Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7307/16-к
У Х В А Л А

21 жовтня 2016 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 від 28 липня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000297 від 26 грудня 2014 року,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_5 звернувся в суд із скаргою на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 від 28 липня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000297 від 26 грудня 2014 року.

Скаргу обґрунтовує тим, що постановою старшого слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 від 28 липня 2016 року закрите кримінальне провадження № 0000297 від 26 грудня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України, у зв`язку з відсутністю у діях працівників Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області, які 25 грудня 2014 року проводили затримання ОСОБА_5 , обов`язкових ознак даного складу кримінального правопорушення.

Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята за неповного дослідження обставин справи, а саме: постанову винесено виключно на підставі свідчень працівників міліції та не враховано свідчення свідка ОСОБА_7 ; внаслідок суперечливості в показах працівників міліції, невідповідності їх показів показам свідка ОСОБА_7 та потерпілого, виникла ситуація, за якої слідчий, щоб зробити об`єктивний та неупереджений висновок про наявність чи відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України, повинен був усунути розбіжності між показами різних свідків та самого потерпілого шляхом проведення слідчого експерименту, а також одночасного допиту фігурантів даної справи.

Якщо спиратися на покази потерпілого (що в нього не було зброї) та покази свідка ОСОБА_7 (яка не бачила зброї у потерпілого саме під час пострілів у потерпілого), врахувати висновки дактилоскопічної експертизи, з якої вбачається, що на обрізі не виявлено слідів пальців рук ОСОБА_5 , сам обріз не вилучали у ОСОБА_5 , а знайшли в ході ОМП, логічним є висновок, що у ОСОБА_5 не було зброї (обріза мисливської рушниці) в момент застосування до нього зброї працівником міліції. Таким чином, за будь-яких обставин ОСОБА_5 не створював загрози життю та здоров`ю працівників правоохоронних органів та/або інших громадян тим, що просто тікав від працівників міліції, не маючи при собі жодної зброї.

Так, згідно ч.2 ст. 365 КК України, дії працівників, які брали участь у затриманні ОСОБА_5 , а саме тих, які стріляли в ОСОБА_5 полягають у перевищені влади або службових повноважень, тобто умисному вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень (ст.ст. 12,15,15-1 Закону України «Про міліцію») якщо вони супроводжувалися застосуванням зброї, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам громадян (вогнепальні поранення ніг потерпілого). Тобто, підстав, на які вказують положення Закону України «Про міліцію» (чинного на момент скоєння кримінального правопорушення), а саме наявності озброєного опору, погроз застосування зброї, наявності загрози життю та здоров`ю працівників правоохоронних органів та/або інших громадян не було в момент затримання ОСОБА_5 .

Крім того, зазначену постанову винесено на підставі доказів, здобутих із порушенням КПК України.

Так, наявні у справі судово-медична та судово-балістична експертизи проведенні із порушенням порядку та методичних рекомендацій до проведення судових експертиз. В матеріалах справи містяться копії протоколів слідчих дій, що свідчать про порушення принципу безпосередності у проведенні досудового розслідування.

Крім того, слідчим проігноровано вказівки слідчої-судді ОСОБА_8 , викладені в ухвалі Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2015 року, в якій зазначалося про необхідність проведення одночасного допиту потерпілого та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з кожних із них окремо, за наявності розбіжностей між показами потерпілого та вказаними працівниками правоохоронних органів.

Просив суд скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 від 28 липня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000297 від 26 грудня 2014 року, матеріали кримінального провадження направити прокурору Черкаської області для організації досудового розслідування. Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000297 від 26 грудня 2014 року здійснити ряд слідчих дій.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його представник - адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, просили її задовольнити, з підстав, викладених вище.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено повно та об`єктивно, а тому підстав для задоволення скарги не вбачається.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В судовому засіданні встановлено що, в провадженні старшого слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 перебувало кримінальне провадження № 0000297 від 26 грудня 2014 року, внесене до ЄРДР за фактом того, що 25 грудня 2014 року близько 23 год. 45 хв. у дворі будинку АДРЕСА_1 працівники УМВС України в Черкаській області під час затримання ОСОБА_16 , який розшукувався за підозрою у вчиненні рядку кримінальних правопорушень на підставі ухвали суду, застосували вогнепальну табельну зброю, в результаті чого ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження.

28 липня 2016 року старший слідчий СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 за результатами проведеного досудового розслідування прийняв рішення про закриття кримінального провадження № 0000297 від 26 грудня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, у зв`язку з відсутністю у діях працівників Придніпровського РВ м. Черкаси УМВС України в Черкаській області, які 25 грудня 2014 року проводили затримання ОСОБА_5 , обов`язкових ознак даного складу кримінального правопорушення.

На обґрунтування прийнятого рішення слідчим в постанові вказано на те, що у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 р. №8 (зі змінами, внесеними постановою від 3 грудня 1997 р. № 12) «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», вказано на те, що правомірне застосування працівником міліції, членом громадських формувань з охорони громадського порядку, військовослужбовцем до правопорушника фізичного впливу, спеціальних засобів або зброї виключає відповідальність за заподіяння шкоди (п. 4 постанови).

У пункті 6 постанови від 26 квітня 2002 р. № 1 Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, «що представники влади, працівники правоохоронних органів, члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовці не підлягають кримінальній відповідальності за шкоду, заподіяну при виконанні службових обов`язків по запобіганню суспільно небезпечним посяганням і затриманню правопорушників».

Крім того ч.5 ст.36 КК України зазначає, що не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальна відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про міліцію» міліція має право застосовувати заходи фізичного впливу, спеціальні засоби і вогнепальну зброю у випадках і в порядку, передбачених цим Законом. Застосуванню сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї повинно передувати попередження про намір їх використання, якщо дозволяють обставини. Без попередження фізична сила, спеціальні засоби і зброя можуть застосовуватися, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю громадян чи працівників міліції.

Стаття 15 Закону (Застосування вогнепальної зброї) вказує на те, що працівники міліції як крайній захід мають право застосовувати вогнепальну зброю у випадках захисту громадян від нападу, що загрожує їх життю і здоров`ю, а також звільнення заложників, а також для затримання особи, яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також озброєної особи, яка погрожує застосуванням зброї та інших предметів, що загрожує життю і здоров`ю працівника міліції.

Крім того, згідно ст. 15-1 Закону (Гарантії особистої безпеки озброєного працівника міліції) працівник міліції має право оголити вогнепальну зброю і привести її у готовність, якщо вважає, що в обстановці, яка склалася, можуть виникнути підстави для її застосування. При затриманні злочинців чи правопорушників або осіб, яких працівник міліції запідозрив у скоєнні злочинів чи правопорушень, а також при перевірці документів у підозрілих осіб, працівник міліції може привести у готовність вогнепальну зброю, що є попередженням про можливість її застосування. Спроба особи, яку затримує працівник міліції із вогнепальною зброєю в руках, наблизитись до нього, скоротивши при цьому визначену ним відстань, чи доторкнутись до зброї, дають працівникові міліції право застосувати вогнепальну зброю.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України, а саме перевищення влади або службових повноважень характеризується трьома обов`язковими ознаками: діянням; наслідками, що виявляються в істотній шкоді чи тяжких наслідках правам, свободам та інтересам фізичних, юридичних осіб або державним чи громадським інтересам; причинним зв`язком між діянням і наслідками.

Таким чином, всебічним, повним та неупередженим дослідженням всіх обставин кримінального провадження встановлено, що обов`язкові ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України відсутні.

Так, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2,284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки: відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона); або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000297 від 26 грудня 2014 року вбачається, що допитаний 5 січня 2015 року в приміщенні Черкаської міської лікарні №3 ОСОБА_5 пояснив, що 25 грудня 2014 року близько 23.10 год. він, разом із своїм товаришем ОСОБА_17 виходив з будинку АДРЕСА_1 та направився до свого автомобіля Ауді 80. Коли зайшов за будинок, то побачив, що до нього рухається автомобіль із ввімкненим світлом. Йому засліпило очі і він побачив, як до нього підбігають 3 особи з автоматами. Він почав бігти до під`їзду №1 будинку 31. Коли він біг то почув близько 6 пострілів. Коли він був навпроти 3-го під`їзду даного будинку, то йому влучили в праву та ліву ногу. Коли він біг то дістав обріз з метою закинути його від себе, що і зробив. Також він викинув і рюкзак де були патрони. Також повідомив, що при його затриманні була присутня його сусідка ОСОБА_18 (т.1.а.112-114).

В подальшому, додатково допитаний 22 квітня 2016 року потерпілий ОСОБА_5 пояснив що при його затриманні біля його будинку працівниками міліції ніякої зброї при собі не мав і будь-якого наміру в когось стріляти при собі також не мав. З приводу зміни своїх показів, які він надавав першочергово 5 січня 2015 року у лікарні, що наявності у нього зброї, то вони надані у післяопераційний період та під тиском працівників міліції (т.2 а.270).

При цьому суддя враховує, що операція ОСОБА_5 була проведена 26 грудня 2014 року, а будь-яких доказів, які свідчать про тиск працівників міліції при допиті ОСОБА_5 5 січня 2015 року ним не надано.

Разом з тим, як вбачається з протоколу огляду місця події від 26 грудня 2014 року, між 4 та 5 під`їздом будинку АДРЕСА_1 на асфальтному покритті, на відставні 4,8 м. від в`їзду до під`їзду №5 та на відстані 6,3 м. від в`їзду до під`їзду №4 знаходиться обріз мисливської рушниці, гачок знаходиться у спущеному положенні. Також, в цьому місті знаходиться рюкзак чорного кольору, в якому знаходяться 4 патрони до мисливської рушниці (т.1 а.5-16).

Згідно висновку експерта №1/217 від 16 березня 2015 року обріз мисливської рушниці, вилученої під час огляду місця події 26 грудня 2014 року, є гладкоствольною вогнепальною зброєю, є обрізом гладкоствольної одноствольної мисливської рушниці 16 калібру та придатний до стрільби ( т.1 а.174-178).

Допитаний як свідок ОСОБА_9 показав, що в ніч з 25 на 26 грудня 2014 року був задіяний під час затримання ОСОБА_19 , який перебував у розшуку за вчинення тяжких злочинів. Було встановлено, що ОСОБА_5 знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Згідно розробленого плану затримання гр. ОСОБА_19 він повинен був знаходитись біля магазину «Абсолют» по вул. Рябоконя та після виходу з під`їзду № 1 повідомити інших учасників групи про рух затриманого в його напрямку. Знаходився він через дорогу навпроти третього під`їзду будинку в якому перебував ОСОБА_20 . Знаходячись на місці він побачив, як особа схожа на Жуковського (комуфляжна куртка, спортивні чорні штани) вийшов із першого під`їзду та пішов за будинок. Також, він бачив, як до торця будинку підходить оперуповноважений ОСОБА_10 , який пішов слідом за ОСОБА_21 за будинок. Він також пішов в тому напрямку з метою забезпечення перекриття шляху у випадку повернення ОСОБА_19 назад. Через кілька секунд після того як ОСОБА_10 зайшов за будинок, він почув крик «Стій стрілять буду, міліція» після чого пролунало декілька пострілів, однак, яка саме кількість пострілів сказати на може. Відразу після пострілів із темряви на відстані близько 6-7 метрів від нього в його напрямку вибіг ОСОБА_20 , тримаючи в руках предмет схожий на обріз. Побачивши його ОСОБА_20 змінив напрямок руху намагаючись оббігти його справа та піднявши обріз направив його на нього, однак, він другою рукою вчиняв якісь дії з обрізом, він зрозумів, що він завершив його зарядження, або знімає із запобіжника, тому він привів у готовність табельну вогнепальну зброю. На вигук «стій» ОСОБА_20 не відреагував, та продовжував бігти направляючи на нього обріз та фактично порівнявся з ним, після чого він присів та здійснив два постріли по ногах ОСОБА_20 , після чого останній впав на землю. В подальшому підбігли працівники міліції та затримали ОСОБА_19 (т.2 а. 221-223).

Допитаний як свідок ОСОБА_10 показав, що 25 грудня 2014 року до нього прийшла ОСОБА_22 , яка повідомила, що її співмешканець ОСОБА_20 на даний час перебуває за місцем проживання по АДРЕСА_2 та при собі має обріз мисливської рушниці та гранату. За вказівкою заступника начальника УМВС начальника кримінальної міліції ОСОБА_23 вони отримали наказ затримати ОСОБА_19 на вулиці, тобто на відкритій місцевості, так як за оперативною інформацією у нього могла бути граната. Коли він забіг до торцевої сторони будинку, то побачив ОСОБА_19 який біг на нього (відстань була близько 30 метрів). В цей час він викрикнув «Стій та здавайся» на що той відповів нецензурною лайкою та дістав з рюкзака предмет схожий на обріз мисливської рушниці та навів в його сторону, після цього він зробив один постріл в гору і в цей момент почув звук схожий на спуск курків рушниці. Після його пострілу ОСОБА_20 ніяк не відреагував та почав бігти в сторону двору будинку АДРЕСА_1 . Він побачив, що за ОСОБА_21 біжить працівник спецпідрозділу ОСОБА_24 та щоб не попасти в працівника ОВС він відскочив в сторону будинку № 229 та здійснив 2 постріли ОСОБА_25 по ногам. Після першого пострілу ОСОБА_20 розвернувся спиною до нього, в цей час він здійснив другий постріл по ногам ОСОБА_25 , але він побіг в сторону сміттєзвалища, яке знаходиться в дворі будинку № 31. Коли він біг за ОСОБА_21 , то почув викрик «стій міліція» та 2 постріла. Потім він побачив, що ОСОБА_20 вибіг на проїзду частину ближче до під`їзду будинку АДРЕСА_1 і впав обличчям до землі, в цей час працівник спецпідрозділу ОСОБА_24 підбіг до ОСОБА_19 вибив ногою обріз в сторону та почав одягати наручники. Він побачив, що у ОСОБА_19 є поранення в ліву ногу та викликав швидку допомогу (т.2 а.228-229).

Допитані в якості свідків співробітники УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 (т.2 а.224-227), ОСОБА_12 (т.2 а.233-236), ОСОБА_13 (т.2 а. 241-244), ОСОБА_14 (т.2 а.237-240), ОСОБА_15 (т.1 а.148-153) підтвердили показання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо проведення затримання ОСОБА_5 та застосування табельної зброї.

Слідчим, під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000297 від 26 грудня 2014 року були оглянуті матеріали кримінального провадження №0002097 від 1 вересня 2014 року, за підозрою ОСОБА_5 підозрюють у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 146 КК України (т.1 а.225-267, т.2 а. 1-181 ).

У вказаному кримінальному провадженні 17 вересня 2014 року слідчим суддею Соснівського районного суду ОСОБА_26 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартого з правом внесення застави у розмірі 75 тис. грн. 30 липня 2014 року було внесено розмір застави, а останнього звільнено з під варти. 30 липня 2014 року у кримінальному провадженні слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси було обрано міру запобіжного заходу ОСОБА_5 цілодобовий арешт, та останньому було вдягнено засіб електронного контролю (браслет). 4 серпня 2014 року ОСОБА_20 пошкодив засіб електронного контролю та покинув місце свого проживання. Цього ж дня ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Допитаний у вказаному кримінальному провадженні 26 грудня 2014 року свідок ОСОБА_27 пояснив, що 25 грудня 2014 року до нього на телефон зателефонував ОСОБА_28 та попросив прийти до нього додому. Під час бесіди, ОСОБА_28 повідомив його, що має проблеми з правоохоронними органами і вразі його затримання застосує вогнепальну зброю (т.2 а. 24-26).

Допитана в цьому ж кримінальному провадженні 25 грудня 2014 року свідок ОСОБА_22 пояснила, що 24 грудня 2014 року вона прийшла до ОСОБА_5 за його місцем проживання в квартиру АДРЕСА_3 та залишилася в нього наніч. Вона побачила у ОСОБА_5 гранату, яка лежала на тумбочці та обріз мисливської рушниці з одним стволом, який лежав у чорному рюкзаку (т.2 а. 27-29, 124-127).

Допитана як свідок 26 грудня 2014 року ОСОБА_29 пояснила, що вона проживає в кв. АДРЕСА_4 з онукою ОСОБА_7 25 грудня 2014 року близько 23.30 год. вона почула постріли, та якраз в цей час повернулася додому її онука - ОСОБА_7 . Як тільки пролунали постріли, її онука ОСОБА_7 вибігла надвір а потом повернулася додому через деякий час. Потім їй стало відомо, що було затримано її сусіда ОСОБА_5 (т.2 а.37-38).

Допитаний 2 лютого 2015 року в цьому ж кримінальному провадженні в присутності адвоката ОСОБА_30 підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що під час його затримання працівниками міліції 25 грудня 2014 року в нього в рюкзаку знаходився обріз мисливської рушниці та набої, які він викинув у клумбу (т.2 а.128-130).

Матеріали кримінального провадження №0002097 від 1 вересня 2014 року слідчим оглянуто та виготовлено фотокопії, які долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000297.

Допитана 14 липня 2016 року як свідок ОСОБА_7 пояснила, що у кінці грудня 2014 року вона перебувала вдома в квартирі на 5 поверсі за адресою: АДРЕСА_5 сиділа за комп`ютером та займалася своїми справами. Близько 23 години ночі вона почула через напіввідкрите вікно галас людей на подвір`ї та швиденько підбігла до вікна та відкрила його повністю. Вона побачила свого сусіда ОСОБА_31 , якого вона впізнала по голосу та тілобудові, що саме він вигукував не пам`ятає, за ним бігли багато (більше 10 чоловік) невідомих людей у темному одязі, які викрикували нецензурні слова та кричали «Стій!». Дані події їй було дуже гарно видно бо на подвір`ї біля кутка будинку розміщений ліхтар, який освітлював значну територію. Потім ОСОБА_32 побіг за куток будинку, а невідомі люди за ним і їй не було видно, що далі там відбувалося. ОСОБА_7 побігла на кухню, вікно якої виходить на іншу сторону будинку, щоб поспостерігати далі за вказаними подіями. З вікна вона бачила, як ОСОБА_32 продовжував бігти, пролунали постріли і він упав. Вона подумала, що його вбили, але ОСОБА_32 почав кликати на допомогу і кричав: «Люди допоможіть!». Хто саме стріляв і з чого саме вона не бачила, а лише чула постріли. Потім вона швиденько вибігла на подвір`я і побачила, що ОСОБА_32 лежить на землі, на його ногах була кров. Невідомі чоловіки, які за ним гналися стояли навколо нього, знімали все на телефон та штовхали ногами по ногах ОСОБА_33 , на що останній говорив, що йому боляче. Чи мав щось при собі ОСОБА_5 при втечі від невідомих осіб ОСОБА_7 не бачила. Чи була у ОСОБА_5 при собі зброя у вигляді «обрізу» також не бачила (т.2 а.301-304).

Разом з тим, вважаю, що покази свідка ОСОБА_7 , викладені нею 14 липня 2016 року повністю спростовуються показами її баби ОСОБА_29 від 26 грудня 2014 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 щодо проведення слідчого експерименту за участі працівників міліції, які брали участь у затриманні ОСОБА_5 розглянуто, однак у задоволенні відмовлено, про що винесено постанову від 23 червня 2016 року. Вказана постанова була оскаржена ОСОБА_4 до Придніпровського районного суду м. Черкаси, проте ухвалою від 14 липня 2016 року у задоволенні скарги було відмовлено.

За таких обставин, приходжу до висновку про те, що 25 грудня 2014 року у працівників міліції на момент затримання ОСОБА_5 ,який був раніше судимий, підозрювався у вчиненні тяжких злочинів та перебував у розшуку, було достатньо підстав вважати, що він озброєний і дії ОСОБА_5 які він вчиняв з обрізом мисливської рушниці під час його затримання, створювали загрозу життю та здоров`ю працівників міліції, яку вони сприймали як реальну.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про міліцію» міліція має право застосовувати заходи фізичного впливу, спеціальні засоби і вогнепальну зброю у випадках і в порядку, передбачених цим Законом. Застосуванню сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї повинно передувати попередження про намір їх використання, якщо дозволяють обставини. Без попередження фізична сила, спеціальні засоби і зброя можуть застосовуватися, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю громадян чи працівників міліції.

Стаття 15 Закону України «Про міліцію» передбачено, що працівники міліції як крайній захід мають право застосовувати вогнепальну зброю у випадках захисту громадян від нападу, що загрожує їх життю і здоров`ю, а також звільнення заложників, а також для затримання особи, яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також озброєної особи, яка погрожує застосуванням зброї та інших предметів, що загрожує життю і здоров`ю працівника міліції.

Крім того, згідно ст. 15-1 вказаного Закону працівник міліції має право оголити вогнепальну зброю і привести її у готовність, якщо вважає, що в обстановці, яка склалася, можуть виникнути підстави для її застосування. При затриманні злочинців чи правопорушників або осіб, яких працівник міліції запідозрив у скоєнні злочинів чи правопорушень, а також при перевірці документів у підозрілих осіб, працівник міліції може привести у готовність вогнепальну зброю, що є попередженням про можливість її застосування. Спроба особи, яку затримує працівник міліції із вогнепальною зброєю в руках, наблизитись до нього, скоротивши при цьому визначену ним відстань, чи доторкнутись до зброї, дають працівникові міліції право застосувати вогнепальну зброю.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення, встановлення відсутності в діянні складу правопорушення, або невстановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Правові підстави визначені ст. 284 КПК України є вичерпними і не підлягають розширенню, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

На думку слідчого судді, під час проведення досудового розслідування слідчим виконані всі необхідні слідчі дії, направлені на встановлення об`єктивної істини по справі.

Крім цього, вважаю безпідставним посилання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про те, що слідчим під час проведення досудового розслідування проігноровано вказівки слідчої-судді ОСОБА_8 , викладені в ухвалі Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2015 року, в якій зазначалося про необхідність проведення одночасного допиту потерпілого та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з кожних із них окремо, оскільки вказані свідки своїми заявами відмовилися від проведення одночасного допиту з ОСОБА_5 .

Таким чином, суд вважає, що постанова органу досудового розслідування від 28 липня 2016 року про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою. Слідчим вірно дана оцінка встановленим обставинам справи та прийнято відповідне рішення про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Про прийняте рішення належним чином було повідомлено скаржника ОСОБА_5 .

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови старшого слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 від 28 липня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000297 від 26 грудня 2014 року.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 310, 395 КПК України, суд, -

ухвалив :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 від 28 липня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000297 від 26 грудня 2014 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 24 жовтня 2016 року о 8 год. 55 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1