ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/618/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 30.04.2016 приблизно о 04 годині 45 хвилин, за попередньою змовою із особою (матеріали відносно якої виділено у кримінальне провадження № 0006359, обвинувальний акт по якому 15.06.2016 направлено до Дарницького районного суду м. Києва) знаходячись за адресою: місто Київ, вулиця Малоземельна, 75, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито, умисно, з корисливих мотивів, з метою вилучення чужого майна, викрали у ОСОБА_5 мобільний телефон «Нокіа» модель 1280 чорного кольору, вартістю 300 грн., а також гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1500 грн.

Так, ОСОБА_4 за попередньою змовою із даною особою 30.04.2016 приблизно о 04 годині 45 хвилин, перебуваючи за адресою: місто Київ, вул. Малоземельна, 75, помітили ОСОБА_5 , який йшов у напрямку до будівництва по вулиці Малоземельній у м. Києві. В цей час у особи (матеріали відносно якої виділено у кримінальне провадження № 0006359, обвинувальний акт по якому 15.06.2016 направлено до Дарницького районного суду м. Києва), з метою власного збагачення, виник умисел на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке належить ОСОБА_5 , та останній запропонував ОСОБА_4 , діючи згідно розробленого плану та розподілених ролей відкрито викрасти майно із застосуванням насильства у ОСОБА_5 . Погодившись на пропозицію даної особи, ОСОБА_4 вступив таким чином у попередню злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, особа (матеріали відносно якої виділено у кримінальне провадження № 0006359, обвинувальний акт по якому 15.06.2016 направлено до Дарницького районного суду м. Києва) підійшла до ОСОБА_5 та почала наносити руками удари в область обличчя, від яких останній відчував різкий біль. Помітивши, що потерпілий ОСОБА_5 , почав оборонятися від ударів вищезазначеної особи, ОСОБА_6 підбіг до ОСОБА_5 та почав наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла, від яких потерпілий ОСОБА_5 впав на землю. Подолавши таким чином опір ОСОБА_5 , дана особа, шляхом ривка зняла куртку із ОСОБА_5 та відкрито викрала із внутрішньої кишені куртки гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1500 грн. Після цього, до потерпілого ОСОБА_5 підійшов ОСОБА_6 та відкрито викрав із зовнішньої кишені куртки мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору, вартістю 300 грн.

Відкрито викравши майно ОСОБА_5 , за попередньою змовою, ОСОБА_6 із особою (матеріали відносно якої виділено у кримінальне провадження № 0006359, обвинувальний акт по якому 15.06.2016 направлено до Дарницького районного суду м. Києва) з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав у повному обсязі та показав, що вчинив злочин передбачений ст.186 КК України при обставинах зазначених в обвинувальному акті.

Також обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося у вчиненому щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 поза розумним сумнівом знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд враховує його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше в силу ст.89 КК України не судимий, однак до кримінальної відповідальності притягується не вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений, офіційно не працює, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, тому покарання йому необхідно призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.186 КК України. Також враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину та щире каяття суд вважає, що його на підставі ст.75 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку 3 роки, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.65,66,67,75,76 КК України, ст.342-380 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази по кримінальному провадженні мобільний телефон «Нокіа 1280», акумулятор живлення «Леново», грошові кошти передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у власності останнього.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: