Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
26 квітня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000870 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 292 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно із вироком Здолбунівського районного суду від 10 грудня 2015 року ОСОБА_5 на початку осені 2014 року неподалік с. Дермань Перша Здолбунівського району Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом приєднання до корпусу на 309 км 2 черги магістрального нафтопроводу філії Магістральні нафтопроводи Дружба ПАТ Укртранснафта 5 штуцерів на відстані 10 см один від одного, на які накручено прямокутні крани, до кожного з яких приєднані шланги довжиною 1,06 м, які через гребінку приєднані до шлангу високого тиску довжиною 110 м, пошкодив цілісність корпусу зазначеного трубопроводу, що призвело до порушення його нормальної роботи зменшення кількості нафтопродукту та зупинки його подачі на час ліквідації незаконного підключення, заподівши шкоду на суму 613907,99 грн.

20 листопада 2014 року ОСОБА_5 , використовуючи зроблену незаконну врізку на 309 км 2 черги вищевказаного корпусу, таємно викрав з нафтопроводу нафту об`ємом 14,812 м. куб. ( маса нетто 12,998 тонн), загальною вартістю 136611,42 грн, завдавши значної шкоди потерпілому.

ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 292 КК України на два роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком на два роки з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтися для реєстрації.

Судом вирішено питання щодо цивільного позову ПАТ Укртранснафта в особі філії Магістральні нафтопроводи Дружба, процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, та речових доказів у справі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ Укртранснафта 613907,99 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі представник ПАТ Укртранснафта ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненому та правильності кваліфікацій його дій, покликається на безпідставність застосування щодо ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України, оскільки, таке покарання, на його думку, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, внаслідок неправомірних дій якого ПАТ Укртранснафта заподіяно значної шкоди, яка в добровільному порядку ОСОБА_5 не відшкодована і жодних кроків до такого відшкодування не робиться, у звязку з чим просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України.
Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

При апеляційному розгляді справи представник потерпілого уточнив апеляційні вимоги і просив призначити ОСОБА_5 покарання в межах закону у виді позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника потерпілого ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника та прокурора, які вважають вирок законним і просять залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, підтверджується сукупністю доказів, розглянутих в судовому засіданні, яким дана правильна юридична оцінка, що не заперечується в поданій апеляційній скарзі і не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, як видно з вироку, дотримуючись вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та розяснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу ОСОБА_5 , який посередньо характеризується за місцем проживання, на диспансерному обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, виховує та утримує трьох неповнолітніх дітей, обставини, що помякшують покарання щире розкаяння у вчиненому, сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також факт повернення філії Магістральні нафтопроводи Дружба ПАТ Укртранснафта викраденої нафти в сумі 136611,42 грн , і обрав ОСОБА_5 покарання в межах закону, застосувавши положення ст.75 КК України, належним чином вмотивувавши прийняте рішення про можливість виправлення засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Відповідно до положень ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання можливе лише тоді, коли суд дійде висновку про виправлення засудженого без відбування покарання за наявності цілого комплексу обставин, що помякшують покарання.

Як видно з вироку, вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_5 ст. 75 КК України, суд першої інстанції врахував його щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, характеризуючі дані, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, повне повернення філії Магістральні нафтопроводи Дружба ПАТ Укртранснафта викраденої нафти в сумі 136611,42 грн та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Зазначені обставини знайшли своє підтвердження і при апеляційному розгляді провадження, в ході якого з медичних даних встановлено і тяжке захворювання ОСОБА_5 хронічний стеатогепатит та цироз печінки.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правомірно звільнив ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, і підстав для призначення обвинуваченому більш суворого покарання колегія суддів не вбачає.

Що ж стосується завданої шкоди за пошкодження нафтопроводу в сумі 613907,99 грн, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, а в мотивувальній частині обвинувального вироку, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КК України, повинні бути зазначені підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, чи залишення його без розгляду.

При цьому суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, а також чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, надавши у вироку належну оцінку цим обставинам.

З позовної заяви ПАТ Укртранснафта (т. 2 а.с. 16-17), наявної в матеріалах кримінального провадження, вбачається, що нафтопровід Дружба, внаслідок його пошкодження, поніс матеріальні витрати на аварійно-відновлювальні роботи в сумі 613907,99 грн, з яких: 83214,66 грн використання спецтехніки; 450616 грн вартість будівельно-монтажних робіт включно з матеріалами; 37904,12 грн оплата праці працівників; 13570,54 грн нарахування на заробітну плату; 3725,24 грн кошти на відрядження; 18480 грн - службові поїздки та 6397,43 грн - харчування.
Між тим, ПАТ Укртранснафта в особі філії Магістральні нафтопроводи Дружба до сум, зазначених в розрахунку витрат по ліквідації пошкодження на 309 км другої черги нафтопроводу Мозир-Броди ( т. 2 а.с. 18), в порушення ст. ст. 57-60 ЦПК України не долучено жодних підтверджуючих документів, як належних та допустимих доказів.

На порушення вимог закону суд першої інстанції питання цивільного позову належним чином не з`ясував, обмежившись визнанням суми цивільного позову ОСОБА_5 , який не є юридично обізнаним, і якого не було ознайомлено з доказами на підтвердження суми заподіяної шкоди, що не знайшло заперечень і при апеляційному розгляді.

За таких обставин колегія суддів, згідно положень ч. 1 ст. 412 КПК України, вважає допущене порушення кримінального процесуального закону судом першої інстанції істотним, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, тягне скасування вироку в частині вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 613907,99 грнз призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Здолбунівського районного суду від 10 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 в частині вирішення цивільного позову ПАТ Укртранснафта в особі філії Магістральні нафтопроводи Дружба скасувати і в цій частині направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника потерпілого ПАТ Укртранснафта ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3