Справа № 1329/632/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Яворівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді: Гоцко В.І.,

при секретарі: Домашовець М.Ф.,

з участю прокурора: Назара С.Р.,

адвокатів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові Львівської області справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

Львівської області, українця, громадянина України, освіта

середня технічна, безпартійного, військовозобовязаного,

одруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого в

селі Крехів Жовківського району Львівської області,

такого, який не має судимості,-

за ст.190 ч.4 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_3, в період липня-серпня місяців 2004 року, маючи намір на вчинення заволодіння чужим майно шляхом обману і зловживання довірою, з корисливих мотивів, вчинив шахрайські дії щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при наступних обставинах.

11 червня 2004 року, підсудний ОСОБА_3 заключив кредитний договір №12/кв-04 з ТзОВ "Український промисловий банк" терміном на 36 місяців на отримання кредиту в сумі 20000 доларів США, що забезпечувався іпотекою житлового будинку ОСОБА_3 з приналежними до будинку земельною ділянкою та господарськими будівлями в селищі Івано-Франкове вулиці В.Стуса, 9 Яворівського району Львівської області.

Згідно зазначеного іпотечного договору від 11 червня 2004 року, іпотекодавець ОСОБА_3 зобов'язаний був, до часу виконання своїх кредитних зобов'язань перед іпотекодержателем - ТзОВ Український промисловий ба нк, не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов'язанням з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в спільну діяльність, оренду, користування, лізинг тощо), без отримання на те попередньої письмової згоди іпотекодержателя.

21 липня 2004 року, підсудний ОСОБА_3, керуючись корисливим мотивом, знову бажаючи отримати грошові кошти інших осіб, шляхом уявного повторного відчуження свого житлового будинку з приналежною земельною ділянкою та господарськими будівлями в селищі Івано-Франкове по вулиці В.Стуса, 9 Яворівського району Львівської області, скрив від ОСОБА_4 свій обов'язок перед іпотекодержателем - ТзОВ "Український промисловий банк", не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов'язанням з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в спільну діяльність, оренду, користування, лізинг тощо), без отримання на те попередньої письмової згоди іпотекодержателя і умисно, шляхом обману та зловживання довірою, надав ОСОБА_4 довіреність продати або подарувати свій будинок №9 по вулиці В.Стуса в селищі Івано-Франкове Яворівського району Львівської області ОСОБА_5, при цьому отримав і протиправно заволодів в ОСОБА_4 грошовими коштами в сумі 4000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України становило 21268 гривень.

На підставі зазначеної довіреності, 26 серпня 2004 року ОСОБА_4, діючи від імені і зі згоди підсудного ОСОБА_3, на підставі наданих підсудним ОСОБА_3 документів стосовно статусу і права власності на відчужуване ним майно, уклав договір дарування з ОСОБА_5, відповідно до якого, підсудний ОСОБА_3 подарував ОСОБА_5 незавершений будівництвом житловий будинок №9 по вулиці В.Стуса в селищі 1вано-Франкове Яворівського району Львівської області, при цьому підсудний ОСОБА_3, в день укладення зазначеного договору дарування, отримав і протиправно заволодів у ОСОБА_4 грошима в сумі 8000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України становило 42500 гривень 80 копійок.

Всього, підсудний ОСОБА_3, шляхом шахрайства, незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 в особливо великих розмірах на суму 63768 гривень 80 копійок, що в більше ніж 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який на час вчинення ним злочину, нараховував 65 гривень 50 копійок.

В послідуючому, підсудний ОСОБА_3 не виконав своїх зобов'язань перед ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно договору дарування від 26 серпня 2004 року і в користування житловий будинок №9 по вулиці В.Стуса в селищі Івано-Франкове Яворівського району Львівської області ОСОБА_5, так і не передав.

Згідно рішення Яворівського районного суду Львівської області від З0 листопада 2006 року за позовом ТзОВ "Український промисловий банк", зазначений договір дарування від 26 серпня 2004 року, укладений між підсудним ОСОБА_3 та ОСОБА_5, щодо незавершеного будівництвом житлового будинку №9 по вулиці В.Стуса в селищі Івано-Франкове Яворівського району Львівської області, визнано недійсним.

Також підсудний ОСОБА_3 не погасив свою кредитну заборгованість перед ТзОВ "Український промисловий банк", відповідно до кредитного договору №12/кв-04 від 11 червня 2004 року, так як предмет іпотеки - житловий будинок з приналежною земельною ділянкою та господарськими будівлями в селищі Івано-Франкове по вулиці В.Стуса, 9 Яворівського району Львівської області, був звернений в користь названої банківської установи і реалізований іншій особі на праві приватної власності.

Внаслідок вищевказаних умисних шахрайських дій, підсудний ОСОБА_3 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 в особливо великих розмірах на суму 63768 гривень 80 копійок, що в більше ніж 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який на час вчинення ним злочину нараховував 65 гривень 50 копійок.

Таким чином, своїми діями підсудний ОСОБА_3 вчинив шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживанням вірою, вчинене в особливо великих розмірах, тобто злочин, передбачений ст.190 ч.4 КК України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3, предявлене обвинувачення визнав частково та суду пояснив, що з 2000 року, він є приватним підприємцем і займався транспортними перевезеннями. У 1997 році, збудував житловий будинок в селищі Івано-Франкове по вулиці В.Стуса, 9 Яворівського району Львівської області і в цьому ж році, будинок був прийнятий комісією до експлуатації і в ньому він проживав з сімєю. В липні 2003 році, під час перевезення товару для одного із замовників, він вчинив дорожньо-транспортну пригоду, під час якої був пошкоджений товар побутової техніки на суму 75 тисяч доларів США, з яких, 25 тисяч доларів США йому вдалося погасити, а на суму 50 тисяч доларів США у нього виникли торгові забов'язання перед клієнтом.

Щоб погасити цю заборгованість, він вирішив взяти кредит в банку на суму 20 тисяч доларів США. 11 червня 2004 року, він уклав з ТзОВ Український промисловий банк кредитний договір на суму згадану суму валюти терміном на три роки. Цього ж дня, ним було також укладено іпотечний договір з банком, відповідно до якого іпотекою, яка забезпечувала отриманий ним кредит, виступав його житловий будинок в селищі Івано-Франкове по вулиці Стуса, 9 Яворівського району Львівської області із земельною ділянкою і всіма господарськими будівлями. Йому було відомо, що однією з умов цього іпотечного договору, була заборона відчуження його будинку з усім майном без згоди банку до повернення отриманого ним кредиту. Отриманий кредит він відразу ж повернув особі, якій був винен гроші.

Але у нього ще залишалася заборгованість в сумі 30 тисяч доларів США, а тому він почав шукати можливості повернення заборгованих коштів. Про свої проблеми він розповів жителю міста Яворова ОСОБА_6, який сказав, що може позичити йому гроші в сумі 8000 доларів США під заставу його автомобіля марки КАМАЗ 532 та житлового будинку по вулиці Стуса, 9 в селищі Івано-Франкове Яворівського району.

Автомобіль марки КАМАЗ належав йому на праві приватної власності, не був під заставою і в червні 2004 року, він дав ОСОБА_6 доручення на право розпоряджатися цим автомобілем. Крім цього, ОСОБА_6 погодився надати йому кредит на суму 8000 доларів США, при умові передачі йому для забезпечення цього кредиту житлового будинку, який необхідно було переоформити на батька або матір ОСОБА_6. Він говорив ОСОБА_6, що цей будинок перебуває під заставою банку, але ОСОБА_6 сказав, що будинок можна переоформити як незавершене будівництво і таким чином відчужити його батькам.

Оскільки кредитори вимагали від нього негайного повернення грошей, то він вирішив погодитися на пропозицію ОСОБА_6, який взяв на себе переведення його будинку в категорію незавершеного будівництва. 21 липня 2004 року, в місті Яворові, він оформив доручення від свого імені на ім'я батька ОСОБА_6 - ОСОБА_4 на право продавати чи дарувати від його імені ОСОБА_5 свій житловий будинок по вул. Стуса, 9 в селищі Івано-Франкове Яворівського району. Він усвідомлював, що згідно іпотечного договору з банком, він не має права відчужувати свій будинок, однак на той час він був поставлений кредиторами в таке становище, що змушений був любими шляхами шукати вихід з ситуації для погашення своїх боргів.

Цього ж дня, він отримав від ОСОБА_6 гроші в сумі 4000 доларів США, тобто першу половину кредиту, але чи давав він розписку на ці гроші, не пригадує. В подальшому, особисто ОСОБА_6 займався переоформленням його будинку. Всі документи на свій будинок, він передав ОСОБА_4, про що написав розписку про отримання ним грошей в сумі 8000 доларів США.

Він фактично батькам ОСОБА_6 свій будинок не продавав, лише подарував тимчасово до повернення суми позичених грошей. Позичені гроші він ОСОБА_6 не повернув через те, що той не дав йому розписки на отримання в нього 400 доларів для переоформлення будинку і не повернув йому його автомобіля марки Камаз, після того як він дарував батькам ОСОБА_6 свій будинок. Боргу він ОСОБА_4 так і не повернув, так як такі кошти в нього відсутні.

Розуміє, що поступив не зовсім чесно щодо сімї ОСОБА_4, просить у них вибачення, буде старатися повернути їм заборговані кошти, просить також суворо його не наказувати і не позбавляти його волі.

Крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3, його вина в повному обємі пред'явленого йому обвинувачення стверджується наступними зібраними по справі доказами:

Показами потерпілого ОСОБА_4 про те, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з своєю дружиною ОСОБА_5. В липні 2004 році, він познайомився з жителем селища Івано-Франкове Яворівського району ОСОБА_3, який запропонував купити в нього житловий будинок в селищі Івано-Франкове по вулиці Стуса, 9 Яворівського району Львівської області.

Як пояснював йому ОСОБА_3, гроші від продажу свого будинку той мав намір використати на розвиток своєї підприємницької діяльності. При обговоренні умов продажу будинку, ОСОБА_3 запропонував оформивши цю продажу будинку договором дарування. ОСОБА_3 стверджував про те, що на той час у нього не були до кінця оформлені документи на цей будинок і тому запропонував оформити довіреність від його імені, яка б давала йому право продавати чи дарувати будинок його дружині - ОСОБА_5 до часу, поки той збере і передасть йому всі необхідні документи, які є обов'язковими для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу чи дарування його майна - будинку по вулиці Стуса, 9 в селищі Івано-Франкове Яворівського району.

21 липня 2004 року у приватного нотаріуса ОСОБА_7 було оформлено довіреність ОСОБА_3, якою той уповноважував його продавати чи дарувати свій житловий будинок №9 по вулиці В.Стуса в селищі Івано-Франкове Яворівського району його дружині - ОСОБА_5С, а також нотаріально посвідчив заяву своєї дружини - ОСОБА_8 про надання нею згоди на дарування зазначеного житлового будинку. Після оформлення довіреності, в цей же день, він передав ОСОБА_3 кошти в сумі, еквівалентній 4000 доларам США, як попередню оплату за будинок. В свою чергу, ОСОБА_3 передав йому довіреність, а також документи на житловий будинок: технічний паспорт, проект забудови, проект житлового будинку акт державної комісії про закінчення будівництва житлового будинку, державний акт на право власності на земельну ділянку під будинок. Після цього ОСОБА_3 зобов'язався завершити_оформлення всіх інших необхідних документів на свій будинок і передати їх йому для подальшого переоформлення будинку на імя його дружини, а тоді він зобов'язувався передати ОСОБА_3 решту грошей за його будинок, а саме гроші в сумі еквівалентній 8000 доларів США. Всього за домовленістю з ОСОБА_3 він повинен був заплатити за будинок гроші в сумі, еквівалентній 12000 доларів США. Через деякий час, ОСОБА_3 повідомив його, що той зібрав всі необхідні документи і можна завершити оформлення договору дарування будинку.

26 серпня 2004 року, ОСОБА_3 приїхав в місто Яворів і передав йому всі додаткові документи, які необхідні були для оформлення договору дарування. Всі ці додаткові документи ОСОБА_3 збирав особисто, ні йому, ні будь-кому іншому із членів його сім'ї той не давав доручення на отримання цих документів у відповідних установах. Після передачі йому ОСОБА_3 документів, він доплатив_йому гроші в сумі, еквівалентній 8000 доларів США. За передачу грошей, він взяв у ОСОБА_3 розписку про те, що той отримав в нього гроші, в якій ОСОБА_3 вказав, що у випадку, коли йому не вдасться з яких-небудь причин закінчити переоформлення будинку, то зобов'язувався ці гроші повернути. Після цього, в цей же день, з пакетом всіх документів, які йому передав ОСОБА_3 на свій будинок, він звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_9 і оформив договір дарування від імені ОСОБА_3 В.1. на імя своєї дружини ОСОБА_5 незавершеного будівництвом житлового будинку №9 по вулиці В.Стуса в селищі Івано-Франкове Яворівського району. Таким чином, всього він заплатив ОСОБА_3 гроші в сумі, еквівалентій 12000 доларам США.

Після цього, ОСОБА_3 попросив дати йому термін до весни 2005 року на виселення його із цього житлового будинку, де той на той час той проживав, на що він погодився. Проте, ні в 2005 році, ані в 2006 році, ОСОБА_3 з будинку по вулиці Стуса, 9 в селищі Івано-Франкове Яворівського району не виселявся, тому взимку 2006 року, він звернувся до Яворівського районного суду, від імені своєї дружини ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні незавершеним будівництвом будинку №9 по вулиці В.Стуса в селищі Івано-Франкове. При розгляді цього позову, йому стало відомо, що в цій справі є ще одна зацікавлена сторона - "Укрпромбанк". Як з'ясувалося, в червні 2004 року, ще до їхньої домовленості з ОСОБА_3 про придбання в нього його житлового будинку, ОСОБА_3 заставив свій житловий будинок №9 по вулиці Стуса в селищі Івано-Франкове Яворівського району банкові для отримання кредиту. Через те, виникло питання про визнання договору дарування спірного житлового будинку на ім'я його дружини недійсним і таке рішення суд виніс.

Отже, ОСОБА_3, достовірно знаючи, що його житловий будинок №9 по вулиці В.Стуса в селищі Івано-Франкове Яворівського району знаходиться під заставою банку, відчужив цей будинок його дружині, отримавши за це від нього гроші, як оплату вартості будинку, в сумі еквівалентній 12000 доларам США, вчинивши шахрайські дії стосовно нього і його дружини. До даного часу, заподіяний збиток ОСОБА_3 йому так і не відшкодував. Він надіявся на порядність ОСОБА_3, але той поступив інакше.

Аналогічні за змістом покази на досудовому слідстві, що були оголошені в судовому засіданні, дала потерпіла ОСОБА_5.

Показами свідка ОСОБА_10, що були оголошені та перевірені в судовому засіданні, який на досудовому слідстві пояснив про те, що наприкінці серпня місяця 2004 року, в місті Яворові Львівської області його знайомий ОСОБА_4, котрий був з невідомим йому на той час мужчиною, як потім з'ясувалося це був житель селища Івано-Франкове Яворівського району ОСОБА_3, попросив його посвідчити факт передачі ним грошей ОСОБА_3 за придбання житлового будинку. Як пояснював йому ОСОБА_4, він домовився із ОСОБА_11 придбати в нього житловий будинок, що розташований в селищі Івано-Франкове за суму, еквівалентну 12 тисячам доларам США, що частину зазначеної суми в сумі 4000 доларів США, він вже попередньо передав ОСОБА_3 місяць назад, коли вони розпочинали здійснювати переоформлення цього будинку і що в цей день ОСОБА_3 передає йому решту необхідних документів для закінчення переоформлення цього будинку. ОСОБА_4 вручив ОСОБА_3 решту домовленої суми за будинок, в сумі еквівалентній 8000 доларам США. Присутній при цій розмові ОСОБА_3 підтвердив слова ОСОБА_4, сказавши що дійсно той передав йому решту грошей в сумі еквівалентній 8000 доларів США, після чого, в його присутності ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 якісь документи, як він зрозумів на будинок і написав розписку про отримання в ОСОБА_4 грошей. Після написання розписки ОСОБА_3, ОСОБА_4 запитав ОСОБА_3 чи в повному об'ємі той передав всі необхідні для переоформлення будинку документи, на що ОСОБА_3 сказав, що всі. Тоді ОСОБА_4 попросив ОСОБА_3 зазначити в розписці, що у випадку, коли документів на переоформлення будинку не буде вистачати або з інших причин, які би ускладнювали процес переоформлення будинку, ОСОБА_3 зобов'язувався повернути ОСОБА_4 гроші, які заплатив йому за будинок, на що ОСОБА_3 погодився і написав в розписці, що позичає у ОСОБА_4 гроші і коли б виникли якісь проблеми, поверне йому ці гроші. Через декілька днів, випадково зустрівши ОСОБА_4, той йому повідомив, що він із ОСОБА_3 нотаріально оформили придбання будинку. Йому не відомо, який будинок ОСОБА_4 купив в ОСОБА_3, яким чином оформлялася ця покупка, лише зі слів ОСОБА_4 дізнався, що цей будинок розташований в селищі Івано-Франкове Яворівського району і що потрібно буде докласти певних зусиль для ремонту цього будинку. Літом 2007 року, при зустрічі з ОСОБА_4, той йому сказав, що ОСОБА_3 обманув його, що після продажу будинку ОСОБА_3 відмовився з будинку виселятися, а під час судових засідань вияснилося, що будинок ОСОБА_3 перебував під заставою банку і що цей факт ОСОБА_3 від нього скрив. Також ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_3 відмовляється повертати гроші, які він заплатив йому за будинок, тим самим ОСОБА_3 шахрайським способом заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі еквівалентній 12000 доларам США.

Показами свідка ОСОБА_7 який в судовому засіданні дав показання про те, що він працює приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області. 21 липня 2004 року, до нього, як до приватного нотаріуса звернувся ОСОБА_3, по просьбі якого він нотаріально посвідчив довіреність від його імені, відповідно до якої той уповноважував ОСОБА_4 продати за ціною і на умовах на розсуд уповноваженого будинок №9 по вулиці В.Стуса в селищі Івано-Франкове Яворівського району Львівської області, або подарувати зазначений будинок ОСОБА_5. Термін дії довіреності складав три роки. Особа довірителя ОСОБА_3 ним була встановлена наданого особисто ОСОБА_3 паспорта громадянина України. Ця довіреність в його присутності була особисто підписана довірителем ОСОБА_3, після чого він довіреність нотаріально посвідчив і зареєстрував в книзі реєстрів нотаріальних дій.

Цього ж дня, до нього також звернулася дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_12 з просьбою засвідчити її підпис в заяві про надання згоди своєму чоловікові ОСОБА_3 на відчуження будинку, що знаходиться в селищі Івано-Франкове по вулиці В.Стуса, 9 Яворівського району, з умовами на його розсуд, а також через представника, в тому числі подарувати вищевказаний будинок ОСОБА_5. Особу ОСОБА_12 ним було встановлено згідно наданого йому паспорта громадянина України, в якому була відмітка про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_3 у відділі ЗАГСу Яворівського району.

З часу виконання ним вищевказаних нотаріальних дій пройшов тривалий період і з приводу давності він не може детально пригадати, хто в цей день приходив до нього разом з подружжям ОСОБА_3 і чи були присутніми в момент вчинення ним нотаріальних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яких стосувалися посвідчені ним довіреності і чи обговорювали вони між собою деталі відчуження будинку. Також він не надавав будь-яких консультацій стосовно подальших дій для здійснення відчуження чи набуття права власності на вказаний вище будинок і в подальшому не здійснював таких нотаріальних дій.

Показами свідка ОСОБА_13 який в судовому засіданні дав показання про те, що 10 серпня 2004 року, рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської селищної ради Яворівського району №103, було прийнято рішення про анулювання рішення виконкому Івано-Франківської селищної ради за №74 від 21 травня 1997 року Про затвердження акту прийняття і здачі в експлуатацію-індивідуального житлового будинку в селищі Івано-Франкове по вулиці В.Стуса, 9. За висновком Львівського обласного бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки житловий будинок в селищі вано-Франкове по вулиці В.Стуса, 9 визнано як незавершене будівництво і цим рішенням було надано дозвіл ОСОБА_3 на дарування незавершеного будівництвом індивідуального житлового будинку по вказаній адресі. На час прийняття зазначеного рішення виконкому він займав посаду селищного голови Івано-Франківської селищної ради. Згадане рішення приймалося на підставі особистої заяви ОСОБА_3, а також наданих ним документів. Заяву про надання дозволу на дарування незавершена будівництвом до Івано-Франківської селищної ради надавав особисто заявник ОСОБА_3 і від імені ОСОБА_3 ніхто інший таких документів не подавав і за його дорученням від його імені не виступав. Особи по прізвищу ОСОБА_5 до селищної ради, з будь-яких питань стосовно будинку в селищі Івано-Франкове по вулиці В.Стуса, 9 Яворівського району Львівської області, який належав ОСОБА_3, не зверталися.

Кредитним договором №12/кв-04 між ОСОБА_3 та ТзОВ "Український промисловий банк" від 11 червня 2004 року, укладеним терміном на 36 місяців на отримання кредиту в сумі 20000 доларів США, який забезпечувався іпотекою житлового будинку ОСОБА_3 з приналежними до будинку земельною ділянкою та господарськими будівлями в селищі Івано-Франкове по вулиці В.Стуса, 9 Яворівського району Львівської області. Згідно зазначеного іпотечного договору від 11 червня 2004 року, іпотекодавець ОСОБА_3 зобов'язаний був до часу виконання своїх кредитних зобов'язань перед іпотекодержателем - ТзОВ "Український промисловий банк", не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов'язаннями з і боку третіх осіб (зокрема не передавати його в спільну діяльність, оренду, користування, лізинг тощо), без отримання на те попередньої письмової згоди іпотекодержателя.

Договором дарування від 26 серпня 2004 року, згідно якого ОСОБА_3 подарував свій будинок №9 по вулиці В.Стуса в селищі Івано-Франкове Яворівського району Львівської області ОСОБА_5.

Рішенням Яворівського районного суду від 30 листопада 2006 року за позовом ТЗОВ "Український промисловий банк", договір дарування від 26 серпня 2004 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, щодо незавершеного будівництвом житлового будинку №9 по вулиці В.Стуса в селищі Івано-Франкове Яворівського району Львівської області, визнано недійсним.

Довідкою нотаріуса від 26 серпня 2004 року про те, що житлолий будинок №9 по вулиці В.Стуса в селищі Івано-Франкове Яворівського району Львівської області, під забороною не перебуває.

Розпискою ОСОБА_3 про те, що він отримав від ОСОБА_4 в якості позики суму, еквівалентну 8000 доларів США, яку зобов'язався повернути до 01 грудня 2006 року.

Довідкою з ВДВС Яворівського РУЮ від 29 вересня 2008 року про те, що в 2004-2007 роках, на виконанні перебувало ряд виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_3 боргу на загальну суму 465484 гривні 87 копійок. В тому числі на виконанні перебував і виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на заставлене майно, а саме: житловий будинок по вул.В.Стуса, 9 в селищі Івано-Франкове Яворівського району Львівської області, що належав боржнику ОСОБА_3 в користь ЛФ ТзОВ Український промисловий банк. Згаданий будинок ОСОБА_3 було арештовано та реалізовано в порядку, передбаченому ЗУ Про виконавче провадження.

Аналізуючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні, суд вважає що предявлене обвинувачення ОСОБА_3 за ст.190 ч.4 КК України в судовому засіданні доведено повністю і злочин кваліфіковані вірно, оскільки він вчинив шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживанням довірою, вчинене у особливо великих розмірах.

Обираючи вид і розмір покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити підсудному ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк пять років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 - утримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Початок строку відбуття покарання засудженим ОСОБА_3 рахувати з 22 серпня 2012 року, тобто з часу його фактичного затримання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області, протягом 15-ти діб, з моменту його проголошення, для засудженого ОСОБА_3 з часу отримання копії вироку, через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: Гоцко В.І.