Справа № 583/787/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2016 року старший слідчий СВ Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про накладення арешту на домоволодіння АДРЕСА_1 , 51/100 частина якого на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 з метою можливості відшкодування шкоди потерпілому, а також для забезпечення цивільного позову.
Клопотання обґрунтоване тим, що 20.12.2015 року до Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) Головного управління Національної поліції в Сумській області надійшло повідомлення про те, що 20.12.2015 року близько 02:30 год. біля кафе «На бульварі» в м. Охтирка Сумської області громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було нанесено тілесні ушкодження. В ході досудового розслідування встановлено, що 20.12.2015 року близько 02:00 год. біля кафе «На бульварі» по вул. Жовтневій в м. Охтирка Сумської області між ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та потерпілим ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 на вулиці на майданчику біля будівлі кафе умисно наніс один удар рукою та один удар ногою в живіт ОСОБА_7 , не маючи при цьому наміру на позбавлення його життя. В результаті вказаних вище протиправних дій ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота, розриву брижі тонкого кишечнику, гематоми брижі тонкого кишечника, внутрішньочеревної кровотечі тяжкого ступеню, гемологічного шоку 2 ступеню, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 556 від 24.12.2015 згідно з пунктом 2.1.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Згідно інформаційної довідки КП «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» №134 від 09.03.2016 року підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності належить 51/100 частина домоволодіння АДРЕСА_1 . З метою забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні та відшкодування шкоди потерпілому, є необхідність в накладення арешту на майно підозрюваного.
У судовому засіданні старший слідчий СВ Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, крім того просив суд також врахувати, що арешт майна є необхідним для забезпечення цивільного позову, який потерпілий має намір подати до закінчення досудового розслідування та можливої конфіскації майна по кримінальному провадженню.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання старшого слідчого підтримав та пояснив, що 12.03.2016 року ним подано позовну заяву в інтересах держави в особі Управління фінансів Охтирської міської ради про відшкодування шкоди, завданої державні внаслідок кримінального правопорушення, в якій він просить стягнути з ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 3389,16 грн. за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 від кримінального правопорушення. А тому вважає, що арешт майна є необхідним по даному кримінальному провадженню для забезпечення цивільного позову.
Представник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання заперечував, вказавши, що, по-перше, санкція ст. 121 ч.1 КК України не передбачає конфіскації майна, по-друге, слідчим не надано доказів щодо вартості 51/100 частини домоволодіння, на яке прохають накласти арешт, не доведено наявності обґрунтованого розміру цивільного позову, поданого прокурором.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення слідчого, прокурора, представника підозрюваного, вважаю, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майна, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Відповідно до ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч.3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням ; докази факту завданої шкоди і розміри цієї шкоди.
Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду клопотання в суді про накладення арешту майна потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов не заявлено.
12.03.2016 року прокурором Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення коштів у сумі 3389,16 грн. за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 на користь управління фінансів Охтирської міської ради.
В той же час суду не надано доказів щодо вартості 51/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , а тому суд в судовому засіданні не може оцінити наявності обґрунтованого розміру цивільного позову, що є підставою для арешту майна підозрюваного як це зазначено в ч.6 ст. 170 КПК України.
Крім того, санкція ч.1 ст. 121 КК України не передбачає додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна обвинуваченого.
Враховуючи вищенаведене вважаю, що на даний час відсутні підстави для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 175 КПК України, -
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 про накладення арешту на про накладення арешту на домоволодіння АДРЕСА_1 , 51/100 частина якого на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя Охтирського
міськрайонного суду: ОСОБА_1