У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду відкрите підготовче судове засідання за обвинувальним актом (кримінальне провадження внесене до ЄРДС за № 0008509 від 27 серпня 2015р.) стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Криве Попільнянського р-ну, Житомирської обл., зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. ч. 2 ст. 186 КК України, -

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_6 , інші учасники: потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , -

В С Т А Н О В И В :
Вказаний обвинувальний акт стосовно ОСОБА_11 надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 13 вересня 2016.

Прокурор просить провести підготовку до судового розгляду, який належить призначити на підставі даного обвинувального акту, вважаючи, що по справі дотримані вимоги ст. ст. 32, 291 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_12 , яка належним чином повідомлена про місце і дату даного судового засідання, не з`явилася, з клопотанням бути присутнім під час підготовчого судового засідання до суду не зверталася. Сторони провадження не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання за відсутності цієї потерпілої.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника та присутніх потерпілих, які підтримали думку прокурора про можливість призначення справи до судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, вважаю, що цей акт підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України і крім формулювання обвинувачення, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, тобто які, на переконання прокурора, мали місце в дійсності, а відтак не можуть мати взаємовиключний характер. Згідно із вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком і має відповідати вимогам закону щодо змісту та форми.

Натомість вказані вимоги закону виконані не були.

Так, як видно з акту, правова кваліфікація дій обвинуваченого остаточно сформульована через ч. 2 ст. 186 КК України за такими кваліфікуючими ознаками грабежу, як повторність та застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого (арк. 5 та 8 акта).

Натомість, серед фактичних обставин, викладених прокурором (арк. 2-4 акта), а так само й у сформульованому обвинуваченні (арк. 5-7 акта), яке повністю відтворює фактичні обставини за кожним епізодом окремо, взагалі не згадується про повторність якихось окремих дій обвинуваченого.

Крім того, вважаючи заподіяні двом з потерпілих легкі тілесні ушкодження проявом насильства, яке за своїм характером не є небезпечним для життя та здоров`я, прокурор в акті не зазначив, а відтак і не встановив визначальні для таких висновків медичні критерії, а саме тривалість розладу здоров`я та значимість втрати працездатності. Ці обставини напряму впливають на правову кваліфікацію дій обвинуваченого чи то як грабіж, чи то як розбій, не виключається й утворення сукупності злочинів. Невизначеність прокурора з цього приводу на стадії формулювання обвинувачення робить останнє неконкретним, умовним та порушує права обвинуваченого на захист, а з огляду на обмежені повноваження суду щодо його уточнення під час судового розгляду, може істотно порушити й права потерпілих від злочину. Тим більше, встановити ці обставини та сформулювати у зв`язку з цим конкретне обвинувачення прокурор має можливість проаналізувавши висновки проведених в межах даного провадження судово-медичних експертиз (п. п. 17, 18 розділу ІІ реєстру).

Нажаль, незважаючи на те, що загальна структура даного обвинувального акта відповідає вимогам закону, а його текст викладений офіційно-діловою мовою, з коротким та точним описом обставин, вказані вище недоліки унеможливлюють здійснення судового розгляду, оскільки згідно з вимогами п. 13 ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 337 КПК України такий проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд приймає до уваги і те, що в силу очевидності вказані недоліки без їх завчасного усунення є об`єктивною перешкодою для призначення судового розгляду, а тому зволікання вирішення цього питання істотно впливатиме на розумність строків самого провадження.

Крім того, всупереч вимогам п. 17 ч. 1 ст. 3, п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України група слідчих з невідомих причин не охоплює всіх осіб, які фактично здійснювали досудове розслідування, а як видно з реєстру досудових розслідувань, всупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 109 КПК України, він містить неповну інформацію щодо заходів забезпечення даного кримінального провадження, зокрема, відомості щодо тимчасового вилучення майна відсутні, хоча його застосовано фактично п. 4 розділу І та п. п. 15, 16 розділу ІІ реєстру. Ці недоліки не є визначальними для прийняття рішення.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає невідповідність обвинувального акта та його додатків вимогам закону щодо їх змісту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 315, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт (кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008509 від 27 серпня 2015р.) стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, разом з додатками, - повернути прокурору прокуратури Святошинського району міста Києва ОСОБА_4 внаслідок невідповідності обвинувального акта та його додатків вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Апеляційного суду міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_13