016 року, надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 03.04.2016 року невідомі особи намагалися вчинити крадіжку речей з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

03.04.2016 року, під час огляду місця події, по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 .
Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучений автомобіль використано як засіб вчинення кримінального правопорушення та він зберіг на собі його сліди, в зв`язку з чим в подальшому може бути використаний як доказ обставин, встановлення яких має значення для розслідування даного правопорушення, а також з метою використання вказаного автомобіля для проведення слідчих дій, слідчий в клопотанні прохала накласти на нього арешт.

Заслухавши думку прокурора з приводу заявленого клопотання, пояснення слідчого, які повністю підтримали доводи свого клопотання, перевіривши матеріали клопотання та витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, а також дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.170 ч.1 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 вказаної статті передбачено , що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч.3 вказаної статті , підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ч.2 , ч.3 вказаної статті передбачено , що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 1 ст. 42 КПК України визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того , норми КПК України не передбачають накладення арешту на майно невстановленої особи.

При цьому така думка суду узгоджується із Узагальненням судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, інформацію про що заслухано та обговорено на засіданні пленуму ВССУ, яке відбулося 07.02.2014 року.

Так, згідно розділу 2.6 Узагальнення, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього кодексу, повертає його прокурору для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Згідно з ч.2 ст. 171 КПК України у клопотання про арешт майна повинні бути зазначені підстави, у звязку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Слідчий суддя відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

До клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно використане як засіб чи знаряддя кримінального правопорушення, чи є предметом кримінального правопорушення, повязаного з його незаконним обігом, або набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 185 КК України передбачена відповідальність за таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), поєднана з проникнення у житло ,інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.

За таких обставин слід зазначити, що у клопотанні слідчого не зазначено жодної з передбачених ч.2 ст. 167 КПК України підстав для накладення арешту на майно.

У ч.1 ст. 167 КПК України зазначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив , що дійсно він керував автомобілем ВАЗ 2101 ,який тимчасово взяв покататися у свого брата. Власником автомобіля є інша особа ОСОБА_7 , який продав брату вказаний автомобіль три роки назад та брат керував ним по довіреності ,строк дії якої скінчився. З метою крадіжки чужого майна він разом ОСОБА_8 приїхав 03.04. 2016 року до домоволодіння по АДРЕСА_2 , автомобіль сховали в лісонасадженні , а самі пішли до домоволодіння. Однак, так як резина до автомобіля не підійшла , вони вирішили покинути чуже домоволодіння , але були викриті сторонніми особами. Крадіжку чого майна вони не скоїли.

Як встановлено із матеріалів справи та пояснень слідчого, підозра винній особі у вчиненні кримінального правопорушення не пред`явлена та слідчим не встановлені особи , яким належать транспортні засоби .

Незрозуміло, з яких підстав слідчий хоче вилучити майно у його власників, які не є підозрюваними.

Крім того, слідчим не доведено в судовому засіданні , що вилучений автомобіль використано як засіб вчинення кримінального правопорушення та він зберіг на собі його сліди . По справі потерпілий не допитаний , цивільний позов не заявлений , розмір майнової шкоди не встановлений та санкція ст.15 ч.3 ст.185 ч.3 КК України не передбачає конфіскацію майна.

За таких обставин відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України клопотання слідчого слід повернути прокурору для усунення недоліків, а саме для зазначення передбачених Законом підстав для арешту майна (якщо вони є).

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.172 КПК України,

у х в а л и в:
Клопотання про арешт майна повернути прокурору Краснокутського відділу Дергачівської місцевої прокуратури для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1