Справа № 536/2368/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці кримінальне провадження № 001006 від 22 жовтня 2015 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

міста Чернігова, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою,

непрацюючої, незаміжньої, проживає без реєстрації в

АДРЕСА_1 , раніше судимої:

1). 10 березня 2011 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.1

ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, звільненої на підставі ст.ст.75,76 КК

України від відбування покарання з іспитовим строком та випробуванням терміном

1 рік, відповідно до постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області

від 03 квітня 2012 року іспитовий строк скасовано і направлено для відбування

покарання в місця обмеження волі,

2). 25 квітня 2012 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2

ст.185, 71 КК України до 3 років і 1 місяця позбавлення волі, звільненої 10 червня

2014 року відповідно до ухвали Павлоградського міськрайонного суду

Дніпропетровської області від 02 червня 2014 року умовно-достроково на 11 місяців

23 дні,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

На початку жовтня місяця 2015 року, в нічний час, ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном прийшла до домоволодіння розташованого в АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу проникла на подвір`я, та викрала металеву драбину, яка там зберігалась, вартістю 233 грн. належну потерпілій ОСОБА_6 , спричинивши останній матеріальну шкоду на зазначену суму, зникла з місця злочину та розпорядилась викраденим на власний розсуд.

В середині жовтня місяця 2015 року, в нічний час, ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном прийшла до домоволодіння розташованого в АДРЕСА_3 , де шляхом відкривання дверей проникла до приміщення сараю і викрала облицювальну плитку розмірами 15х15 см в кількості 200 штук за ціною 1 грн.60 коп. за одну на суму 320 грн. належну потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на зазначену суму, зникла з місця злочину та розпорядилась викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів за наведених вище обставин визнала в повному обсязі, та надала показання, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення нею злочинів, що викладені в обвинувальному акті, та погодилася на судовий розгляд без дослідження будь-яких доказів, крім її особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують її особу, стверджуючи, що її рішення добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України їй зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази необхідно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій та впевнившись про правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши її, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі і її дії кваліфікує за ч.ч.2,3 ст.185 КК України, оскільки вона вчинила крадіжку чужого майна, повторно, та крадіжку чужого майна, повторно, поєднану з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка характеризується посередньо, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Так, ОСОБА_4 щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочинів, і суд визнає ці обставини пом`якшуючими її покарання.

Обставин, що обтяжують її покарання в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що тяжких наслідків від злочинів не наступило, викрадене повернуто потерпілим, що суттєво знижує суспільну небезпечність вчиненого, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів не пов`язане з позбавленням волі, тому призначає покарання у виді позбавлення волі і на підставі ст.ст.75,76 КК України звільняє від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України, призначивши покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік,

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.І ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком терміном 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України на засуджену ОСОБА_4 покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, куди періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області на протязі 30 днів з дня його проголошення всіма учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1