АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/1174/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11КП/790/1198/16 Доповідач апел. інстанції ОСОБА_2
Категорія: зарахування попереднього ув`язнення
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 644/1174/16-к за клопотанням ОСОБА_7 про зарахування попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 4 березня 2016 року

У С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 4 березня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 27.05.2015 року, за ст.ст. 185 ч.3, 69, 289 ч.1, 70 КК України, з підстав неможливості вирішення зазначеного питання Орджонікідзевським районном судом м.Харкова.
З цим судовим рішенням не погодився засуджений, який подав апеляційну скаргу і просить зарахувати до строку відбутого покарання час тримання під вартою відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до абз.1 ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України від 26 листопада 2015 року №838-УІІІ, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України від 26 листопада 2015 року №838-УІІІ у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю, за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Суд першої інстанції вважав встановленим, що ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Харківській виправній колонії № 43 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з клопотанням щодо застосування до нього Закону України « Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-УІІІ, а саме зарахувати строк його попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком, ухваленим щодо нього Сумським районним судом Сумської області від 27.05.2015 року, за ст. 185 ч.3, 69, 289 ч.1, 70 КК України, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, де зазначив, що він засуджений за цим вироком до 2 років позбавлення волі ( початок строку 24.03.2015 року, кінець - 24.03.2017 року).

Відповідно до ст. 539 ч.2 п.4 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до суду, який ухвалив вирок у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537 КПК України.

Оскільки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено вироком Сумського районного суду Сумської області від 27.05.2015 року, щодо виконання якого виникли питання про всякого роду сумніви і протиріччя, то таке клопотання ( подання) про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, на думку суду першої інстанції, вирішує суд, який ухвалив вирок (Сумський районний суд Сумської області). Крім того, як вважав суд, Орджонікідзевський районний суд м.Харкова, позбавлений можливості вирішити поставлене засудженим питання щодо застосування до нього ст. 72 КК України та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання у вдосконаленому вищезазначеним Законом порядку в межах зазначеного кримінального провадження, у якому ухвалено цей вирок, бо ст. 72 КК України належить до інституту призначення покарань, що є виключною компетенцією суду, що ухвалює вирок у кримінальному провадженні, і таке провадження ( всі належні процесуальні документи, за якими можливо визначити строк попереднього ув`язнення особи, що ставить зазначене питання) перебуває у суді, яким ухвалено вирок; й для розгляду зазначеного клопотання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор ( ст. 539 ч.4 КПК України), і такі вимоги закону Орджонікідзевський районний суд м.Харкова позбавлений можливості виконати через відсутність в суді й у територіального прокурора саме того кримінального провадження ( дані щодо цих осіб містяться лише у ньому), в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

З такими міркуваннями суду першої інстанції неможна погодитися.

Відповідно до вимог чч.1 та 2 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6,7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні) частини першої статті 537 цього Кодексу; 2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58,частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13частини першої статті 537 цього Кодексу; 3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статі і 537 цього Кодексу; 4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
Посилання суду першої інстанції на те, що ст. 72 КК України належить до інституту призначення покарань і є виключною компетенцією суду, що ухвалює вирок у кримінальному провадженні, є хибним.

Клопотання засудженого повинен розглядати місцевий суд за місцем відбування засудженим покарання.
Фактично, суд першої інстанції безпідставно самоусунувсь від розв`язання клопотання засудженого по суті, роз`яснивши право звернутися до іншого суду, хоча він у своєму клопотанні жодних роз`яснень не просив, а звернувся саме до належного суду.

Необхідні для розв`язання клопотання засудженого дані містяться в кримінальному провадженні, ухвалу в якому оскаржено, а також в особовій справі засудженого, яку суд першої інстанції не позбавлений права витребувати.

Рішення суду першої інстанції є незаконним, підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду, оскільки фактично питання, яке ставив перед судом засуджений, по суті розглянуто не було, а тому апеляційний суд позбавлений можливості виправити порушення закону шляхом постановлення своєї ухвали.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 4 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в тому самому суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий -
суддя суддя суддя
_______________ _______________________ _________________

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10