Справа № 131/42/16-к
В И Р О К
І М 'Я М У К Р А Ї Н И
21.03.2016 року

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:сторони обвинувачення прокурора Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іллінці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2015 року за № 0000373, із обвинувальним актом про підозру:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сорока, Іллінецького району Вінницької області, та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 26 січня 2005 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; 06 грудня 2010 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 153 КК України засуджено до 8 років позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України приєднано 1 міс. за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.08.2008 та призначено покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі; 04.08.2014 згідно ухвали Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області згідно ст. 81 КК України звільненого умовно - достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 10 місяців 12 днів, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернівці, та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, 06 грудня 2010 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 153 КК України засуджено до 8 років позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України приєднано 1 міс. за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.08.2008 та призначено покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі; 04.08.2014 згідно ухвали Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області згідно ст. 81 КК України звільненого умовно - достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 10 місяців 12 днів, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах.

ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 29 листопада 2015 року близько 17.00 год. прийшли до домогосподарства потерпілої ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_2 . Перебуваючи у вказаному житловому будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розмовляли з потерпілою та розпивали з нею спиртні напої.

Закінчивши розпивати спиртні напої, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 близько 18 год. 00 хв. попрощались з ОСОБА_6 та почали виходити з будинку останньої, де в коридорі будинку ОСОБА_4 і ОСОБА_5 помітили мішок із зерном озимої пшениці та у них виник умисел на його викрадення. Після чого, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 вчинити крадіжку вказаного мішка разом, на що останній погодився.

Так, 29.11.2015 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що потерпіла ОСОБА_6 перебуває в іншій кімнаті будинку, здійснили крадіжку одного мішка зерна озимої пшениці вагою 48 кг.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 привезли на велосипеді вкрадений мішок зерна до домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_4 , де заховали його.

Таким чином, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , вчинили крадіжку майна належного потерпілій ОСОБА_6 , на загальну суму 192 грн., що підтверджується довідкою вартості № 130 від 03.12.2015 року виданою Іллінецькою районною спілкою споживачів.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 29 листопада 2015 року близько 17.00 год. прийшли до домогосподарства потерпілої ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_2 . Перебуваючи у вказаному житловому будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розмовляли з потерпілою та розпивали з нею спиртні напої.

Закінчивши розпивати спиртні напої, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 близько 18 год. 00 хв. попрощались з ОСОБА_6 та почали виходити з будинку останньої, де в коридорі будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 помітили мішок із зерном озимої пшениці та у них виник умисел на його викрадення. Після чого, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 вчинити крадіжку вказаного мішка разом, на що останній погодився.

Так, 29.11.2015 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що потерпіла ОСОБА_6 перебуває в іншій кімнаті будинку, здійснили крадіжку одного мішка зерна озимої пшениці вагою 48 кг.

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 привезли на велосипеді вкрадений мішок зерна до домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_4 , де заховали його.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вчинили крадіжку майна належного потерпілій ОСОБА_6 , на загальну суму 192 грн., що підтверджується довідкою вартості № 130 від 03.12.2015 року виданою Іллінецькою районною спілкою споживачів.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що вчинив його за обставин, які викладено в обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що вчинив його за обставин, які викладено в обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву в якій вказала, що претензій морального та матеріального характеру до обвинувачених не має, просить суд обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суворо не карати.

Прокурор ОСОБА_3 просить визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Іллінецького районного суду від 06.12.2010 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання змінити на більш суворий тримання під вартою.

Просить визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим терміном на підставі ст. 75 КК України строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд вважає встановленим і доведеним обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В цьому разі за клопотанням прокурора та згодою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за приписом ч.3 ст.349 КПК України суд не досліджує докази щодо обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд доходить висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, їх дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно по ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, розмір завданих матеріальних збитків, який є незначним, особу винного, який характеризується посередньо, як пом`якшуючі обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданої ним шкоди, як обтяжуючу обставину вчинення злочину щодо особи похилого віку і приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, одночасно, враховуючи позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, що він вчинив новий злочин під час умовно дострокового звільнення за попереднім вироком, суд вважає, що наведені обставини вказують на те, що обвинувачений на шлях виправлення не став.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових, як засудженими так і іншими особами. При таких обставинах виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства. Так йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України.

Також суд враховує, що вироком Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 153 КК України і призначено йому покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Могилів Подільського міськрайонного суду 04.08.2014 року ОСОБА_4 умовно достроково звільнено від відбування покарання за попереднім вироком на невідбутий строк: 1 рік 10 місяців 12 днів. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив новий злочин до повного відбуття покарання, призначеного йому вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 06.12.2010 року.

Відповідно ч. 4 ст. 81 КК України при вчиненні особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 71 КК України, вказує, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Беручи до уваги вище викладене, суд вважає за можливе остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 71 КК України, частково приєднавши до покарання призначеного за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 06.12.2010 року.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, розмір завданих матеріальних збитків, який є незначним, особу винного, який характеризується посередньо, як пом`якшуючі обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданої ним шкоди, як обтяжуючу обставину вчинення злочину щодо особи похилого віку та приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням завдана на суму 192 грн., відшкодована повністю. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрат на залучення експертів та проведення судових експертиз у кримінальному провадженні немає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 обраний ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області 18 грудня 2015 року у виді особистого зобов`язання, враховуючи, що обвинувачений, будучи неодноразово судимим на шлях виправлення не став та вчинив злочин середньої тяжкості під час строку умовно-дострокового звільнення, слід змінити на більш суворий тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 368, 373, 374 КПК України, суд,-

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі

Відповідно ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, за попереднім вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 06.12.2010 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 153 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності умовно - достроково ухвалою Могилів Подільського міськрайонного суду 04.08.2014 року строком на 1 рік 10 місяців 12 днів, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді двох років позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області 18 грудня 2015 року відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання, слід змінити на більш суворий тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Строк покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту взяття його під варту 21 березня 2016 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана обвинуваченими, потерпілою і прокурором до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іллінецький районний суд. При цьому судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий: