Номер провадження: 11-сс/785/460/16
Номер справи місцевого суду: 522/1055/16-к, 1-кс/522/1149/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.04.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2016 року про закриття провадження за скаргою, -

встановив:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2016 року провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність заступника прокурора Одеської області, щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР закрито.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя районного суду послався на те, що заявник неодноразово не з`являвся в судові засідання, про дату та час був повідомлений належним чином.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та матеріали за скаргою направити до Приморського районного суду м. Одеси на новий розгляд.

У відповідності до положень ч.4 ст.107, ч.4 ст.405 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки ОСОБА_5 та прокурор до апеляційного суду не з`явилися, про час місце та розгляд справи були повідомлені належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомили.

Заслухавши суддю-доповідача; вивчивши матеріали судової справи; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в мажах апеляційної скарги.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вирішуючи питання про перегляд в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, яка згідно положень ст.309 КПК України, не може бути оскаржена в апеляційному порядку, апеляційний суд керується положеннями ст.ст. 2, 7, 8, 9 КПК України, які визначають завдання та засади кримінального провадження, зокрема верховенство права та законність прийнятих рішень.

Відповідно до положень ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльності під час досудового розслідування, слідчий суддя може прийняти чітко визначений законом перелік рішень:

1) скасувати рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язати припинити дію;

3) зобов`язати вчинити певну дію;

4) відмовити у задоволенні скарги.

Як свідчить зміст оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, помилково застосував положення ст.ст. 303, 305 КПК України та пославшись на неодноразові неявки в судові засідання заявника,закрив провадження за скаргою ОСОБА_5 , що не відповідає положенням ч.2 ст.307 КПК України (а.с. 50).

З судової справи вбачається, що намагаючись розглянути скаргу ОСОБА_5 слідчий суддя неодноразововикликав заявника шляхом направлення судових повісток та телефонограм (а.с. 10, 16, 18, 24, 26, 30, 34, 36, 39, 41, 42, 48).

Наведене свідчить про виконання слідчим суддею вимог ч.3 ст.306 КПК України, яка регламентує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Разом з цим, намагаючись виконати вимоги ч.3 ст.306 КПК України шляхом забезпечення права заявника на участь в судовому розгляді його скарги, слідчий суддя не в повній мірі врахував положення ст.ст. 2, 7, 9 КПК України.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ч. 6 ст. 9 КПК України передбачають, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя прийняв помилкове рішення про закриття провадження за скаргою.Так, у разі наявності об`єктивних і переконливих даних про обізнаність заявника про дату, час та місце розгляду його скарги, маючи документальне підтвердження отримання заявником неодноразових викликів до суду, здійснених в порядку ст.ст. 111, 112, 134, 135 КПК України,та приймаючи до уваги відсутність жодного повідомлення від заявника на адресу суду про причини неявки за викликом суду, з урахуванням положень ст.ст. 8, 9, 21, 22, 24, 28 КПК України, у слідчого судді були всі законні підстави розглянути скаргу заявника по суті. При цьому, в даному випадку, право заявника на доступ до суду було б реалізоване в повній мірі.

Разом з цим, оскільки слідчий суддя прийняв необґрунтоване та помилкове рішення щодо закриття провадження за скаргою заявника, поданою в порядку ст.303 КПК України, тобто не розглянув скаргу по сутіта не прийняв рішення в порядку ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а скарга поверненню на розгляд до районного суду згідно положень Параграфа 1 Глави 26 Кримінального процесуального Кодексу України.

На виконання вимог ч.7 ст.376 КПК України, копія ухвали апеляційного суду підлягає невідкладному надісланню особі, яка звернулася з апеляційною скаргою.

Керуючись вимогами ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2016 року, якою закрито провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність заступника прокурора Одеської області, щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР скасувати, а матеріали провадження за скаргою повернути до Приморського районного суду м. Одеси для розгляду у відповідності до положень Глави 26 КПК України.

Копію ухвали апеляційного суду невідкладно надіслати ОСОБА_5 .

Ухвала апеляційного суду є остаточною та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4