Справа № 573/763/16-к
Провадження № 1-кп/577/181/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2016 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
- за ст.187 ч.4 КК України,
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_6 в лютому 2016 року в с. Новопетрівка Білопільського району Сумської області скоїв розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло та вчинений із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .
Злочин було скоєно при таких обставинах:
Обвинувачений ОСОБА_6 , дізнавшись 17 лютого 2016 року від ОСОБА_9 , що його знайомий ОСОБА_8 отримав пенсію, вирішив незаконно заволодіти його грошовими коштами. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном із застосування насильства, обвинувачений ОСОБА_6 , заздалегідь приготувавши дерев`яну палицю, 20 лютого 2016 року близько 20 год прибув до домогосподарства ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , підійшов до двору, викликав господаря з будинку і, коли той підійшов до хвіртки, попросив у нього цигарку, на що ОСОБА_8 відповів, що цигарок він не має і , розвернувшись спиною до ОСОБА_6 , зайшов знову у двір та направився до ганку будинку, а обвинувачений ОСОБА_6 цей час, переконавшись, шо його дії є непомітними , попрямував за потерпілим ОСОБА_8 і, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом нападу, вдарив ОСОБА_8 заздалегідь приготованою палицею по голові, від чого останній впав і, не зупиняючись на скоєному, наніс ще чотири удари в область голови, які припали також і по зовнішній стороні обох долонь, оскільки ними потерпілий прикривав голову , захищаючись від ударів, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляд травм головиі: ран в тім`яно - скроневій ділянці зліва, на задньо - тім`яній ділянці потилиці зліва, в нижньо - тім`яній ділянці справа - два спричинивши закриту черепно - мозкову травму; забій головного мозку тяжкого ступеню, субарахноїдальний крововилив, множинні забійні рани голови, які згідно висновку судової медичної експертизи № 24 від 30 березня 2016 року відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя, а також пошкодження у вигляді відкритого перелому 2-3 пальців правої кисті, які відносяться до категорії середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 дня, множинні забійні рани обох кистей, пошкодження у вигляді ран лівої кисті: на задній поверхні основної фаланги II пальця лівої кисті, на задній поверхні основної фаланги III пальця лівої кисті, на задній поверхні лівої кисті, на задній поверхні лівого променево - зап`ястного суглобу, які відносяться до категорії легких. А після цього обвинувачений ОСОБА_6 , продовжуючи протиправні дії, направлені на заволодіння коштами, затягнув потерпілого без його дозволу до будинку, посадив його на диван і почав вимагати гроші, в результаті чого потерпілий ОСОБА_8 дістав 200 гривень, які мав при собі і зберігав у шкарпетці, та передав їх обвинуваченому ОСОБА_6 . Заволодівши незаконно вказаними коштами, обвинувачений ОСОБА_6 припинив свої протиправні дії та, отримавши реальну можливість розпоряджатися отриманими коштами в сумі 200 гривень на власний розсуд, пішов з місця вчинення злочину у с. Куянівка Білопільського району.
Таким чином обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України-напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло та вчинений із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину визнав повністю та показав, що 17 лютого 2016 року в ході спілкування зі знайомим ОСОБА_9 дізнався, що їх спільний знайомий ОСОБА_8 отримав пенсію, після чого у нього виник умисел на заволодіння його коштами. 20 лютого 2016 року взяв з собою палицю, щоб мати можливість нею нанести удари потерпілому, та близько 20 години прийшов до двору ОСОБА_8 , викликав його на вулицю, постукавши у вікно, а , коли той підійшов до хвіртки, попросив у нього закурити, на що ОСОБА_8 відповів, що цигарок у нього не має і пішов до ганку будинку. А він також попрямував за потерпілим і заздалегідь приготованою палицею вдарив останнього по голові, від чого той впав, а він наніс ще 4 удари в область голови, які припали і по руках, оскільки потерпілий захищався ними, потім затягнув потерпілого до будинку, де посадив на диван і почав вимагати гроші. ОСОБА_8 дістав 200 гривень, які мав при собі у шкарпетці та передав їх йому. Після того він припинив свої дії .Отримавши 200 гривень пішов звідти у с. Куянівка Білопільського району , де і витратив гроші на власний розсуд. У вчиненому розкаюється, жалкує, що так трапилося, вибачився перед потерпілим. Просить суворо не карати. Злочин вчинив, тому що були потрібні гроші, але після цього він проаналізував ситуацію, що склалася і зробив висновки для себе. Цивільний позов прокурора визнає і згодний відшкодувати ці витрати.
Показання обвинуваченого з приводу пред`явленого обвинувачення узгоджуються з фактичними обставинами , які ним не оспорюються.
Крім повного визнання себе винуватим, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину доводиться наступними доказами.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 24 від 30 березня 2016 року вбачається, що у потерпілого малися пошкодження у вигляді травми голови, які відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя; пошкодження у вигляді переломів кісток правої кисті, які відносяться до категорії середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 дня; пошкодження у вигляді ран лівої кисті, які відносяться до категорії легких (а.п. 136-137, т.2).
З протоколів проведення слідчого експерименту з обвинуваченим від 23 лютого 2016 року та з потерпілим від 14.04.2016 року вбачається, що вони показали : обвинувачений-як наносив удари потерпілому та вказав на їх кількість, а потерпілий- які ушкодження отримав і їх показання в цій частині узгоджуються(а.п. 94-109, 112-118 т. 2).
З протоколу одночасного допиту потерпілого і обвинуваченого від 08.04.2016 року та відеозапису цієї слідчої дії, дослідженого під час судового розгляду вбачається, що потерпілий не виключає, що події 20 лютого 2016 року під час розбійного нападу на нього з боку обвинуваченого здійснювалися саме таким чином, як зазначив обвинувачений (а.п. 87-92).
З протоколу огляду місця події від 23.02.2016 року вбачається, що місцем вчинення злочину є будинок за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає потерпілий, і звідти вилучені речові докази зіскоб фарби зі стіни з речовиною бурого кольору, одяг, дерев`яну палицю з цвяхами, які в подальшому були використані при проведенні експертиз (а.п. 27-46).
Так, згідно висновків експерта № 296 від 28.03.2016 року, № 297 від 28.03.2016 , № 295 від 28.03.2016 року , № 293 від 30.03.2016 року, № 294 від 04.04.2016 року вбачається, що кров на джемпері , брюках , куртці потерпілого, наволочці належить йому, кров на стіні будинку, належить потерпілому (а.п. 152-154,158-160,164-166,170-172,176-178).
Згідно довідки КЗ Білопільської ЦРЛ ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні знаходився з 21.02.2016 року по 14.03.2016 року та вартість його лікування доводить позовні вимоги прокурора, який заявив позов в інтересах держави. (а.п. 69 т.1).
Аналізуючи досліджені докази та показання самого обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими та такими, що логічно узгоджуються між собою, і у своїй сукупності в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні нападу з метою заволодіння майном (розбою), поєднаного з проникненням у житло та вчиненого із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .
Таким чином винуватість ОСОБА_6 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 на психіатричному чи наркологічному обліку не перебуває, вважається особою, раніше не судимою в силу ст. 89 КК України, злочин, який вчинив, є особливо тяжким.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено. Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття у вчиненному, активне сприяння розкриттю злочину, не характеризується негативно за місцем проживання, що потерпілий претензій не має.
Приймаючи до уваги обставини справи і наставші наслідки, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства, в той же час, враховуючи обставини, які знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, встановлені пом`якшуючі обставини та відомості про особу обвинуваченого, що він щиро розкаявся у вчиненному, активно сприяв розкриттю злочину, що потерпілий претензій не має, його характеристику за місцем проживання, вважає можливим при призначенні покарання ОСОБА_6 обрати його у мінімальному розмірі, передбаченому в санкції ст. 187 ч. 4 КК України - у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна . На думку і переконання суду таке покарання ОСОБА_6 буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненому злочині, підлягає задоволенню цивільний позов прокурора, який здійснює процесуальне керівництво, в інтересах держави в особі Фінансового управління Білопільської районної державної адміністрації Сумської області про стягнення витрат за лікування потерпілого від злочину, в розмірі, заявленому прокурором та визнаному обвинуваченим, який належно підтверджується на суму 9655 гривень 80 копійок.
Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченому, враховуючи позицію прокурора з цього приводу, тяжкість вчиненого злочину, покарання, яке передбачене за вчинений злочин, відомості про особу обвинуваченого, що не має постійного місця проживання та реєстрації, сталих сімейних зв`язків,не працював, суд дійшов висновку про необхідність залишення ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але на строк, що не перевищує двох місяців.
Питання про речові докази підлягає вирішенню згідно зі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 183, 370, 374 КПК України,
Ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.4 КК України і призначити йому покарання у виді восьми років позбавлення волі із конфіскацією майна, крім житла.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою, але на строк, не більше ніж до 04 серпня 2016 року до 24 години. Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 24 лютого 2016 року, з часу застосування, зарахувати у строк покарання час його попереднього ув`язнення з 24 лютого 2016 року до цього часу, 06 червня 2016 року, відповідно до ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов прокурора, який здійснює процесуальне керівництво, в інтересах держави в особі Фінансового управління Білопільської районної державної адміністрації Сумської області про стягнення витрат на лікування потерпілого на суму 9655 гривень 80 копійок задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Фінансового управління Білопільської районної державної адміністрації Сумської області 9655 (дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять ) гривень 80 копійок витрат на лікування потерпілого.
Речові докази: зіскоб фарби з речовиною бурого кольору, дерев`яну палицю з нашаруванням бурого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції ГУ НП в Сумській області знищити; спортивні брюки, куртку,светр потерпілого ОСОБА_8 та наволочку, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції ГУ НП в Сумській області повернути ОСОБА_8 ; куртку ,брюки обвинуваченого ОСОБА_6 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції ГУ НП в Сумській області повернути ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим , який перебуває під вартою, протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1