Справа № 461/5608/16-к
Провадження № 1-кс/461/4257/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2016 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на невнесення відомостей в ЄРДР,
ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою, в якій просить скасувати рішення слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову про внесення відомостей про кримінальне правопорушення від 16.08.2016 року №Т-74/16/02-16 і внести відомості в ЄРДР.
У судовому засіданні скаржник надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі, просить її задовольнити.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Встановлено, що ОСОБА_3 звертався до СУ ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення злочину.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Статтею 304 ч.1 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно з вимогами ч. 1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. За таких обставин, внесенню до ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (ознаки злочину),
Дослідивши матеріали кримінального провадження надані слідчим, приходжу до переконання, що заява ОСОБА_3 з приводу вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.14 ч.2 ст.209 КК України, не є заявою про кримінальне правопорушення, вчинене зазначеною особою, оскільки в ній викладено міркування щодо готування до вчинення легалізації ОСОБА_5 майна здобутого в результаті вчинення кримінального правопорушення та сама заява не містить об`єктивних даних, що свідчать про ознаки того чи іншого правопорушення і грунтується лише на припущеннях, з огляду на що вони не можуть вважатись такими, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Враховуючи наведене, вважаю скарга безпідставна та не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на невнесення відомостей в ЄРДР - відмовити.
Повний текст ухвали оголошено 20.09.2016 року о 12.00 год.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1