печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України
21 липня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2004 та 2011 року народження, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001508 від 15.07.2015 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 2015 року по 19.02.2016 ОСОБА_6 працював на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та запобігання корупції прокуратури Автономної Республіки Крим.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, прокурором органу прокуратури є керівник підрозділу регіональної прокуратури, а тому в силу положень ч. 2 примітки до ст. 368 КК України ОСОБА_6 належав до категорії службових осіб, які займають відповідальне становище.

Відповідно до ст. 121 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура України становить єдину систему, на яку покладаються функції підтримання державного обвинувачення в суді.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися присяги прокурора.

ОСОБА_6 склав присягу прокурора, відповідно до якої присягнув: неухильно додержуватися Конституції та законів України; сумлінним виконанням своїх службових обов`язків сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку; захищати права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства і держави.

Грубо порушуючи вимоги вищевказаних нормативних актів, а також положення ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII, ст. 2 Дисциплінарного статуту прокуратури України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 06.11.1991 № 1796-ХІІ, ст. ст. 5, 6, 10, 15, 16, 18, 22, 27 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, схваленого 28.11.2012 всеукраїнською конференцією працівників прокуратури та затвердженого наказом Генерального прокурора України № 123 від 28.11.2012, ігноруючи принципову державну позицію щодо боротьби з корупцією, ОСОБА_6 використав свої владні повноваження всупереч інтересам служби з метою одержання неправомірної вигоди.

Так, відділом нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та запобігання корупції прокуратури Автономної Республіки Крим здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000094, в якому 28.02.2015 колишньому депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 111 КК України, а також 29.04.2015 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі постанови першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим ОСОБА_9 від 11.06.2015 у вищевказаному кримінальному провадженні визначено групу прокурорів, до складу якої включено ОСОБА_6 . У подальшому, 15.06.2015 його визначено старшим групи прокурорів, а також включено до складу групи прокурорів прокурора вказаного відділу ОСОБА_10 .

У зв`язку з цим, згідно ч. 2 ст. 36 КПК України, ОСОБА_6 , здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, серед іншого, був наділений такими повноваженнями:

- погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових), інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання;

- повідомляти особі про підозру;

- затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акту, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акту, самостійно складати обвинувальний акт;

- підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом;

- оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом;

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У зв`язку з цим, на початку липня 2015 року у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на прохання надати та одержати неправомірну вигоду від ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір, начальник відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та запобігання корупції прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_6 02.07.2015, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, у денну пору доби, перебуваючи у кабінеті для проведення слідчих дій Київського слідчого ізолятора № 13, що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, під час розмови висловив ОСОБА_8 прохання передати йому за посередництвом адвоката ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 45 000 доларів США, що згідно офіційно встановленого Національним Банком України курсу валют становило 945 тисяч гривень і складало особливо великий розмір, оскільки більше, ніж у п`ятсот разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян, за вирішення питання у кримінальному провадженні № 0000094 про зміну підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а також за зміну кваліфікації його дій з ч. 1 ст. 111 КК України на ч. 1 ст. 110 КК України, укладення угоди про визнання винуватості з визначенням покарання, не пов`язаного із позбавленням волі до завершення досудового розслідування.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_6 умисно створюються умови, за яких ОСОБА_8 вимушений передати неправомірну вигоду, останній, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав та законних інтересів, 03.07.2015 звернувся у правоохоронні органи із заявою про вимагання неправомірної вигоди.

21.07.2015, у період часу з 11 год. 36 хв. до 11 год. 46 хв., перебуваючи у службовому приміщенні № 22 Київського слідчого ізолятора № 13, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_8 погодився зменшити суму неправомірної вигоди до 25-20 тисяч доларів США, повідомивши, що кінцеву суму неправомірної вигоди та механізм її одержання через іншого адвоката, без зазначення конкретної особи, повідомить ОСОБА_8 під час наступних зустрічей прокурор відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та запобігання корупції прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_10 .

Діючи з метою реалізації свого злочинного наміру, а також щоб не бути викритим у скоєнні злочину, у третій декаді липня 2015 року, більш точну дату в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 вирішив залучити до одержання неправомірної вигоди прокурора відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та запобігання корупції прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_10 , якому вказав про необхідність прибути в Київський слідчий ізолятор № 13 та повідомити ОСОБА_8 , що остаточна сума неправомірної вигоди за зміну у кримінальному провадженні № 0000094 підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а також за зміну кваліфікації його дій з ч. 1 ст. 111 КК України на ч. 1 ст. 110 КК України, укладення угоди про визнання винуватості з визначенням покарання, не пов`язаного із позбавленням волі, становитиме 15 тисяч доларів США, на що ОСОБА_10 погодився.

Після цього, 22.07.2015, у період часу з 12 год. 34 хв. до 12 год. 50 хв., та 23.07.2015, у період часу з 15 год. 22 хв. до 15 год. 30 хв., ОСОБА_10 , діючи на виконання досягнутої з ОСОБА_6 злочинної змови, зустрівся з ОСОБА_8 у службовому приміщенні №22 Київського слідчого ізолятора № 13, пред`явивши йому аркуш паперу з рукописним текстом «15» та повідомивши, що остаточна сума неправомірної вигоди становитиме 15 тисяч доларів США. При цьому ОСОБА_10 повідомив, що одержати неправомірну вигоду він разом з ОСОБА_6 мають намір після завершення судового слідства за посередництвом адвоката ОСОБА_12 , надавши ОСОБА_8 візитну картку з його контактними даними.

У подальшому, 30.07.2015, 31.07.2015 та 03.08.2015 ОСОБА_10 , діючи за попереднім погодженням з ОСОБА_6 , з метою створення передумов для використання адвоката ОСОБА_12 як посередника під час одержання неправомірної вигоди, зустрівся з ОСОБА_8 в Київському слідчому ізоляторі № 13 та повідомив про необхідність написання заяви про побачення з адвокатом ОСОБА_12 для вирішення питання щодо допуску його у кримінальному провадженні № 0000094 як захисника, а також зустрітися з ним для вирішення питання про передачу ОСОБА_6 і ОСОБА_10 неправомірної вигоди.

При цьому, у період часу з 30.07.2015 по 13.08.2016, ОСОБА_6 під час телефонних розмов та особистих зустрічей з адвокатом ОСОБА_12 обговорив ризики тривалого їхнього знайомства, а тому вирішив одержати неправомірну вигоду від ОСОБА_8 особисто.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.08.2015 обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 було повернуто прокурору для усунення недоліків, після чого повторно скеровано до суду для розгляду по суті.

У подальшому, 17.09.2015, з 12 год. 16 хв. до 13 год. 08 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в службовому приміщенні № 23 Київського слідчого ізолятора № 13 повідомивши, що питання одержання неправомірної вигоди погоджено з керівництвом прокуратури Автономної Республіки Крим, а також про готовність одержати неправомірну вигоду в сумі 15 000 доларів США за вирішення питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а також за зміну кваліфікації його дій з ч. 1 ст. 111 КК України на ч. 1 ст. 110 КК України, укладення угоди про визнання винуватості з визначенням покарання, не пов`язаного із позбавленням волі після призначення справи до судового розгляду, до виходу суду в нарадчу кімнату.

Після цього, 02.10.2015, у період часу з 15 год. 03 хв. до 15 год. 14 хв., перебуваючи в приміщенні Київського слідчого ізолятора № 13, ОСОБА_10 , діючи на виконання досягнутої з ОСОБА_6 злочинної змови, надав ОСОБА_8 власний номер телефону, повідомивши про необхідність контактувати за цим номером телефону з приводу передачі першої частини неправомірної вигоди в сумі 5 тисяч доларів США.

Ухвалою колегії суддів Дніпровського районного суду м. Києва від 14.01.2016 запобіжний захід, застосований щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою за клопотанням сторони захисту змінено на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю. При цьому, ОСОБА_6 діючи на виконання попередньо обговорених домовленостей під час судового розгляду висловив позицію про залишення за судом права вирішити вказане питання на розсуд суду.

22.01.2016, у період часу з 15 год. 08 хв. до 16 год. 28 хв., перебуваючи в приміщенні залу судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва, ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_8 та під час розмови з останнім повідомив про те, що при першій можливості виконає решту взятих на себе зобов`язань у виді зміни кваліфікації дій обвинуваченого з ч. 1 ст. 111 КК України на ч. 1 ст. 110 КК України, укладення угоди про визнання винуватості з визначенням покарання, не пов`язаного із позбавленням волі, однак, не довів свій злочинний умисел щодо одержання неправомірної вигоди з підстав, які не залежали від його волі, у зв`язку зі звільненням з органів прокуратури України.

Отже, прокурор зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України прохання службовою особою, яка займає відповідальне становище, надати неправомірну вигоду у особливо великому розмірі для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

14.07.2016 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Обгрунтовуючи існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, прокурор зазначає, що під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади на строк до трьох років з конфіскацією майна та спеціальною конфіскацією. Крім того, Кримінальний кодекс України не передбачає можливості звільнення особи від відбування покарання з випробуванням у випадку засудження за корупційний злочин, що свідчить про обставини, які можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду. ОСОБА_6 , з метою зашкодити проведенню швидкого, повного та неупередженого розслідування, може незаконно впливати на свідків, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і які будуть викликані органом досудового розслідування для давання показань. Також, стаж роботи на державній службі ОСОБА_6 , його обізнаність про форми та методи роботи правоохоронних органів, у тому числі органів прокуратури, може буде використано підозрюваним для перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Враховуючи конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу затриманого, існує обґрунтована підозра того, що ОСОБА_6 , з метою не викриття його у вчиненні злочину, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилаючись на наявність означених ризиків, сторона обвинувачення вважає неможливим запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також прокурор вважає, що враховуючи виключність даного випадку, викликаного резонансом події, викладеної в засобах масової інформації (протокол огляду речей і документів від 30.05.2016), посадою підозрюваного, його матеріального стану, зухвалою поведінкою щодо вчинення злочину та те, що застава у розмірі трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати не здатна забезпечити виконання ним, покладених на нього обов`язків, на виконання вимог ст. ст. 182, 183 КПК України, необхідно визначити заставу у розмірі 1000 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 1 450 000 гривень.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав на підставі викладеного у ньому, просив задовольнити.

Підозрюваний, захисник підозрюваного проти задоволення клопотання категорично заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Вказали, що згідно підозри подія кримінального правопорушення мала місце ще в липні 2015 року, та з того часу ОСОБА_6 не переховувався від органу досудового розслідування. Крім того, про підозру йому повідомлено 14.07.2016, з цієї дати він не здійснював дій, направлених на переховування від слідства чи перешкоджання йому. Просили врахувати особу підозрюваного та його майновий стан, а саме те, що ОСОБА_6 є переселенцем, має дружину та двох неповнолітніх дітей, постійно проживає із родиною в м. Києві, на даний час звільнений з органів прокуратури та тимчасово не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості, його батьки проживають на окупованій території та потребують його допомоги, мати хворіє на онкологічну хворобу. Вважали, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які прокурор вважає наявними в даному провадженні.

Слідчий суддя, вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, надходить до наступного висновку.

ОСОБА_6 є підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України згідно повідомлення про підозру від 14.07.2016 /а. м. 40-45/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення містяться у їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування та долучених до клопотання, а саме протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_13 /а. м. 14-15/, поясненнях ОСОБА_13 /а. м. 16-17/, заявах ОСОБА_8 /а. м. 18-19, 20/, протоколі допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 /а. м. 21-24, 25-29, 30-34/, протоколах за результатами аудіо-, відео контролю місця /а. м. 51-54, 55-59/, чим спростовуються відповідні доводи сторони захисту.

Щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо підозрюваного слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, що оцінені в тому числі в сукупності з даними про особу підозрюваного, про що викладено вище; можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань із іншим підозрюваним у кримінальному провадження, враховуючи інкримінування вчинення злочину у співучасті із іншою особою.

Слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, конкретні обставини кримінального правопорушення, а саме підвищену небезпеку інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, те, що він підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного на перебуванні на посаді в правоохоронному органі, та вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе ефективно запобігти наявним в провадженні ризикам.

При цьому на виконання ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується, у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Враховуючи конкретні обставини та тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу і майновий стан, надходжу до висновку, що застава у визначених законом межах не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому наявні підстави вийти за межі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України при визначенні розміру застави, та вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 600 мінімальних заробітних плат, що відповідно становить 826800 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання наявним в провадженні ризикам.

Крім того, у відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України вважаю необхідним покласти на підозрюваного наступні обов`язки у разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, в тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , іншим підозрюваним у кримінальному провадженні №0001508 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, крім паспорта громадянина України;

5) носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2004 та 2011 року народження, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обраховувати з 21 липня 2016 року, та в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні - до 14 вересня 2016 року.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі 600 мінімальних заробітних плат, що відповідно становить 826800 грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок суду та надати документ, що це підтверджує, слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні. Депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

р/р 373 110 010 028 07;

МФО (код банку) 820019;

ЗКПО 02 896 745;

ЄДРПОУ банку: 38004897;

Банк одержувача: УДКСУ в Печерському районі ГУ ДКСУ в м. Києві.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, в тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , іншим підозрюваним у кримінальному провадженні №0001508 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, крім паспорта громадянина України;

5) носити електронний засіб контролю.

Підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки.

Строк дії ухвали слідчого судді та термін дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків визначити в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 14 вересня 2016 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1