Справа № 194/335/16-к
Провадження № 1-кп/194/45/16

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2016 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 січня 2016 року за № 0000029 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Тернівка Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні чотирьох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника обвинуваченої ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , в період часу з 16 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин 08 січня 2016 року, знаходячись в якості гостя в квартирі АДРЕСА_3 , по раптово виниклому умислу, скориставшись тим, що господар квартири ОСОБА_5 знаходився в кухонній кімнаті, переконавшись, що її дії ніхто не бачить, умисно, таємно, шляхом вільного доступу з шухляди мебельної стінки, розташованої в зальній кімнаті вказаної квартири, викрала чуже майно, що належить ОСОБА_5 , а саме - гроші в сумі 1900 грн. З викраденими грошима ОСОБА_3 з місця події зникла та розпорядилася ними на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1900 грн.

Також, ОСОБА_3 в період часу з 16 годин 00 хвилин до 18 годин 00 хвилин 09 січня 2016 року, знаходячись в якості гостя в квартирі АДРЕСА_3 , по раптово виниклому умислу, скориставшись тим, що господар квартири ОСОБА_5 знаходився в іншій кімнаті, переконавшись, що її дії ніхто не бачить, повторно, умисно, таємно, шляхом вільного доступу з поверхні холодильника, розташованого у кухонній кімнаті вказаної квартири, викрала чуже майно, що належить ОСОБА_5 , а саме - мобільний телефон марки «Nokia» модель «215 DS» чорного кольору ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 280-16 від 25 січня 2016 року складає 890 грн. 01 коп., в комплекті з сім-карткою мобільного оператора «МТС», вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 280-16 від 25 січня 2016 року складає 15 грн. З викраденим ОСОБА_3 з місця події зникла та розпорядилася ним на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 905 грн. 01 коп.

Під час досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 , 21 червня 2016 року було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно з угодою ОСОБА_3 під час судового провадження повністю визнала свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, 2 ст.185 КК України в обсязі підозри у судовому провадженні.

Також сторонами угоди було узгоджено, що при затверджені угоди ОСОБА_3 буде призначено за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців, на підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців, з застосуванням ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком один рік та з покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачена визнала себе винуватою, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, тобто угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачена та потерпілий під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування та прокуратури не зверталися. Зазначене в судовому засіданні підтвердили обвинувачена, потерпілий, захисник та прокурор.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема, вимогам ст.ст.63, 65, 75, 76 КК України, а також інтересам суспільства.

Обвинувачена ОСОБА_3 погоджується на призначення їй узгодженого покарання, а також будучи допитаною в судовому засіданні показала, що 08 січня цього року вона зайшла в гості до ОСОБА_5 . Вони сиділи на кухні й святкували. Вона запитала у ОСОБА_7 де можна взяти цигарки, на що той сказав, що в кімнаті. Вона декілька разів ходила в кімнату, й скориставшить тим, що була там сама, а господар квартири вже був сильно п`яний, вона викрала з шафи гроші в сумі 1900 грн. Також наступного дня аналогічним способом вона викрала у Кравцова мобільний телефон, який лежав на холодильнику. Спричинену шкоду вона вже відшкодувала. Тиску з боку працівників поліції та прокуратури на неї не було. Інших злочинів вона не вчиняла, у вчиненому розкаюється.

Також судом встановлено, що потерпілий та обвинувачена розуміють наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені в ст.473 КПК України.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченої, суд приходить до висновку, що в її діях мають місце склади злочинів, передбачених: - ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка); - ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує, що злочини, передбачені ч.1, 2 ст.185 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, а також особу обвинуваченої, яка посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судима в силу ст.89 КК України, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей 2009, 2011, 2014 та 2015 років народження, під час судового розгляду в повному обсязі відшкодувала потерпілому спричинену матеріальну шкоду.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів; - добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої по кримінальному провадженню, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження зазначеної угоди про примирення, укладеної між потерпілим та ОСОБА_3 .

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченої не було застосовано запобіжний захід під час досудового розслідування, та від прокурора не надійшло відповідне клопотання, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Також на підставі ст.124 КПК України підлягають до стягнення з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення експертизи (висновок № 280-16 від 25 січня 2016 року) в сумі 123 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду від 21 червня 2016 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 січня 2016 року за № 0000029, про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 , - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, 2 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 21 червня 2016 року покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України - один рік позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України - один рік шість місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік.

На підставі п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; - періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_3 ), на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення експертизи (висновок № 280-16 від 25 січня 2016 року), грошові кошти в сумі 123 (сто двадцять три) грн. 00 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: - предмети, визнані речовими доказами згідно постанов слідчого від 24 січня 2016 року та від 10 березня 2016 року, передані під розписку потерпілому ОСОБА_5 , - залишити за належністю законному власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити учасникам судового провадження негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1