АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/827/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.185 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 січня 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, непрацюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1. 11.05.2004 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

2. 22.02.2006 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. 10.12.2007 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 7 днів;

3. 05.12.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі,-

засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Стягнено солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди: на користь КП «Харківводоканал» - 1362грн., на користь ПАТ «Укртелеком» - 864 грн.

Як встановив суд, 15.09.2015 близько 23 години, точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення, знаходячись по АДРЕСА_2 , тайно заволоділи чужим майном при наступних обставинах. ОСОБА_8 за допомогою заздалегідь заготовленої металевої труби піддів чавунну кришку люку з колодязя хозфекальної каналізації, вартістю, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №347 від 16.10.2015 - 681 гривні, яку вони з ОСОБА_7 поклали в багажник автомобілю «Москвич», після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями КП «Харківводоканал» матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, в середині вересня 2015 року близько 23 години, точні дата та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення, знаходячись біля будинку №1-А по вул. Томській в м. Харкові, заволоділи чужим майном при наступних обставинах. ОСОБА_8 за допомогою заздалегідь заготовленої металевої труби піддів чавунну кришку люку з оглядового пристрою кабельної каналізації - сховища №1430, вартістю, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №356 від 26.10.2015 - 432 гривні, яку він з ОСОБА_7 поклав в багажник автомобілю «Москвич», тим самим останні таємно викрали її. Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 30 вересня 2015 року близько 22 години, точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення, знаходячись біля будинку №88 по вул. Жовтневій в м. Харкові, ОСОБА_8 за допомогою заздалегідь заготовленої металевої труби піддів чавунну кришку люку з оглядового пристрою кабельної каналізації - сховища №1970/773, вартістю, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №356 від 26.10.2015 - 432 гривні, яку з ОСОБА_7 поклав з в багажник автомобілю «Москвич», тим самим останні таємно викрали її.

Після того ОСОБА_8 та ОСОБА_7 прибули на автомобілі до будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 аналогічно за допомогою заздалегідь заготовленої металевої труби піддів чавунну кришку люку з колодязя хозфекальної каналізації, вартістю, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №347 від 16.10.2015 - 681 гривні, яку разом з ОСОБА_7 поклав в багажник автомобіля «Москвич», тим самим останні таємно викрали її. Після чого ОСОБА_8 з ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на суму 423 гривні та КП «Харківводоканал» на суму 681 гривну.

У вересні 2015 року, точну дату під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_8 о 16 годині 40 хвилин, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Томська 82-А, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з приміщення пристройки яка знаходиться у дворі за вищевказаною адресою, таємним шляхом викрав велосипед торгівельної марки «Оскар», який належав потерпілому ОСОБА_9 , вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 335 від 09.10.2015, на момент скоєння злочину, складала 3000 гривень 00 копійок. Після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

07.11.2015 року, близько 21:00 години, ОСОБА_7 , знаходячись в кафе «Чернігівське» за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з метою наживи та особистого збагачення, шляхом вільного доступу, взяв зі столу в вищевказаному кафе мобільний телефон марки «Samsung», моделі «С5212», який належав потерпілому ОСОБА_10 , після чого, виніс мобільний телефон з кафе, поклавши у кишеню, та розпорядився викраденим на свій розсуд. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_10 матеріальну шкоду, згідно висновку товарознавчої експертизи № 401 від 23.11.2015 року,на суму 881,00 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з м`якістю призначеного покарання ОСОБА_7 , а саме у зв`язку із застосування судом закону, який не підлягає застосуванню, а саме ст.75 КК України. Ухвалити новий вирок щодо ОСОБА_7 , яким визнати його винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Так, прокурор послався на те, що судом першої інстанції не враховано в повному обсязі данні, що характеризують особу ОСОБА_7 , а саме те, що він будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, у тому числі до позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив та продовжив злочинну діяльність. При цьому ОСОБА_7 , на думку прокурора, характеризується формально, ніде не працює, скоїв 5 епізодів умисних злочинів проти власності, 4 з яких є аналогічними за характером вчинених дій, що вказує на системність його дій та те, що вчинення крадіжок є його способом заробітку.

Цим вироком також засуджений ОСОБА_8 , вирок щодо якого не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив залишити вирок без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.

Кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження, а сам обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою провину у вчинених злочинах, передбачених ч.2 ст.185 КК України, а тому вирок в частині фактичних обставин справи, правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 не перевіряється.

Даючи оцінку доводам апеляції прокурора щодо невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Даючи оцінку доводам апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ст.75 КК України, колегія суддів знаходить їх обґрунтованими та у зв`язку з цим вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню, так як судом не враховані в повному обсязі вимоги ст.65 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції зазначив, що він взяв до уваги ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який характеризується формально позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має непогашені судимості. Обставиною, що пом`якшує покарання судом визнано щире каяття. Враховуючи наведене суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 із застосуванням ст.75 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд ухвалюючи рішення про застосування ст.75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_7 не повною мірою врахував конкретні обставини скоєних ним злочинів, які згідно зі ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, а також те, що обвинувачений скоїв корисливі злочини, які посягають на відносини у сфері права власності, а також те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини та знов вчинив умисний корисливий злочин, матеріальну шкоду не відшкодував.

Суд не навів у вироку переконливих підстав, які істотно знижують ступень тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, а тому застосування до ОСОБА_7 ст.75 КК України є необґрунтованим і вирок підлягає скасуванню, відповідно до вимог передбачених п.2 ч.1 ст.413 КПК України у зв`язку з неправильним звільненням обвинуваченого від відбування покарання. Колегія суддів вважає необхідним вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 скасувати на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України з ухваленням щодо ОСОБА_7 апеляційним судом свого вироку, згідно п.4 ч.1 ст.420 КПК України, без застосування ст.75 КК України.

Тому колегія суддів, враховуючи наведені вище дані про ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, інші наведені обставини, дійшла до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без реального відбування покарання, про що в своїй апеляційній скарзі обґрунтовано вказує і прокурор.

Звідси призначене обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України, колегія суддів визнає недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання суд апеляційної інстанції, враховує свої вищенаведені висновки щодо виду та міри покарання, проаналізувавши обставини кримінального провадження і відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, ч.2 ст.409, ч.1 ст.414, п.4 ч.1 ст.420 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати, та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 нове покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати, починаючи з дня його фактичного затримання.

В решті вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 січня 2016 року залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий підпис

Судді: підписи
Вірно, суддя: