УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_7
суддів ОСОБА_8 і ОСОБА_9,

розглянувши в судовому засіданні 22 жовтня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу представника цивільного відповідача ПП «Транс Логістик»

ОСОБА_10 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 щодо ОСОБА_5,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

м. Дніпродзержинська, громадянина України, судимого, востаннє - вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 червня 2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., звільненого на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» від призначеного покарання,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов'язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задоволено частково, стягнуто з ПП «Транс Логістік» на користь потерпілого ОСОБА_6 16 592 грн. 47 коп. матеріальної шкоди та 68 000 грн. моральної шкоди.

Відмовлено у цивільному позові потерпілому ОСОБА_6 до ПРАТ «Страхова компанія «Провідна», ТОВ «АТБ Маркет» та ОСОБА_5

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

ОСОБА_5, визнано винуватим у тому, що він

07 серпня 2014 року близько 17.10 год., керуючи автомобілем «МАЗ-533603-240», номерний знак НОМЕР_1, що належить ТОВ «АТБ Інвест», в районі будинку по вул. Шосейній, 12 м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, порушуючи вимоги п.п. 1.3, 1.5, 10.1, 16. 13 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з мопедом «Tiger» під керуванням потерпілого ОСОБА_6, в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі представник цивільного відповідача ПП «Транс Логістик» ОСОБА_10 просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_6 змінити, зменшити розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у зв'язку з їх необґрунтованістю та незаконністю.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржується.

З копій судових рішень убачається, що вирішуючи питання про задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 щодо ПП «Транс Логістик», суди керувалися Цивільним кодексом України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, матеріальна відповідальність власника транспортного засобу «МАЗ 533603-240», номерний знак НОМЕР_1, застрахована відповідно до полісу №АС/5104570 в ПРАТ «Страхова компанія «Провідна». Вказаний автомобіль, який належить ТОВ «АТБ Інвест», на підставі договору оренди на момент ДТП перебував у користуванні ПП «Транс Логістік» з яким водій ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах. У зв'язку з визнанням винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та отримання ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, в результаті чого останнього правомірно визнано потерпілим, суд дійшов правильного висновку щодо настання строку виплати страхового відшкодування та стягнення 16 592 грн. 47 коп. матеріальної шкоди та 68 000 грн. моральної шкоди.

Отже, цивільний позов у частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди вирішено судом згідно з вимогами закону, засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до характеру та розміру немайнових витрат, з урахуванням конкретних обставин справи.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження наведені ПП «Транс Логістік» в апеляційній скарзі доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, належним чином перевірено й спростовано.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що у скарзі не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, або що призначене покарання є явно несправедливим, з урахуванням положень статей 412-414 КПК України.

Підстав для скасування чи зміни судових рішень не вбачається.

Отже, з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

представника цивільного відповідача ПП «Транс Логістик» ОСОБА_10 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від

30 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 щодо ОСОБА_5.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9