АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1681/15 ОСОБА_1
Категорія: застосування запобіжного Доповідач : ОСОБА_2 заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , провівши засідання в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали провадження № 11-сс/790/1681/15 за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2015 року
В С Т А Н О В И Л А:
З таким рішенням слідчого судді не погодилися ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 та подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді від 25 листопада 2015 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання. На думку апелянтів, оскаржувана ухвала є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на докази, що підтверджують обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неможливості застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів. Захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а втрата потерпілою права власності на квартиру, яка видається прокурором за суспільно небезпечні наслідки нібито вчиненого злочину, обумовлена сукупністю чинників некримінального характеру та є наслідком цивільно-правових відносин. Окрім того, апелянти вказують, що підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування та належним чином виконував свої процесуальні обов`язки; неодноразово приймав участь у слідчих діях; досудове розслідування у кримінальному провадженні триває більше 2х років; допитані потерпіла та свідки, вилучені письмові докази та проведені експертизи; ОСОБА_7 має в м. Харкові роботу, постійне місце проживання, сім`ю хвору дружину та двох неповнолітніх дітей; понад 4 роки і 9 місяців він знаходиться у СІЗО по іншому кримінальному провадженню, подав заяву про застосування до нього акту амністії, а тому підозрюваному не має сенсу переховуватись від органу досудового слідства та суду. Також, за твердженням захисника, ОСОБА_7 потребує оперативного лікування, проведення якого неможливе в умовах СІЗО. Адвокат ОСОБА_9 вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею не врахована сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України.
Вислухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які просили задовольнити апеляційні скарги; думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає з таких підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.2-6).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України ;
2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
3.недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с.108-109). З висновками слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 умисного тяжкого корисливого кримінального правопорушення проти власності, вчиненого за попередньою змовою у співучасті з іншою особою, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а саме за санкцією ч.3 ст.190 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років; а також даними про особу ОСОБА_7 , який є підозрюваним в аналогічних кримінальних правопорушеннях ще й в іншому кримінальному провадженні, що свідчить про можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду під загрозою суворого покарання та ймовірність вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, або продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється; враховуючи процесуальну позицію ОСОБА_7 , який не визнає своєї вини, а також не встановлення на даний момент органом досудового розслідування інших осіб співучасників злочину, що не виключає ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків; спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу. Відсутність у ОСОБА_7 судимості, наявність постійного місця проживання, сім`ї та роботи, як на те посилається захисник, хоча і заслуговують на увагу, проте суттєво ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності застосування до підозрюваного саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою не впливають. Даних про наявність у ОСОБА_7 захворювань, які перешкоджають утриманню його під вартою, матеріали кримінального провадження не містять.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою, застава у розмірі 231420 грн. визначена слідчим суддею, відповідно до положень ч.5 ст.182 КПК України, з урахуванням тяжкості злочину, обставин кримінального правопорушення, в т.ч. розміру матеріальної шкоди, майнового і сімейного стану підозрюваного, кількості доведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що надає ОСОБА_7 право скористатися можливістю внесення застави.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 25 листопада 2015 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2015 року про застосування міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням застави, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.3 ст. 190 КК України - залишити без змін.
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, та підозрюваного залишити без задоволення.
Оскарження даної ухвали, в порядку ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено.
Головуючий: Судді: