В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.10.2016 Справа №607/9986/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002604 від 28 липня 2016 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ярівка, Горохівського району, Волинської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1 , пенсіонерки, раніше судимої:

-30.08.2013 року Залізничинм районним судом м. Львів за ч. 2 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 70 України до покарання у вигляді позбавленням волі терміном 1 рік 6 місяців;

-04.04.2014 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-12.06.2014 року згідно п. 2 ст. 1 Закону України «Про амністію від 08.04.2016 року звільнена Чортківським районним судом від відбування покарання.

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2016 року близько 12 години 06 хвилин у ОСОБА_3 ,, яка перебувала у торговому місці №2 ринкового комплексу для продажу овочевої продукції, що знаходиться на вул. Митрополита Шептицького, 26 Б в м. Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у торговому місці №2 ринкового комплексу для продажу овочевої продукції, що знаходиться на АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, узяла в руки дві пляшки олії ємкістю 5 літрів кожна торгової марки «Щедрий дар» вартістю 152,73грн. та трогової марки «Стожар» вартістю 156, 51 грн., які на праві власності належать ОСОБА_6 , і тримаючи вказаний товар у руках, намагалася покинути торгове місце №2 ринкового комплексу для продажу овочевої продукції.

Однак, ОСОБА_3 злочин не закінчила через причини, що не залежали від її волі, оскільки була виявлена та затримана на місці вчинення злочину потерпілим ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями ОСОБА_3 , намагалась завдати ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 309, 24грн.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнала в повному обсязі та пояснила, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, 27 липня 2016 року, близько 12 години 06 хвилин, перебуваючи у торговому місці №2 ринкового комплексу для продажу овочевої продукції, що знаходиться на вул. Митрополита Шептицького, 26Б в м. Тернополі, взявши в руки дві пляшки олії ємкістю 5 літрів кожна торгової марки «Щедрий дар» та торгової марки «Стожар» намагалась їх викрасти, однак була затримана власником ОСОБА_6 .. Вину визнає у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд не позбавляти її волі, злочин вчинила через збіг тяжких життєвих обставин.

Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної, а саме її особу, обставини вчинення кримінального правопорушення, і вважає обрати їй покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі з призначенням строку наближеного до мінімального.

При цьому, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а саме те, що вона у вчиненому щиро розкаялася, відшкодувала заподіяну шкоду, її скрутне матеріальне становище, позитивні характеристики по місцю проживання, те, що вона являється пенсіонером, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, її слід зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Під час досудового розслідування обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1