АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1367/16 Справа № 205/2323/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

заявника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 1997 року.

В обґрунтування ухвали судом зазначено, що правила, закріплені у ст.72 КК України, поширюються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, тоді як довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 , не погодившись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, просить скасувати її повністю як незаконну і необґрунтовану у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року за № 838-VIII, та постановити нову ухвалу, якою у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення 1 рік, 2 місяці та 16 днів за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 1997 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, відмовляючи у зарахуванні засудженому ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, неправильно розтлумачив положення статті 72 КК України та зміст Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», які не передбачають жодних обмежень для застосування його положень тільки на осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, а і поширюються на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. Крім того, зазначає, що було порушено його права, оскільки судом його не було повідомлено про розгляд вищезазначеного клопотання.
Вважає, що обмеження у застосуванні положень Закону до засуджених до довічного позбавлення волі це також запровадження дискримінаційних підходів, що визнається порушенням Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, застосування положень цього Закону суттєво впливає на обсяг реалізації засудженим своїх прав, оскільки встановлені правила зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання мають істотне значення для визначення відбутого засудженим строку покарання для звернення із клопотанням про помилування.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили їх задовольнити, прокурора, яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає часковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, в судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань.
Цих вимог кримінально-процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 звернулась до суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання на підставі вимог ч. 5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року.
Проте, суд першої інстанції в супереч вимог ч. 4 ст. 539 КПК України не викликав у судове засідання заявника та засудженого та розглянув клопотання без їх участі, а тому колегія суддів погоджується із доводами засудженого щодо порушення його права на участь в судовому засіданні під час розгляду клопотання.
Отже, суд допустив істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути клопотання ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , і постановити законне та обґрунтоване судове рішення.
При новому судовому розгляді суду першої інстанції необхідно перевірити доводи апеляції засудженого ОСОБА_8 , усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінально-процесуального закону.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляції засудженого та скасування постанови суду з направленням кримінального провадження щодо ОСОБА_8 на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 405,407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4