Ухвала іменем україни 24 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши касаційну скаргу із заявою засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2015 року касаційну скаргу засудженого, у зв'язку з недотриманням вимог, передбачених статтями 427, 436 КПК України, було залишено без руху та надано п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

У згаданій ухвалі суду, поміж іншого, було наголошено, що засуджений у касаційній скарзі не сформулював свої вимоги до суду касаційної інстанції відповідно до ст. 436 КПК України, оскільки порушував питання про скасування вироку Апеляційного суду Тернопільської області від 14 травня 2004 року, яким його засуджено та який вже переглядався у касаційному порядку і не може бути предметом повторного перегляду по суті судом касаційної інстанції. Також, засуджений просив переглянути ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 11 березня 2015 року (яку не долучав до касаційної скарги) з направленням кримінальної справи щодо нього на досудове розслідування, однак в суд першої інстанції. Разом з тим, до касаційної скарги засуджений долучив копії ухвал Апеляційного суду Тернопільської області від 30 березня 2015 року та від 06 травня 2015 року, з чого касаційному суду було не зрозуміло, які саме судові рішення оскаржував ОСОБА_1

В межах наданого судом строку засуджений надіслав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не касаційну скаргу, як того вимагають приписи ст. 427 КПК України, а заяву, при цьому, зазначені недоліки на які йому наголошував суд у своїй ухвалі не усунув та припустився нових.

Так, у своїй заяві ОСОБА_1 стверджує, що у своїй первинній касаційній скарзі він оскаржував ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 30 березня 2015 року та від 17 травня 2015 року, проте наведе, з огляду на касаційну скаргу засудженого, яку було залишено без руху, не відповідає дійсності.

Разом з тим, при повторному зверненні до суду, засуджений змінив свої вимоги і порушує питання про скасування ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 30 березня 2015 року, якою його заяву про перегляд вироку цього суду від 14 травня 2004 року за нововиявленими обставинами залишено без руху, та ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 06 травня 2015 року, якою повернуто його заяву про перегляд згаданого вироку за нововиявленими обставинами, та просить направити справу на нове судове розслідування для дослідження доказів, які доводять неправильність вироку.

Проте таке прохання засудженого не відповідає вимогам ст. 436 КПК України, оскільки ухвала апеляційного суду від 30 березня 2015 року не є предметом розгляду касаційної інстанції, з огляду на положення ч. 2 ст. 424 КПК України. Водночас, засуджений порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду від 06 травня 2015 року не наводить доводів для її перегляду та не зазначає у чому саме полягають порушення допущені апеляційним судом при постановленні цього рішення. Крім того, при скасуванні судового рішення апеляційного суду, провадження призначається до нового розгляду у цьому суді, відповідно до ст. 436 КПК України.

Натомість, із змісту заяви засудженого вбачається, що останній фактично не погоджується з вироком суду яким його засуджено та який вже переглядався по суті у касаційному порядку і був залишений без змін ухвалою Верховного суду України від 07 вересня 2004 року.

Також, засуджений так і не долучив до заяви ухвалу Апеляційного суду від 11 березня 2015 року завірену належним чином, про яку зазначав у первинній касаційній скарзі.

А відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Повернути касаційну скаргу із заявою засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4