Справа № 225/321/12
ВИРОК

іменем України

12.03.2012 року Тростянецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Савченка С.М..

при секретарі Подолян Т.І.,

з участю прокурора Басюка А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, 13 червня 1974 року

народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, не працює, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, раніше судимий:

07.09.2009 року Тростянецьким районним судом Вінницької області по ч. 1 ст. 164 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, згідно ст. 89 КК України судимість не погашена;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2003 року вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_1 на користь матері ОСОБА_2 на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 10.02.2003 року і до повноліття дитини. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2005 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/3 від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.08.2005 року.

ОСОБА_1 в період з 01.08.2009 року по 31.12.2011 року, протягом 25 місяців навмисно повторно з метою злісного ухилення від сплати аліментів, будучи працездатним, тривалий час ніде не працевлаштовується, не стає на облік як безробітний в районний центр зайнятості населення, не звертається за допомогою з приводу працевлаштування, відмовляється виплачувати аліменти в належному розмірі. ОСОБА_1, маючи прибутки від тимчасових робіт, за вищевказаний період часу здійснив лише три проплати аліментів, нічим матеріально не допомагає утримувати дитину, не вживає ніяких заходів для погашення заборгованості, незважаючи на неодноразові нагадування про це працівниками Державної виконавчої служби. Таким чином, своїм умисним діянням, направленим на злісне ухилення від сплати аліментів, ОСОБА_1 допустив заборгованість по виплаті аліментів в період з 01.08.2009 року по 31.12.2011 року, тобто на протязі 25 місяців, в розмірі 9103 грн., чим поставив ОСОБА_2 у важке матеріальне становище.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 винність у вчиненні злочину визнав і розкаявся, обіцяє погашати заборгованість і сплачувати аліменти.

Показав, до весни 2011 року проживав з ОСОБА_2 і дітьми однією сімєю, разом працювали, виконували ремонтні роботи, після того як він поїхав оплату за виконану ним роботу отримала ОСОБА_2

Крім визнання винуватості підсудним його винність у вчиненні злочину підтверджується перевіреними в судовому засідання доказами.

Потерпіла ОСОБА_2 показала що спільно вони перестали проживати з березня квітня 2011 року. Однак, за час спільного поживання підсудний періодично відїжджав, міняв місця роботи, аліменти за вказаний період сплачувалися двічі його мамою і один раз переслав гроші його брат. Категорично заперечує, що вона отримала гроші за роботу виконану ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_6 державний виконавець відділу ДВС Тростянецького РУЮ показала, що у неї на виконанні знаходяться виконавчі листи, згідно яких підсудний зобовязаний сплачувати аліменти. Однак, він маючи непогашену заборгованість по аліментах, продовжував ухилятися від сплати. За період з 01.08.2009 року по 31.12.2011 року було лише три проплати і заборгованість склала суму 9103 грн. На виклики не зявлявся. Був попереджений по відповідальність.

Дії підсудного слід кваліфікувати по ч. 2 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, ступінь тяжкості вчиненого, особу підсудного, те що згідно характеристики за місцем проживання компрометуючих матеріалів щодо нього немає, має намір сплачувати аліменти, разом з тим суд враховує тривалий час протягом якого аліменти не сплачувались, те, що він вчинив новий злочин під час іспитового строку, тому суд вважає, що йому слід призначити покарання у виді обмеження волі, яке підсудний повинен відбувати.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України і призначити покарання у виді одного року шести місяцців обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 07.09.2009 року у виді 6 місяців обмеження волі і остаточно визначити покарання 2 роки обмеження волі.

Запобіжним заходом до вступу вороку в законну силу ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд.

На вирок протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд.

Суддя: