справа № 631/1287/16-к
провадження № 1-кп/631/96/16

ВИРОК
01 серпня 2016 року смт. Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Харкова, громадянці України, маючій середню освіту, не заміжній, маючій неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючій, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
18 травня 2016 року, близько 21 години 00 хвилин, в ході розпиття спиртних напоїв, за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті ревнощів з боку останнього, виникла сварка. В ході зазначеної сварки ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, взяла кухонний ніж з довжиною клинка 120 мм., що знаходився на столі в кімнаті, та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно нанесла останньому один удар ножем в шию. Після чого, побачивши кров та злякавшись за життя ОСОБА_4 , ОСОБА_5 викликала швидку медичну допомогу, яка доставила постраждалого до Нововодолазької ЦРЛ.
Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинила ОСОБА_4 колото різане поранення шиї, проникаюче в ліву плевральну порожнину з ушкодженням лівої легені, лівостороннім гемопневматораксом, що має одну вхідну колото різану рану на лівій передньобоковій поверхні шиї та раневий канал, направлений згори вниз, яке є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки в момент заподіяння згідно висновку судово медичної експертизи № 48-НВ/16 від 19.05.2016 року.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винною, пояснивши, що вона дійсно скоїла інкриміноване їй в вину кримінальне правопорушення при вищевикладених обставинах, щиро розкаялась у скоєному та заявила клопотання про слухання справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, про що надала письмову заяву, проти фактичних обставин у справі не заперечувала.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні надав пояснення зазначивши, що обставини злочину детально викладені у обвинувальному акті, вони ніким не оспорюються, додавши, що з потерпілою вони примирилися, ніяких претензій до неї він не має та просив суворо не наказувати.
Прокурор у судовому засідання також заявив клопотання про розгляд справи відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Зважаючи на повне визнання обвинуваченою своєї провини, а також те, що вона не ставить під сумнів фактичні обставини справи, а також правильність розуміння нею змісту цих обставин, у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції ОСОБА_5 .
При встановленні порядку і об`єму дослідження доказів, суд, з врахуванням думки учасників процесу і заявою самої обвинуваченої про те, що немає підстав для дослідження всіх доказів у справі в зв`язку із визнанням нею провини, вважає за необхідне в силу ст. 349 КПК України обмежитися допитом обвинуваченої і оголошенням матеріалів, які характеризують її особу. При цьому суд переконався в добровільності позиції учасників судового розгляду, роз`яснивши їм, що ті фактичні обставини справи, які ними не оспорюються, не можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 у вільній формі дала суду свої пояснення, чим повністю підтвердив свої первинні пояснення, дані в ході досудового слідства. Так по суті справи ОСОБА_5 пояснила, що дійсно 18 травня 2016 року починаючи з обіду, вони з ОСОБА_4 вживали спиртні напої. У вечері цього ж дня, близько 21 годин 00 хвилин, між ними виникла сварка із-за ревнощів з боку потерпілого, у ході якої вона схопила зі столу кухонний ніж та вдарила ОСОБА_4 в область шиї. Як це вийшло вона не пам`ятає, оскільки була в стані сильного алкогольного сп`яніння. Побачивши кров та злякавшись за життя ОСОБА_4 одразу викликала швидку медичну допомогу та направилась з потерпілим до лікарні. Про скоєне дуже шкодує, завірила суд, що надалі не допустить зі свого боку подібного роду проступків та просила суворо її не карати.
Суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 в інкримінованій їй в вину злочині повністю підтверджена, а її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Вивченням особи обвинуваченої, судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем проживання характеризується посередньо, має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не заміжня, на її утримані перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та надання первинної допомоги потерпілому одразу після вчинення злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.
При вирішенні питання про обрання міри покарання ОСОБА_5 , суд в сукупності оцінивши обставини справи, враховує характер і ступень суспільної небезпеки скоєного, механізм вчинення злочину, його тяжкість, обставини його вчинення, особу обвинуваченої, її відношення до наслідків свого діяння, а також те, що обвинувачена своїми діями, направленими на примирення дійшла до згоди з потерпілим, досягла з його боку порозуміння і який, в свою чергу, просить суд застосувати до обвинуваченої покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у відповідності з вимогами ст.ст. 50, 65 Кримінального кодексу України відносно законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також з метою виправлення та запобігання можливості вчинення нею нових злочинів, їй за скоєне необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті закону, що передбачає відповідальність за скоєний нею злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що перевиховання ОСОБА_5 та досягнення мети покарання, запобігання вчиненню нею нових злочинів можливе без її ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши останню від відбуття покарання з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених cт. 76 КК України.
Долю речових доказів по справі вирішити в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 7, 100, 337, 349, 368 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винною в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття призначеного покарання із іспитовим строком на три роки.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- не виїздити за межі України на постійне проживання без дозволу територіального органу Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області;
- повідомляти органи Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області про зміну місця мешкання, роботи або навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області.
Речові докази по справі: ніж кухонний, футболку ОСОБА_4 , кофту ОСОБА_5 , нігтьові зрізи, зразки крові та слини ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , рушник, два відрізи білої тканини, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Нововодолазького ВП ГУ НП в Харківській області знищити.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1