Справа № 299/2788/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора - ОСОБА_5 , розглянув у відкритому засіданні апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Виноградівського районного суду від 12.11.2015 року за матеріалами кримінального провадження № 11-кп/777/84/16 яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Копинівці, Мукачівського району, Закарпатської області, мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, з вищою освітою, заміжня, непрацююча, раніше не судима

визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України з призначенням покарання у виді 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 ( двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень із позбавленням права обіймати посади , повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на державних підприємствах , установах, організаціях на строк 3 три роки та із спеціальною конфіскацією грошових коштів - предмета неправомірної вигоди.

Постановлено, після вступу вироку у законну силу припинити дію заходів забезпечення кримінального провадження у виді: арешту майна, накладеного на тимчасово вилучені 05.08.2015 року речі та предмети-грошові кошти у сумі 10 000,00 гривень, номіналом по 500,00 грн. кожна; фільтрувальний папір, за допомогою якого було проведено змиви з правої та лівої долоні руки ОСОБА_7 ; оригінали документів особової справи на ОСОБА_8 , екземпляри договорів про навчання, квитанції про сплату громадянами добровільних внесків; грошові кошти в сумі 3500,00 грн., номіналом купюр по 500,00 грн. кожна, застосованого ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 06.08.2015 року; запобіжного заходу у виді застави в розмірі 20 мінімальних розмірів заробітних плат, що становить 24360,00 грн., обраного відносно ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 06.08.2015 року.

За вироком ОСОБА_7 визнана винною в тому, що 24.07.2015 року, близько 11:55 години, працюючи на посаді директора Виноградівського державного коледжу Мукачівського державного інституту, будучи службовою особою, маючи умисел на отримання для себе неправомірної вигоди, знаходячись по місцю роботи, в своєму службовому кабінеті, який розташований в приміщенні Виноградівського державного коледжу за адресою: м. Виноградів, вул. Станційна, 28, одержала від ОСОБА_8 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди в розмірі 5000,00 гривень за сприяння з використанням свого службового становища у позитивній здачі вступних іспитів із предметів Українська мова та Математика, які є підставою для зарахування в подальшому на навчання до Виноградівського державного коледжу за фаховою спеціальністю Фінанси та кредит.

Крім того, 05.08.2015 року о 12:10 годині ОСОБА_7 , працюючи на посаді директора Виноградівського державного коледжу Мукачівського державного інституту, будучи службовою особою, доводячи до кінця свій злочинний намір щодо протиправного збагачення, знаходячись по місцю роботи, в своєму службовому кабінеті, який розташований в приміщенні Виноградівського державного коледжу за адресою: м. Виноградів, вул. Станційна, 28, одержала від ОСОБА_8 решту неправомірної вигоди в розмірі 10 000,00 гривень за сприяння з використанням свого службового становища у позитивній здачі вступних іспитів із предметів Українська мова та Математика, які є підставою для зарахування в подальшому на навчання до Виноградівського державного коледжу за фаховою спеціальністю Фінанси та кредит, після чого була викрита на місці працівниками УПЗСЕ УМВС України в Закарпатській області.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок Виноградівського районного суду від 12.11.2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення спеціальної конфіскації предмета неправомірної вигоди змінити, а предмет хабара, а саме грошові кошти в сумі 13500 гривень повернути заявнику. Вказує на те, що згідно матеріалів провадження грошові кошти належать ОСОБА_8 , а тому не можуть бути конфіскованими.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши та дослідивши матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації діяння особою, яка подала апеляційну скаргу не оспорюється, внаслідок чого вони відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевірялися.

Судом першої інстанції розгляд провадження відбувся в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, так як ніким з учасників не оспорювались фактичні обставини справи. Винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин підтверджується сукупністю зібраних, досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказів.

Діяння ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 368 КК України кваліфіковано правильно, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Так, відповідно до вимог статті 370 КПК України вирок повинен бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Судом першої інстанції вказаних вимог законодавства не дотримано.

Як правильно зазначено в апеляційній скарзі прокурора при призначенні покарання судом першої інстанції порушено вимоги ч.5 ст. 96-2 КК України та застосовано спеціальну конфіскацію щодо майна, яке підлягає поверненню власнику.

Згідно ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація - це примусове безоплатне вилучення за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей, у тому числі коштів, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, іншого майна, включаючи майно третіх осіб, у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.3 ч.1, ч.5 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі , якщо гроші були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю) і спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю).

Крім того, відповідно до вимог п.5 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів , які надані суду вирішується судом при ухваленні судового рішення , яким закінчується кримінальне провадження , при цьому, гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення , повертаються законним володільцям.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вилучені в ході огляду місця події грошові кошти в сумі 10 000 гривень та добровільно видані обвинуваченою ОСОБА_7 решта грошових коштів в сумі 3 500 гривень, які вона отримала від громадянина ОСОБА_8 належать заявнику - ОСОБА_8 .. Це підтверджується протоколом отримання грошових коштів від заявника ОСОБА_8 від 24.07.2015 року та протоколом отримання грошових коштів від заявника від 05.08.2015 року. Після отримання грошових коштів органами досудового розслідування вказані грошові кошти були помічені та вручені заявнику, а також визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку про порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права при вирішенні питання долі речових доказів коштів у розмірі 13500 гривень, належних ОСОБА_8 ..

Отже, з врахуванням чинного законодавства, оскільки спеціальна конфіскація не застосовується до грошових коштів, які згідно з законом підлягають поверненню власнику, то грошові кошти, які є предметом вказаного злочину слід повернути власнику ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування або зміни вироку є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Оскільки доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та такими, що є підставою для зміни вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407,408, 418-419 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок Виноградівського районного суду від 12.11.2015 року щодо обвинуваченої за ч.1 ст. 368 КК України ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - змінити.

З резолютивної частини вироку виключити вказівку суду на застосування спеціальної конфіскації грошових коштів предмета неправомірної вигоди.

Тимчасово вилучені грошові кошти у сумі 13500 (тринадцять тисяч п`ятсот) гривень повернути законному володільцю - ОСОБА_8 .

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: