У Х В А Л А

Іменем України

28.01.2013

ОСОБА_1

Слідчий суддя Деснянського районного суду м.Києва Котович О.Л. при секретарі Опішняк М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу на дії (бездіяльність) слідчого у кримінальному провадженні № 0000032,

ВСТАНОВИВ :

18 січня 2013 року старший слідчий СВ ДПІ у Деснянському районі м.Києва ДПС ОСОБА_2 своєю постановою відмовив ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про повернення належних йому 145200 гривень, вилучених під час обшуку житла ОСОБА_4

25 січня 2013 року до суду від ОСОБА_3 надійшла скарга від 24 січня 2013 року на дії (бездіяльність) слідчого.

Автор скарги просить скасувати постанову слідчого про відхилення клопотання про повернення грошей і зобовязати слідчого повернути вилучені гроші.

Від слідчого надійшли письмові пояснення з даного питання і матеріали кримінального провадження, якими підтверджено проведення обшуку у житлі за місцем проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_4, походження вилучених грошей, відмову слідчого у поверненні грошей, номер кримінального провадження.

Скарга розглянута без участі прокурора, слідчого і особи, яка подала скаргу, чи її представника з наступних підстав :

прокурор, слідчий і автор скарги належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання,

згідно ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги,

згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 КПК України,

положення КПК України (статті 318-380 і глава 26) не ругулюють питання кримінального провадження, повязані з ухиленням особи, яка подала скаргу, від участі в розгляді скарги, а тому суд на підставі ч.6 ст.9 КПК України застосовує при розгляді даної скарги загальні засади кримінального провадження, визначені в ч.1 ст.7 КПК України,

однією з загальних засад кримінального провадження, що передбачені п.15 ч.1 ст.7 КПК України, є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості,

розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування за участі особи, яка подала скаргу, чи її представника є обовязком для суду, а для автора скарги участь в її розгляді є правом цієї особи, а тому розгляд скарги при ухиленні особи, яка подала скаргу, чи її представника від участі в розгляді скарги не порушує загальних засад кримінального провадження, передбачених п.15 ч.1 ст.7 КПК України, оскільки у суду немає законних підстав і механізму для примусу особи, яка подала скаргу, чи її представника скористатись наданим їм правом і взяти участь в розгляді скарги,

ухилення особи, яка подала скаргу, чи її представника від участі в розгляді скарги не є підставою для повернення або відхилення скарги,

законодавець не бачить порушення засад змагальності сторін за відсутності слідчого чи прокурора при розгляді скарги,

розгляд скарги без участі особи, яка подала скаргу, чи її представника не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і не тягне скасування судового рішення з цих підстав згідно положень ст.412 КПК України, оскільки відсутність особи, яка подала скаргу, чи її представника не перешкоджає і не може перешкоджати суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення на підставі дослідження матеріалів кримінального провадження і перевірки доводів скарги.

Зваживши доводи скарги, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження і його письмові пояснення, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, а оскаржена постанова скасуванню, з наступних підстав.

21 серпня 2012 року за місцем проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 був проведений обшук.

З протоколу обшуку вбачається, що слідчий вилучив в кімнаті 145200 гривень, а в коридорі вилучив 46640 гривень.

Заступник прокурора району визнав всі вилучені при обшуку гроші в сумі 191840 гривень речовими доказами і передав їх на депозитний рахунок прокуратури м.Києва.

18 січня 2013 року слідчий відмовив ОСОБА_3 в поверненні 145200 гривень, пославшись на те, що немає даних про їх належність ОСОБА_3

Постанова слідчого не мотивована, оскільки ОСОБА_3 на підтвердження походження і належності вилучених при обшуку 145200 гривень надав договір позики від 20 травня 2012 року, за яким він позичив у ОСОБА_5 250000 гривень.

Доводи ОСОБА_3 про походження і належність йому 145200 гривень, вилучених при обшуку житла його матері, слідчим не спростовані.

Згідно ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий при відхиленні клопотання ОСОБА_3 не виконав завдання, передбачене ст.2 КПК України.

Так, згідно ст.125 КПК України 1960 року, за яким відбувалось кримінальне провадження на час вилучення грошей, слідчий за клопотанням цивільного позивача або з своєї ініціативи зобовязаний вжити заходів до забезпечення заявленого в кримінальній справі цивільного позову, а також можливого в майбутньому цивільного позову, склавши про це постанову, а в справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобовязаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову.

На час вилучення грошей і в даний час з матеріалів досудового розслідування не вбачається, чи хтось подав по цій справі цивільний позов чи може його подати в майбутньому, слідчий не надав в суд копію позову і копію постанови, яка передбачена ст.125 КПК України 1960 року.

Стаття 126 КПК України 1960 року, яка діяла на час вилучення грошей, передбачає забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії.

Слідчий не довів, що ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні є обвинуваченим чи підозрюваним або несе за законом матеріальну відповідальність за дії ОСОБА_4

Слідчий не надав також доказів того, що ОСОБА_4 оголошено про підозру у кримінальному правопорушенні.

Не вбачається з постанови прокурора про прилучення вилучених при обшуку грошей до справи в якості речових доказів і зараз слідчим не надано доказів того, що вилучені гроші мають ознаки речових доказів відповідно до вимог ст.78 КПК України 1960 року, а саме, що вони були знаряддями вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були обєктом злочнних дій, або були нажиті злочинним шляхом, або можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних осіб або для спростування обвинувачення чи помякшення відповідальності.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000032 здійснюється відносно ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.205 ч.2, 358 ч.3 КК України, потерпілі в даному кримінальному провадженні відсутні, цивільні позови не заявлені, конфіскація майна за вчинення цих кримінальних правопорушень законом не передбачена.

Згідно п.9 розділу ХІ (Перехідні положення) КПК України 2012 року арешт майна, під яким фактично перебувають вилучені гроші, застосований під час досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до моменту скасування у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Завдання кримінального провадження, зазначені в ст.2 КПК України 2012 року, вимагають від слідчого судді ухвалити такі рішення, перелічені в ч.2 ст.307 КПК України 2012 року, які потягнуть найбільш повне відновлення прав особи, яка звернулась із скаргою в суд.

Відновлення по результатам даного судового провадження прав володільця майна, яке було тимчасово вилучено (фактично арештовано) за правилами КПК України 1960 року, не позбавляє слідчого можливості за наявності законних підстав вжити заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені розділом ІІ КПК України 2012 року, зокремя, шляхом тимчасового доступу до речей і документів, тимчасового вилучення майна, арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.306, 307, 309, 318-380, розділом ХІ КПК України 2012 року,

УХВАЛИВ :

Скасувати постанову старшого слідчого СВ ДПІ у Деснянському районі м.Києва ДПС ОСОБА_2 від 18 січня 2013 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про повернення 145200 гривень.

Зобовязати старшого слідчого СВ ДПІ у Деснянському районі м.Києва ДПС ОСОБА_2 у встановленому законом порядку повернути ОСОБА_3 145200 гривень, вилучені 21 серпня 2012 року при обшуку в квартирі АДРЕСА_1.

Ухвала набирає законної сили негайно, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала, яка набрала законної сили, обовязкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя :