печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженому, працюючому: менеджер зовнішньоекономічної діяльності ПП «Надія»,

В С Т А Н О В И В :
прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування на 60 діб.

З клопотання та доданих в його обґрунтування матеріалів вбачається наступне.

Слідчим відділом управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000007 від 16.03.2015.

Встановлено, що ОСОБА_4 у період з вересня 2014 року до 18 квітня 2015 року проходив військову службу на посаді командира розвідувального відділення командира бойової машини розвідувального взводу 1 батальйонно-тактичної групи НОМЕР_1 окремої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЗСУ, ВЧ НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), у військовому званні «прапорщик».

У цій же військовій частині до травня 2015 року на посаді командира 1 батальйонно-тактичної групи проходив військову службу ОСОБА_6 , який відповідно до покладених на нього організаційно-розпорядчих обов`язків є службовою особою.

Статтею 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст. 1 закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Згідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ на військовослужбовців покладено обов`язки свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

У період з квітня 2014 року по теперішній час на території України діє терористична організація «Донецька народна республіка» (у подальшому «ДНР»), діяльність якої спрямована на порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, впливу на прийняття рішень, вчинення або не вчинення дій органами державної влади та органами місцевого самоврядування, службовими особами цих органів, об`єднаннями громадян.

Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення від 13.04.14 Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України, яке введено в дію Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України №405/2014 від 14.04.2014, відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію (надалі - АТО).

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України №33/6/9 від 07.10.2014 районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей. До проведення антитерористичної операції, відповідно до статті 4 Закону України Про боротьбу з тероризмом, залучені військові підрозділи Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.

17 березня 2015 року Верховна Рада України своєю постановою визнала тимчасово окупованими територіями окремі райони Донецької та Луганської областей.

Наказом начальника штабу першого заступника керівника антитерористичного центру при службі безпеки України (керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 22.01.2015 за №27ог затверджено «Тимчасовий порядок контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей» ( надалі Порядок).

Відповідно до Переліку контрольних пунктів в`їзду виїзду на автомобільному транспорті (Додаток 1 Порядку) в секторі «В» визначено контрольні пункти в`їзду виїзду, а саме: дорожній коридор «Донецьк-Курахове» - КПВВ «Курахове» та КПВВ «Георгіївка».

Однак, у порушення вищевказаного законодавства, протягом січня-лютого 2015 року службові особи НОМЕР_1 окремої механізованої бригади Збройних Сил України, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, систематично вчиняли сприяння діяльності терористичної організації «ДНР» шляхом організації прихованого переміщення харчових продуктів до тимчасово окупованої території України поза визначеними Порядком контрольними пунктами в`їзду виїзду, приймали пропозиції одержати неправомірну вигоду за вчинення таких дій з використанням наданого їм службового становища та одержували її.

Так, під час виконання завдань за призначенням підрозділи НОМЕР_1 окремої механізованої бригади Збройних Сил України передислоковано на Схід України, у зв`язку із чим підозрюваний ОСОБА_4 був залучений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань.

У січні 2015 року командир 1-ої батальйонно-тактичної групи НОМЕР_4 окремої механізованої бригади ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЗС України ОСОБА_6 вирішив протиправно збагатитися шляхом одержання грошових коштів від суб`єктів господарювання за здійснення незаконного пропуску транспортних засобів із продовольчими товарами на тимчасово окуповану територію Донецької області, яка контролюється терористичною організацією "ДНР".

Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 у січні 2015 року залучив свого підлеглого військовослужбовця ОСОБА_4 , на що той погодився.

Так, в січні 2015 року ОСОБА_6 діючи, умисно, з указаних вище корисливих мотивів, всупереч вимогам п. 2.1 наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при службі безпеки (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 22.01.2015р. №27ог «Про затвердження тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей", наказав ОСОБА_4 організувати в районі н.п. Константинівка в напрямку н.п. Вугледар Донецької області виїзний блокпост у складі 1 одиниці БТР-80 для блокування руху вантажного транспорту.

На виконання зазначеного наказу ОСОБА_6 у середині січня 2015 року ОСОБА_4 разом із заступником командира бойової машини навідником-оператором розвідувального взводу 1-ї батальйонно-тактичної групи НОМЕР_5 окремої механізованої бригади ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЗС України солдатом ОСОБА_7 розпочав несення служби на виїзному блокпості в районі н.п. Константинівка в напрямку н.п. Вугледар.

У подальшому, у період із середини січня до кінця лютого 2015 року ОСОБА_8 , діючи на виконання усних вказівок ОСОБА_6 , здійснював незаконний пропуск транспортних засобів із продовольчими товарами на тимчасово окуповану територію Донецької області.

При цьому ОСОБА_8 усвідомлював, що територія, на яку прямують указані транспортні засоби, тимчасово контролюється терористичною організацією «ДНР»

У такий спосіб за період із середини січня до кінця лютого 2015 року ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із

ОСОБА_6 , на виконання незаконних вказівок останнього, незаконно пропустив не менше 60 транспортних засобів із товарами народного споживання на тимчасово окуповану територію Донецької області, чим сприяв діяльності терористичної організації «ДНР».

Своїми вищевказаними діями, ОСОБА_4 упродовж січня-лютого 2015 року сприяв діяльності терористичної організації, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Також ОСОБА_4 за наведених вище обставин, діючи умисно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення та заподіяння шкоди інтересам держави, повторно за попередньою змовою групою осіб, упродовж січня-лютого 2015 року, порушив порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України організувавши приховане переміщення харчових продуктів до тимчасово окупованої території України поза визначеними Порядком контрольними пунктами в`їзду виїзду, шляхом супроводу транспорту та безперешкодного пропуску колони великогабаритних автомобілів із невстановленим вантажем.

Своїми діями, ОСОБА_4 , вчинив порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332-1 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 у січні 2015 року, перебуваючи у невстановленому місці в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької області, діючи умисно, в порушення вимог постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622», придбав, отримавши від невстановленої досудовим розслідуванням особи без передбаченого законом дозволу 800 проміжних патронів калібру 7,62 мм, які відповідно до висновку судового експерта є бойовими припасами.

У подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, зберігав без передбаченого законом дозволу вказані бойові припаси у період з січня 2015 року по 04.11.2015 за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Полтава, є громадянином України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, від 04.11.2015 ОСОБА_4 о 15 годині 55 хвилин затримано відповідно до ст. 208 КПК України.

Підозра обґрунтовується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом обшуку; протоколами допитів підозрюваних у кримінальному провадженні; протоколами допиту свідків; легалізованими матеріалами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; висновками експерта за результатами проведення експертизи зброї та слідів і обставин її використання; іншими матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2015 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.11.2015.

Постановою заступника Генерального прокурора України від 13.11.2015 строки досудового розслідування у кримінальному провадженні внаслідок виняткової складності кримінального провадження продовжено до 19.02.2016.

Обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є те, що в ході подальшого досудового розслідування необхідно дослідити та перевірити всі доводи підозрюваних, а також усунути наявні в матеріалах досудового розслідування протиріччя для всебічного, повного і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваних, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують їх покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, отримати відомості від мобільних операторів інформацію про дзвінки між фігурантами у кримінальному провадженні та їх місцеперебування (близько 30 мобільних номерів), вилучити у військовій частині НОМЕР_3 документи щодо бойових наказів та розпоряджень у зоні відповідальності 1 батальйону, вилучити в штабі сектору «В» документи щодо бойових наказів та розпоряджень у зоні відповідальності 1 батальйону військової частини НОМЕР_3 , допитати військових посадових осіб та військовослужбовців військової частини НОМЕР_3 (близько 40 військовослужбовців, частина з яких демобілізовано та частина з яких на даний час перебуває в Миколаївській області на військовому полігоні « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), призначити та провести товарознавчу експертизу, встановити всіх причетних до скоєння злочину осіб, повідомити останнім про підозри, розсекретити матеріали НСРД, виконати інші слідчі та процесуальні дії, а також виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Санкція ч. 1 ст. 258-3 КК України, яка поміж інших інкримінується ОСОБА_4 , визначає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, що відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як особливо тяжкий злочин, і згідно положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного органом досудового розслідування на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень та тяжкість покарання за них.

Приймаючи до уваги, що одне з кримінальних правопорушень у яких підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким, орган досудового розслідування проходить до висновку, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням, підкупу на покази допитаних свідків, а також які можуть бути встановлені в ході здійснення досудового розслідування.

Також, обираючи запобіжний захід пов`язаний з триманням під вартою суду слід врахувати велику ймовірність того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, у вказаному кримінальному провадженні не виконанні всі слідчі дії спрямовані на отримання та перевірку доказів, не встановлені всі особи, які можуть бути причетними до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, що дає підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також унеможливлення встановлення інших причетних до вчинення злочину осіб, може знищити, сховати, або спотворити речі чи документи, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, підозрюваний має зв`язки та знайомих серед військових службових осіб, і може використовувати їх за для створення тиску на правоохоронні та судові органи, а також перешкод у розслідуваному провадженні.

В ході обушку у підозрюваного виявлено бойові припаси, що у свою чергу свідчить про можливу наявність наміру у їх використанні у подальшому та підтверджує суспільну небезпечність злочинних намірів підозрюваного. Обставини придбання зазначених боєприпасів невстановлені, що у свою чергу дає підстави стороні обвинувачення вважати, що підозрюваний таким чином перешкоджає кримінальному провадженню, а саме встановленню осіб та обставин, при яких невідомі особи збули йому вказані боєприпаси.

Перелічені вище ризики, які були предметом розгляду у судовому засіданні від 07.11.2015, збереглися та продовжують існувати, що у свою чергу також обумовлює необхідність та обґрунтованість продовження строку тримання під вартою.

Також вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, необхідно звернути увагу, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Враховуючи вище викладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо стверджувати, що менш суворі запобіжні заходи не можуть бути застосовні до підозрюваного.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування, у відповідності до ч.2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 14.11.2015 р.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

ОСОБА_4 є підозрюваним у кримінальному провадженні 0000007 від 16.03.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 332-1, ч. 1 ст. 263 КК України.

05.11.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

Ухвалою Печерського районного суду від 07.11.2015 щодо підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.11.2015.

Постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 13.11.2015 строки досудового розслідування у кримінальному провадженні внаслідок виняткової складності кримінального провадження продовжено до 19.02.2016.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, доведення обставин, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме, таких, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, згідно ч. 5 ст. 199 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

При вирішенні питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу вважаю за необхідне зауважити наступне.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_4 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_4 серед іншого підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, і застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу чинним процесуальним законом заборонено (ч. 5 ст. 176 КПК України).

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на характер і ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 та конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 все ж таки з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, застосування більш м`яких запобіжних заходів не здатно забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам, а у провадженні необхідно провести ще ряд слідчих та процесуальних дій, які приведені у клопотанні.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що обставини та підстави з часу оголошення підозри не змінились, обґрунтованість підозри встановлена судовими рішеннями, а виходячи з встановлених судом обставин ризики - не зменшились.

Обґрунтованість та необхідність проведення зазначених у клопотанні слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні перевірена заступником Генерального прокурора України ОСОБА_10 з винесенням процесуального рішення - постанови про продовження строку досудового розслідування.

З урахуванням викладених обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженому, працюючому: менеджер зовнішньоекономічної діяльності ПП «Надія», задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 18 січня 2016 року 15 год. 55 хв.

Визначити строк дії ухвали до 18.01.2016 р.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1