Ухвала іменем україни 07 липня 2016 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоОСОБА_1 , суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі з участю прокурора захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянула в судовому засіданні у м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на вирок Романівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 05 жовтня 2015 року щодо нього.

Вироком Романівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2015 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, в силу ст.89 КК України такого, що судимості не має,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладено обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Постановлено стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 7161,78 грн у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 20000 грн - моральної шкоди, а всього на загальну суму 27161,78 грн.

Постановлено стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 10000 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Постановлено стягнути із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в доход держави 562,35 грн витрат на проведення експертиз.

Як визнав встановленим суд, о 23 год 25 травня 2013 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік від магазину «Продукти», що розташований за адресою: вул. Гагаріна, с. Карпівці Чуднівського району Житомирської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, затіяли суперечку з ОСОБА_9 , який в цей час також перебував на вищевказаній території, в ході якої ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , гумовою палицею ПГ 783, яку йому перед цим передав його батько ОСОБА_7 , наніс один удар потерпілому в область лівої частини голови ззаду, та в момент падіння ОСОБА_9 наніс ще один удар кулаком правої руки, в якій утримував руків`я палиці, в область нижньої щелепи зліва, спричинивши при цьому останньому тілесні ушкодження у вигляді двохстороннього перелому тіла нижньої щелепи справа і кута зліва зі зміщенням, від чого ОСОБА_9 впав на землю.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , діючи уже спільно зі своїм батьком - ОСОБА_7 , продовжував наносити удари у різні частини тіла потерпілого ОСОБА_9 гумовою палицею, а ОСОБА_8 продовжував наносити удари руками і ногами по різних частинах тіла, чим спричинили потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Потерпілому ОСОБА_9 було нанесено не менше 20 ударів руками, ногами, гумовою палицею.

Своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, а ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, тобто заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 05 жовтня 2015 року вирок Романівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить судові рішення скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону судами обох інстанцій.

В обґрунтування наведеного вказує, що суд залишив без задоволення клопотання про часткове проведення судового слідства, зокрема, не дослідив докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, хоча заявлялось клопотання про їх дослідження, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції ( ч.3 ст.404 КПК України). Не було взято до уваги вирок Чуднівського районного суду Житомирської області про засудження ОСОБА_9 за спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та обставини, встановлені даним вироком.

Вважає, що судом не встановлено, які саме удари і хто їх спричинив потерпілому та ступінь їх тяжкості.

Крім того, вказує на відсутність в матеріалах провадження протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями місцевого суду.

Вирок суду першої та ухвала суду апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_8 в касаційному порядку не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи касаційної скарги засудженого та просив її задовольнити, прокурора, який частково підтримав доводи касаційної скарги засудженого, просив ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

У відповідності із ч.1 ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вирок повинен складатися з трьох частин вступної, мотивувальної і резолютивної (ст.370 КПК України).

Згідно з п.2 ч.3 ст.374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з положеннями п.2 ч.2 ст.412 КПК судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове рішення ухвалено незаконним складом суду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 КПК порядку визначення судді для розгляду справи.

За вимогами ч.3 ст.35 КПК визначення судді або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду.

З матеріалів провадження вбачається, що зазначене кримінальне провадження розглянуто суддею-доповідачем ОСОБА_10 .

Разом з тим, будь-яких даних про визначення автоматизованою системою документообігу суду вищевказаного складу суду в матеріалах провадження не міститься.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю в матеріалах провадження протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, підстав вважати вирок постановлений законним складом суду, колегія суддів не вбачає.

Вказані порушення кримінального процесуального закону є істотними та ставлять під сумнів правильність встановлення судом першої інстанції обставин кримінального правопорушення.

Крім того, місцевим судом належним чином не дано відповіді та залишено поза увагою доводи засудженого ОСОБА_7 про розмежування тілесних ушкоджень, завданих потерпілому, конкретно кожним із засуджених та ступінь їх тяжкості.

Тобто, мотивувальна частина обвинувального вироку містить формулювання обвинувачення, яке не є конкретним, що суперечить вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України.

Дані порушення місцевого суду були залишені поза увагою апеляційним судом.

Наведені обставини свідчать про порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку із чим судові рішення підлягають скасуванню і призначенню нового розгляду у суді першої інстанції, у ході якого слід усунути вказані недоліки, перевірити доводи, викладені в скаргах, врахувати обставини встановлені у вироку та ухвалі щодо ОСОБА_9 , та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, підтверджених доказами, в залежності від встановленого прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Крім того, в порядку ч.2 ст.433 КПК України вирок суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню з аналогічних підстав.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Романівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 05 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 та в порядку ч.2 ст.433 КПК України щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)
_________________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_1