Справа № 676/1842/15-к
Провадження № 1-кп/676/13/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2016 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 26 січня 2015 року до ЄРДР за № 0000062, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з базовою вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:

24 січня 2015 року близько 22 год. 45 хв. ОСОБА_8 біля кафе-бару Чумацький шлях в с. Колибаївка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області на ґрунті ревнощів наніс один удар кулаком лівої руки в область носа потерпілої ОСОБА_7 та один удар кулаком правої руки в область голови, заподіявши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох синців в області спинки носа з розповсюдженням на верхні і нижні повіки обох очей, в лівій завушній ділянці.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав та пояснив, що ввечері 24 січня 2015 року біля приміщення кафе «Чумацький шлях» на ґрунті ревнощів щодо колишньої співмешканки ОСОБА_7 , з якою припинили стосунки незадовго до події, наніс їй один удар кулаком лівої руки в область носа, від чого вона впала на землю задньої частиною тіла, після чого правою рукою наніс ще один удар в голову в районі її лівого вуха, від чого потерпіла впала на землю, а він пішов з місця події. Обвинувачений зазначив, що до події теж бив потерпілу через ревнощі. Заявлений потерпілою цивільний позов визнав частково. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд його суворо не карати.

Крім особистого визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його винуватість у вчиненні інкримінованого діяння об`єктивно підтверджена сукупністю досліджених судом доказів.

Так, з показань в суді потерпілої ОСОБА_7 встановлено, що її колишній співмешканець ОСОБА_8 поблизу кафе «Чумацький шлях» у присутності її колег з мотивів ревнощів наніс їй два удари кулаком в голову, один з яких прийшовся в обличчя. До події переслідував, погрожував, а після події продовжував погрожувати в смс-повідомленнях. Боячись за своє життя, відчуваючи дискомфорт з приводу наявних на обличчі тілесних ушкоджень, змушена була звільнитися з роботи в банку, а її мати терміново прибула з ОСОБА_9 . У зв`язку з понесеними душевними стражданнями підтримала заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 50000 грн. моральної шкоди.

З висновку судово-медичної експертизи № 65 від 28 січня 2015 року (а.м.д.р. 15) судом встановлено, що у потерпілої ОСОБА_7 було виявлено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох синців в області спинки носа з розповсюдженням на верхні і нижні повіки обох очей, в лівій завушній ділянці, що могли утворитися внаслідок ударів тупими твердими предметами близько 2-3 діб тому від моменту проведення експертизи (початок проведення експертизи 27 січня 2015 року).

Даними протоколу огляду речових доказів від 26 січня 2015 року (а.м.д.р. 17-21) підтверджено, що у пам`яті мобільного телефона потерпілої ОСОБА_7 « ОСОБА_10 » містяться вхідні смс-повідомлення з погрозами та нецензурною лайкою від абонента на ім`я « ОСОБА_11 », № НОМЕР_2 , у тексті яких згадуються події нанесення тілесних ушкоджень біля кафе «Чумацький шлях».

Як вбачається з даних протоколу проведення слідчого експерименту від 7 березня 2015 року з додатком (а.м.д.р. 64-67), ОСОБА_8 відтворив за допомогою статиста механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 . І ці його показання відповідають як показанням обвинуваченого та потерпілої в суді, так і даним наведеного вище експертного висновку.
Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов наступних висновків.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , мало місце, дії обвинуваченого містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і становлять собою умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Вина ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена в судовому засіданні і він за його вчинення підлягає покаранню.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

ОСОБА_8 раніше не судимий, за місцем проживання Вашковецькою сільською радою Сокирянського району Чернівецької області характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, утриманців не має.

З врахуванням обставин справи, думки представника потерпілої, з огляду на відсутність у суду відомостей про наявність у ОСОБА_8 роботи чи будь-яких інших джерел доходу, суд не вбачає за можливе призначити йому покарання у виді штрафу, а вважає доцільним призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов потерпілої-цивільного позивача про стягнення з обвинуваченого-цивільного відповідача моральної шкоди, завданої злочином, у розмірі 50000 грн., підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як встановлено з даних висновку судово-медичної експертизи, потерпілій ОСОБА_7 було заподіяно легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, під час спричинення яких та протягом певного часу після вказаної події потерпіла відчувала фізичний біль, страждання та незручності, пов`язані з локалізацією тілесних ушкоджень, а також душевні страждання, пов`язані з тим, що через синці на обличчі соромилася виходити з помешкання. При цьому, суд враховує ту обставину, що з огляду на короткочасний характер наслідків завданих тілесних ушкоджень вони не були прямою причиною звільнення потерпілої з роботи, оскільки не спричинили втрату працездатності, тобто не перешкоджали потерпілій після проходження відповідного короткострокового лікування належним чином виконувати свої посадові обов`язки. З цих причин суд критично оцінює твердження представника потерпілої про те, що мати потерпілої прибула з іншої країни для здійснення догляду за нею, оскільки за характером отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 стороннього догляду не потребувала. Крім цього, будь-яких доказів на підтвердження того, що приїзд матері потерпілої був спонтанним, а не плановим, не пов`язаним з подією, суду надано не було, як і доказів щодо втрати матір`ю роботи. Щодо посилань на побоювання у реалізації ОСОБА_8 погроз фізичною розправою, висловлених ним у смс-повідомленнях ОСОБА_7 , то у суду відсутні відомості про звернення потерпілої до органів внутрішніх справ з приводу цих погроз, що викликає у суду сумніви у тому, чи сприймала потерпіла їх реально. Враховуючи ж ту обставину, що останнє з наданих суду на паперових носіях (а.м.к.п. 36) повідомлення датоване 3 лютим 2015 року, а звільнення ОСОБА_7 з роботи відбулося лише 20 лютого 2015 року, суд позбавлений можливості вважати їх причиною звільнення ОСОБА_7 . При цьому, суд зауважує, що потреба у подальшому лікуванні та вживанні лікарських засобів будь-якими належними доказами не підтверджена.

Водночас завдана потерпілій моральна шкода полягає у тому, що вона для відновлення своїх порушених прав була змушена докладати додаткових зусиль, звертатися за правовою допомогою, нести додаткові витрати. Тому на виконання положень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, з врахуванням характеру протиправного діяння обвинуваченого, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, ступеню та форми вини обвинуваченого, його поведінку після нанесення тілесних ушкоджень (надсилання смс-повідомлень з погрозами нецензурного змісту), обставин та причин події, характеру спричинених тілесних ушкоджень, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, матеріального становища обвинуваченого та потерпілої, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, розмір відшкодування моральної шкоди, на думку суду, відповідає 8000 грн., які слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_8 на користь потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_7 8000 (вісім тисяч) гривень моральної шкоди, завданої злочином.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Суддя ОСОБА_12 -Годлевська