АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №621/804/16-к Головуючий у 1 інстанції:
Провадження №11-СС/790/650/16 ОСОБА_1
Категорія: ст.ст.177, 178 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

законного

представника - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

з секретарем - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові матеріали за апеляційною скаргою начальника Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області на ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 21 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволені клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 21 квітня 2016 року відмовлено у задоволені клопотання старшого слідчого Зміївського відділення Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 ; підозрюваному заборонено залишати житло цілодобово без дозволу слідчого, прокурора чи суду, до 18 червня 2016 року.

На ОСОБА_6 покладено обов`язок прибувати до Зміївського відділення Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області чи до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за першою вимогою або повідомляти про неможливість прибуття.
З таким рішенням слідчого судді не погодився начальник Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 21 квітня 2016 року, задовольнити клопотання слідчого та обрати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор в апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала є необґрунтованою у звязку з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Крім того, прокурор зазначає, що ОСОБА_6 неодноразово засуджений за умисні злочини і знов вчинив аналогічний злочин після направлення обвинувального акту 29 березня 2016 року за ч.2 ст.185 КК України, не працює, не одружений, не має міцних соціальних звязків, може впливати на свідків та переховуватися від органів слідства.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , законного представника та захисника, які просили залишити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в СВ Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000452, розпочате 14 квітня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (а.с.2).

Досудовим слідством ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 13 квітня 2016 року, близько 21 години 10 хвилин, знаходячись в приміщенні торгового залу крамниці «Смак», розташованої за адресою: Харківська область, Зміївський район, с.Лиман, вул.Покровська, буд.8, підійшов до одного із прилавків торгового залу, де переконавшись, що його дії ніким замічені не будуть, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, викрав грошові кошти в сумі 766 гривень, які належали ОСОБА_11 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 766 гривень.

20 квітня 2016 року слідчим, в порядку ст.ст.276-278 КПК України, ОСОБА_6 здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (а.с.30-33 ).

В клопотанні про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке відповідає вимогам ст.184 КПК України, слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів (а.с.37-39).

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального правопорушення докази обставини, які свідчать про:

-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід домашній арешт цілодобово, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчий суддя, виходячи із недоведеності обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово. При цьому суд врахував, окрім інших обставин, передбачених ст.178 КПК України, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, неповної багатодітної родини, що він є студентом 2 курсу Зміївського енергетичного ліцею, раніше засуджений за злочини проти власності та вчинив новий аналогічний злочин у період терміну випробування.

При розгляді клопотання слідчого слідчий суддя дійшов до висновків, яка колегія суддів вважає обгрунтованими.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із будь яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого повинно містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов до висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Пункт 6 ч. 1 ст. 184 КПК України вказує на необхідність обгрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Дані вимоги КПК України слідчим не виконані, а слідчий суддя розглядав справу в межах заявленого слідчим клопотання. Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не були доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Не зміг їх довести прокурор і при апеляційному розгляді.

Прокурор в апеляційній скарзі не вказав які істотні порушення КПК України допущені слідчим суддею та не зміг довести ці порушення при апеляційному розгляді.

Саме такий запобіжний захід, як домашній арешт, в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, зазначені у п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 21 квітня 2016 року обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу начальника Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 21 квітня 2016 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -