Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/563/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.05.2016 року якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 щодо заміни сторони виконавчого провадження.

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.05.2016 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 щодо заміни сторони виконавчого провадження, а саме боржника ОСОБА_10 на його правонаступників ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 77040,82 грн. матеріальної шкоди та 60000 грн. моральної шкоди. Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції вказав, що відповідно ст. 1218 ЦК України до спадщини спадкоємця входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві в тому числі і боргові зобов`язання. Але у 2013 році з заявами про прийняття спадщини після смерті боржника звернулись до Голованіської нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , тобто вони фактично після прийняття спадщини можуть відповідати по боргам спадкоємця. Але як встановлено в судовому засіданні фактично та юридично данні особи не набули прав спадкоємців, оскільки вони лише звернулись до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини, але не отримали свідоцтва про прийняття спадщини, тобто вони не є з юридичної точки зору спадкоємцями майна, тобто його власниками, а тому на теперішній час, вони не можуть нести відповідальність за борговими зобов`язаннями спадкоємця, які були визначені вироком суду, оскільки ще не прийняли спадщину.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою заяву останнього щодо заміни сторони виконавчого провадження задовольнити. Своє прохання апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не було взято до уваги положення ст.ст. 1268, 1296 ЦК України, які встановлюють, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, з огляду на викладене, на переконання апелянта, момент набуття спадкових прав закон пов`язує лише з фактом прийняття спадщини, який виражається у поданні заяви про її прийняття, а не з фактом отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно.

За вказаних обставин, на думку апелянта, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку з приводу необхідності відмови в задоволенні заяви ОСОБА_7 щодо заміни сторони виконавчого провадження, а тому таке рішення суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Заслухавши доповідача, заявника ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора і представника ОСОБА_8 ОСОБА_9 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 4 ст. 1231 ЦК України майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Як встановлено судом першої інстанції, у 2013 році з заявами про прийняття спадщини після смерті боржника звернулись до Голованіської нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Згідно відповіді Голованівської районної державної нотаріальної контори Голованівського району Кіровоградської області від 01.06.2016 року № 181/01-16 на запит Апеляційного суду Кіровоградської області, станом на 1 червня 2016 року свідоцтва про право на спадщину спадкоємцями отримані не були.
Із пояснень представника ОСОБА_8 ОСОБА_9 наданих нею суду апеляційної інстанції слідує, що у боржника ОСОБА_10 залишилось нерухоме майно, а саме трикімнатна квартира у м. Кіровограді, яка є спадковим майном. Дана трикімнатна квартира була придбана за договором іпотеки і на даний час знаходиться у заставі банку, який згідно листа № 314/01-16 від 16.08.2013 року, подав претензію на вказане спадкове майно. Інших даних про рухоме чи нерухоме майно, яке є спадковим майном, матеріали провадження не містять.
З огляду на викладене, на даний час не можливо встановити яке саме майно може бути надбанням спадкоємців, які частки майна належатимуть кожному спадкоємцю та їх вартість, а тому з урахуванням вимог ст.ст. 1231, 1282 ЦК України, слід вважати, що ОСОБА_7 передчасно звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
Таким чином, на даний час апеляційні вимоги ОСОБА_7 є передчасними та належним чином не підтверджені, а тому підстав для задоволення його апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.05.2016 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 щодо заміни сторони виконавчого провадження, а саме боржника ОСОБА_10 на його правонаступників ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 77040,82 грн. матеріальної шкоди та 60000 грн. моральної шкоди, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3