Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у м. Києві 18 січня 2016 року касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18 грудня 2014 року з доданим до неї клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження,

в с т а н о в и л а:
ухвалою касаційного суду від 05 серпня 2015 року засудженій повернуто її касаційну скаргу на вказане судове рішення, у зв`язку з тим, що вона звернулася до суду з касаційною скаргою поза межами п`ятнадцятиденного строку, наданого їй на усунення недоліків відповідно до ухвали касаційного суду від 06 квітня 2015 року про залишення її касаційної скарги без руху.
Ухвалою касаційного суду від 04 грудня 2015 року засудженій повернуто касаційну скаргу у зв`язку з надходженням її після закінчення строку встановленого ч. 2 ст. 426 КПК України на касаційне оскарження та відсутністю клопотання про його поновлення.
Однак, засуджена вкотре звернулася до суду касаційної інстанції з питань оскарження рішення, ухваленого апеляційним судом, при цьому вона заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши матеріали провадження за скаргою, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, копію ухвали апеляційного суду від 18 грудня 2014 року ОСОБА_4 отримала 18 березня 2015 року. Проте із даною касаційною скаргою засуджена звернулася до суду 25 грудня 2015 року (згідно відмітки поштового відділення на конверті), тобто після закінчення встановленого ст. 426 КПК України строку на касаційне оскарження.
Що стосується клопотання, то підстави для його задоволення відсутні.
Так, ч. 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин пропуску цього строку.
При цьому подане засудженою клопотання про поновлення касаційного строку не містить обґрунтованих підстав для поновлення цього строку. Переконливих аргументів на підтвердження поважності причин через які ОСОБА_4 не мала об`єктивної можливості подати касаційну скаргу із додержанням вимог ст. 427 КПК України протягом трьох місяців з дня вручення їй копії рішення апеляційного суду, у клопотанні не наведено.
Водночас як видно зі змісту касаційної скарги, на причину відсутності можливості подати скаргу у встановлений строк засуджена вказує на те, що вона перебувала на лікуванні, однак жодних документів, на підтвердження цього факту не додає.
Копія ж виписки з історії хвороби доданої засудженою до касаційної скарги, не може розцінюватися судом як підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження, оскільки у цьому документі описані події 1994 року у той час як ОСОБА_4 ставить питання про оскарження ухвали 2014 року.
За таких обставин підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Донецької області від 18 грудня 2014 року відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
відмовити у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Донецької області від 18 грудня 2014 року.

Повернути засудженій ОСОБА_4 її касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18 грудня 2014 року з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ОСОБА_1 ________________ ОСОБА_5 ___________________ ОСОБА_3