Справа№ 524/103/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2016 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:
- 08.02.1982 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.141 КК України, засуджений до позбавлення волі на термін 2 роки;
- 11.11.2011 року Октябрським районним судом м. Полтава за ч.3, ч.4 ст.190, ст.70 КК України, засуджений до позбавлення волі на термін 7 років з додатковим покаранням у вигляді конфіскація майна;
- 22.01.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.190 КК України, засуджений до штрафу у сумі 850 гривень, штраф сплачений;
ВСТАНОВИВ:
На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 14.12.2014 близько 21:50 години громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля входу до бару «Ельф», що розташований по вулиці Київській, буд. 3-в у м. Кременчуці, побачив у своєї знайомої ОСОБА_6 мобільний телефон LG білого кольору, яка тримала його у руках та намагалася викликати таксі. В цей час у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, громадянин ОСОБА_5 , підбіг до громадянки ОСОБА_6 та з її руки вихватив мобільний телефон марки LG білого кольору. З викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 громадянці ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на суму 1000 (одна тисяча) гривень.
20 квітня 2015 року слідчим СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 складено письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та у відповідності до ст. 111, 112 КПК України повідомлено про оголошення йому підозри.
ОСОБА_5 - обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: допитом підозрюваної ОСОБА_6 ; протоколом впізнання особи по фотознімку; довідкою з ломбарду;
22 квітня 2015 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.
23 квітня 2015 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 заведено ОРС «Розшук» за №29/15.
Заслухавши прокурора, яка підтримала внесене клопотання, дослідивши матеріали клопотання та доданих до нього документів, приходжу до наступних висновків.
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;.
Відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
15 липня 2016 року ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук, що підтверджується довідкою Інтерполу.
За ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
ОСОБА_5 , як встановлено в ході досудового розслідування, не має постійного законного джерела доходів, переховується від органів досудового розслідування, тобто є ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Зазначені вище докази доводять наявність обґрунтованої підозри щодо скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України, а наявність ризиків в сукупності з обґрунтованою підозрою, в силу частини 2 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України є підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим у клопотанні та доданих документах, та прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, згідно з вимогами ст.178 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, не працює та не має жодних офіційних заробітків, його сімейний стан, вік та стан здоров`я, оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання вказаних ризиків, з урахуванням наведених обставин, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Так, пункт 79 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Пункт 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» передбачає, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
За таких обставин клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває у міжнародному розшуку підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який перебуває у міжнародному розшуку, запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 діб.
Строк запобіжного заходу рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_5 на території України.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1