137/181/16-к

У Х В А Л А
16.02.2016р. с.м.т. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Літинського районного суду Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_4 , 1993 року народження, засуджений 10.09.2014 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186, ч.1 ст.69 КК України до трьох років позбавлення волі, про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання та заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким,-
В С Т А Н О В И В :
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно нього положень Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 24 грудня 2015 року та застосування ст.82 КК України.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання доставлений не був, від нього надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення клопотання засудженого в частині застосування відносно нього положень Закону України №838-VIII від 26.11.2015 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 24.12.2015 року. Однак заперечив проти заміни засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки останній не став на шлях виправлення.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Приморського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.186, ч.1 ст.69 КК України до трьох років позбавлення волі. Із протоколу затримання встановлено, що ОСОБА_4 затриманий 13.06.2014 року. Вирок набрав чинності 09.12.2014 року.
Згідно ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України зі змінами внесеними Законом України № 838-VIII від 26.11.2015 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Таким чином, судом встанолено, що ОСОБА_4 знаходився в установах попереднього ув`язнення з 13.06.2014 по 09.12.2014, а тому відповідно даний строк підлягає зарахуванню в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Що стосується застосування до засудженого ст.82 КК України, то суд вважає, що у задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити, з наступних підстав.
Стаття 82 КК України передбачає, що особам, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим певної частини покарання.
Аналіз даної норми свідчить, що для заміни покарання більш м`яким необхідне виконання двох умов, а саме відбуття певної частини покарання та те, що засуджений став на шлях виправлення.
ОСОБА_4 відбув необхідних 1/2 строку покарання, що стосується того, що він став на шлях виправлення, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.
З матеріалів особової справи ОСОБА_4 встановлено, що він починаючи з 13.12.2015 року підпадає під дію ст. 82 КК України , однак відповідно до витягів із протоколів № 1 від 25.12.2015р., та №15 від 30.06.2015 р. комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених неодноразово відмовляла ОСОБА_4 у застосуванні до нього ст. 101 КВК України, ст 82 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не довів що стає на шлях виправлення.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_4 , яка міститься в матеріалах особової справи, останній за час відбування покарання характеризується посередньо, заохочень не має. Крім того, засуджений після прибуття в установу виконання покарань працевлаштованим на виробництві не був з власних перконань.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення виданої Літинською ВК -123 , засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання не мав жодного заохочення, натомість заслуговує на увагу те що, до засудженого було застосовано одне стягнення 12.03.2015 року.
Оскільки на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 , відбуваючи покарання у Літинській ВК №123, своєю поведінкою і ставленням до праці не довів того, що став на шлях виправлення, клопотання останнього в частині заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не підлягає до задоволення.
Керуючись с.82 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України, п.п. 2, 3 Прикінцевих положень Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Зарахувати ОСОБА_4 , 1993 р.н., засудженому вироком Приморського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.186, ч.1 ст.69 КК України до трьох років позбавлення волі, у строк відбування покарання перебування в установах попереднього ув`язнення період з 13.06.2014 по 09.12.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 в частині заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області протягом 7 днів з моменту її оголошення.
Суддя:ОСОБА_1