Провадження № 11-кп/795/965/2015
Категорія - ч.2 ст.382 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0006205 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, освіта вища, працює директором ТОВ „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт-2, раніше не судимий,

визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.382 КК України та виправданий за недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що обіймаючи посаду директора ТОВ „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт-2, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, являючись службовою особою, знаючи про рішення судів, а саме Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.06.2011р. (справа №2а/2570/2581/2011) та Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2011р. (справа №5028/2/130/2011), які вступили в законну силу щодо стягнення коштів з підприємства, за якими було відкрито виконавчі провадження №37648549 та №38651497, відповідно маючи реальну можливість їх виконати, вчинив дії, направлені на перешкоджання їх виконанню.

У ході здійснення виконавчих дій за вказаними виконавчими провадженнями державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції було накладено арешт на все майно та кошти боржника - ТОВ „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт-2, що містяться на рахунках відкритих в ПАТ «Полікомбанк», про що було винесено відповідну постанову від 11.05.2012 року, яку було направлено на адресу боржника, та державним виконавцем Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ направлено платіжні вимоги на примусове стягнення коштів з рахунків боржника (ТОВ „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт-2).

Так, у ТОВ „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт-2 обліковувалась дебіторська заборгованість КЛПЗ „Прилуцька центральна міська лікарня у сумі 18580,30 грн. ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою протидії виконанню зазначених вище судових рішень, вчинив правочин між ТОВ „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт-2 та КЛПЗ „Прилуцька центральна міська лікарня щодо зміни банківських реквізитів підприємства - одержувача коштів, шляхом укладення додаткової угоди №1 до укладеного договору підряду по виконанню робіт з ремонту ліфтів „Про зміну банківських реквізитів від 19.02.2013 року, хоча фактично змінені банківські реквізити належали іншій юридичній особі - Приватному підприємству „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт, де директором та засновником являється ОСОБА_7 .

У подальшому ОСОБА_7 , як директор ТОВ „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт-2 та ПП „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт уклав договір про відступлення права вимоги від 21.02.2013 року на користь вказаного приватного підприємства.

Вказаними діями ОСОБА_7 створив умови для незаконного переведення бюджетних коштів на рахунок підконтрольного йому підприємства, а саме на рахунок ПП „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт, чим перешкодив виконанню рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.06.2011 року (справа № 2а/2570/2581/2011) та Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2011 року (справа № 5028/2/130/2011), чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.382 КК України.

Виправдовуючи ОСОБА_7 , місцевий суд зазначив, що сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку дали суду підстави для висновку, що за обставинами даного кримінального провадження, за наявності невиконаних судових рішень, службової особи, яка мала обов`язок їх виконувати, не доведена суб`єктивна сторона зазначеного злочину, зокрема, наявність умислу та вина ОСОБА_7 саме в ухиленні чи перешкоджанні виконанню судових рішень при отриманні коштів за виконання поточного ремонту ліфту в КЛПЗ „Прилуцька центральна міська лікарня.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок місцевого суду, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального-процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. В обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував, що між товариством „Чернігівліфт-2 та приватним підприємством „Чернігівліфт укладено договір субпідряду від 19.02.2013 року на виконання робіт з поточного ремонту ліфта, Тобто, розрахунок за виконані роботи за договором підряду № 30 від 14.12.2010 року повинен бути проведений між КЛПЗ „Прилуцька центральна міська лікарня (замовник) та ТОВ „СРБУ „Чернігівліфт-2 (генпідрядник). Проте, внаслідок дій ОСОБА_7 , а саме укладання додаткової угоди № 1 від 19.02.2013 року про зміну банківських реквізитів, бюджетні кошти були перераховані на рахунок іншої юридичної особи.

Крім того, в порушення вимог ст.365 КПК України, місцевим судом після оголошення судових дебатів закінченими, обвинуваченому ОСОБА_7 не було надано останнє слово.

Також вказав, що на технічному носії інформації частково відсутня фонограма перебігу судового засідання 08 червня 2015 року, а саме: частково відсутній аудіозапис допиту обвинуваченого з «11.09» по «11.39».

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; обвинуваченого ОСОБА_7 , котрий просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_7 , працюючи директором ТОВ „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт-2, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, являючись службовою особою, знаючи про наявність судових рішень, а саме - Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.06.2011 року (справа № 2а/2570/2581/2011) та Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2011 року (справа № 5028/2/130/2011), які вступили в законну силу, про стягнення коштів з ТОВ „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт-2, за якими було відкрито виконавчі провадження №37648549 та №38651497, відповідно маючи реальну можливість їх виконати, вчинив дії, направлені на перешкоджання їх виконанню.

У ході здійснення виконавчих дій за вказаними виконавчими провадженнями державним виконавцем Центрального ВДВС Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_9 було накладено арешт на все майно та кошти боржника - ТОВ „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт-2, що містяться на рахунках, відкритих у ПАТ „Полікомбанк, про що було винесено відповідну постанову від 11.05.2012 року, яку було направлено на адресу боржника, та державним виконавцем Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ направлено платіжні вимоги на примусове стягнення коштів з рахунків боржника (ТОВ „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт-2).

На той час, у ТОВ „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт-2 обліковувалась дебіторська заборгованість КЛПЗ „Прилуцька центральна міська лікарня у сумі 18580,30 грн.

Проте, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою протидії виконанню зазначених вище судових рішень, вчинив правочин між ТОВ „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт-2 та Комунальним лікувально-профілактичним закладом „Прилуцька центральна міська лікарня щодо зміни банківських реквізитів підприємства - одержувача коштів, шляхом укладення додаткової угоди №1 до укладеного договору підряду по виконанню робіт з ремонту ліфтів „Про зміну банківських реквізитів від 19.02.2013 року, хоча фактично змінені банківські реквізити належали іншій юридичній особі, а саме Приватному підприємству „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт, де директором та засновником є ОСОБА_7 .

У подальшому ОСОБА_7 , як директор ТОВ „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт-2 та ПП „Спеціальне ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт уклав договір про відступлення права вимоги від 21.02.2013 року на користь вказаного приватного підприємства.

Вказаними діями ОСОБА_7 створив умови для незаконного переведення бюджетних коштів на рахунок підконтрольного йому підприємства, а саме на рахунок ПП «Спеціальне ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт», чим перешкодив виконанню рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.06.2011 року (справа № 2а/2570/2581/2011) та Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2011 року (справа № 5028/2/130/2011).

У судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що з 1996 року по даний час є директором ТОВ «Спеціальне ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт-2», яке займається обслуговуванням та ремонтом ліфтів. У 2010 році до них звернулась Прилуцька центральна міська лікарня з проханням підготовити документи для проведення капітального ремонту ліфта. Товариство підготувало весь пакет документів для виділення грошей з державного бюджету, а саме: договір на капітальний ремонт ліфта, локальний кошторис, акти виконаних робіт, договірна ціна. Все з їх боку було підписане і передане керівництву Прилуцької міськлікарні. Але, протягом наступних двох років ці кошти лікарні виділені не були. В кінці 2012 року до них знову звернулась Прилуцька ЦМЛ з проханням провести капітальний ремонт ліфта, вказавши, що гроші з держбюджету виділені. На той момент ТОВ «Спеціальне ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт-2» уже фактично не працювало, так як закінчився термін дії відповідної ліцензії. Оскільки казначейство виділяло гроші тільки на те підприємство, яке подало документи, то він запропонував Прилуцькій міськлікарні залучити до виконання робіт Приватне підприємство «Спеціальне ремонтно-будівельне підприємство «Чернігівліфт», як субпідрядника, на що Прилуцька ЦМЛ дала згоду. У лютому 2013 року ПП „Чернігівліфт провело капітальний ремонт ліфту в Прилуцькій міській лікарні, а в березні 2013 року отримало за це кошти в сумі 18850,30 грн. Проте, по документах значилось, що роботи виконані товариством „Чернігівліфт-2, щоб лікарня могла відзвітувати перед казначейством за використані кошти.

Зазначив, що згідно з додатковою угодою до договору № 30, були змінені не реквізити підприємств «Чернігівліфт-2» на «Чернігівліфт», а стоїть повністю друга організація, яка виконувала роботу. Ця додаткова угода ніде не застосовувалась, і не використовувалось ні ними, ні Прилуцькою ЦМЛ.

ТОВ «Спеціальне ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт-2» займається обслуговуванням та ремонтом ліфтів. Такі роботи підлягають ліцензуванню, дозвіл треба отримувати 1 раз на п`ять років. Строк останнього дозволу закінчився в кінці 2010 року, його не продовжували, тому що легше отримати новий дозвіл на інше підприємство.

Приватне підприємство «Спеціальне ремонтно-будівельне підприємство «Чернігівліфт» було засновано у 2005 році ним одноособово. Займалось тим самим, що і «Чернігівліфт-2», він вирішив відкрити його для себе. Воно працює з 2005 року до цього часу.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 підтвердив, що знав про наявність рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.06.2011 р. та Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2011 р. про стягнення з товариства „Чернігівліфт-2 коштів на загальну суму близько 6000 грн. Але, оскільки підприємство з 2011 року фактично не працює, то вони не могли виконати рішення суду.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його винуватість підтверджується показаннями свідків та іншими доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Так, свідок ОСОБА_9 в суді апеляційної інстанції пояснив, що в 2012-2014 роках він працював державним виконавцем Центрального відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції і в нього на виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення з ТОВ «СРБУ «Чернігівліфт-2» на користь Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва 3758,57 грн. за рішенням Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2012 року. В ході виконання судового рішення він 11.05.2012 року виносив постанову про арешт коштів боржника і направляв її для виконання до ПАТ „Полікомбанк, де були відкриті рахунки товариства „Чернігівліфт-2. Він особисто спілкувався з директором товариства ОСОБА_7 з приводу виконання рішення суду, а тому про наявність вказаної заборгованості та арешту банківських рахунків товариства останньому було відомо.

Допитана в місцевому суді в якості свідка головний лікар Прилуцької центральної міської лікарні ОСОБА_10 пояснила, що у грудні 2010 року між Прилуцькою ЦМЛ та ТОВ «Спеціальне ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт-2» було укладено договір на поточний ремонт ліфту. Був складений та підписаний акт виконаних робіт. Пройшло декілька тижнів, а кошти казначейством не були виділені. Акт виконаних робіт на суму 18 000 грн. залишився як кредиторська заборгованість і трималась як кредиторська заборгованість до 2013 року, хоча ліфт до того часу не був відремонтований. Коли ж у лютому 2013 року лікарні виділили кошти, то головний бухгалтер ОСОБА_11 зв`язалась з товариством, сказала, що є кошти і вони можуть проводити плату, та поцікавилась, чи не змінились реквізити організації. Товариство „Чернігівліфт-2 повідомило, що реквізити змінились, і по факсу надійшла додаткова угода про зміну банківських реквізитів. У цій угоді було вказано не товариство, а приватне підприємство, але директор значився той самий. Вони вирішили, що це одне і те ж підприємство і додаткову угоду підписали. Ремонті роботи були проведені і 01 березня 2013 року на рахунок виконавця робіт були перераховані кошти. А вже після планової перевірки КРУ з`ясувалось, що гроші отримало не товариство, а приватне підприємство.

Свідок ОСОБА_11 , яка працює головним бухгалтером Прилуцької ЦМЛ, у судовому засіданні місцевого суду пояснила, що в кінці 2010 року мали бути виділені кошти на поточний ремонт ліфта, бо вийшов термін експлуатації - 25 років. Вони зв`язались з директором товариства „Чернігівліфт-2 ОСОБА_7 , підготували документи, у грудні зареєстрували в органах Казначейства договір, акт виконаних робіт, довідку про вартість ремонтних робіт, і стали чекати кошти. Проте, кошти на ремонт були виділені лише в лютому 2013 року. Вона телефонувала ОСОБА_7 , просила уточнити банківські реквізити. Був названий новий рахунок, пізніше була передана додаткова угода, на підставі цих документів вони зробили оплату в сумі 18580,30 грн. у березні 2013 року. У додатковій угоді був пункт: надається у зв`язку зі зміною банківських реквізитів. Хто складав додаткову угоду, вона вже не пам`ятає, підписували її головний лікар і ОСОБА_7 . Вона здавала у казначейство акт виконаних робіт датований груднем 2010 року. У 2013 році підписувала платіжне доручення - кошти перерахували підприємству «Чернігівліфт». Додаткова угода була записана в платіжному доручені.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія АД № 364840, товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт-2», ТОВ «СРБУ «Чернігівліфт-2» знаходиться за адресою: м. Чернігів, Деснянський район, вул. Пушкіна, буд. № 16; дата державної реєстрації - 18.04.1996 р. (т.1, а.к.п.183-185).

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія АД № 364870, Приватне підприємство «Спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство «Чернігівліфт», ПП «СРБП «Чернігівліфт» знаходиться за адресою: м. Чернігів, Новозаводський район, вул. Любецька, буд. № 33; дата реєстрації 09.02.2006 № 0003558 (т.1, а.к.п.186).

Відповідно до рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22 грудня 2011 року № 5028/2/130/2011, стягнуто з ТОВ «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт-2» на користь Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва 3498,4 грн. зайво сплачених коштів, 78,51 грн. державного мита, 188,66 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (том 1, а.к.п.165-166).

Згідно постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2011 року № 2а/2570/2581/2011, стягнуто з ТОВ «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт-2» в дохід Державного бюджету України 2635,29 грн. адміністративно-господарських санкцій та 25,28 грн. пені (т.1, а.к.п.168-169).

Про наявність вказаних судових рішень ОСОБА_7 було достеменно відомо, що він і підтвердив у судовому засіданні апеляційного суду.

За змістом частини 5 статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання по всій території України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 05.10.2012 року заступником начальника Деснянського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_12 було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, якими були відкриті виконавчі провадження №34549374 та №34549427 про примусове виконання наказу №5028/2/130/2011, виданого Господарським судом Чернігівської області 16 січня 2012 року та виконавчого листа №2а/2570/2581/2011, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом 11 січня 2012 року (т.2, а.к.п.192-193).

11 травня 2012 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_9 на підставі наказу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2012 року був накладений арешт «на кошти р/р НОМЕР_1 в ПАТ «Полікомбанк» МФО 353100, що належать боржнику - ТОВ „Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт-2 у межах суми 3758,57 грн. (т.1, а.к.п.176).

14 грудня 2010 року між КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» та ТОВ «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт-2» був укладений договір на виконання робіт з поточного ремонту ліфта реєстр. №923, встановленого за адресою: м. Прилуки, вул. Київська, 56, вартість робіт за договором складає 18580,30 грн.(т.1, а.к.п.38).

Цього ж дня був підписаний акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2010 року на суму 18580,30 грн. (т.1, а.к.п.39-43).

З договору субпідряду №3 від 19 лютого 2013 року, вбачається, що ОСОБА_7 , виступаючи як директор ТОВ СРБУ «Чернігівліфт-2» та як директор ПП СРБП «Чернігівліфт» в одній особі, склав та підписав цей договір, відповідно до якого генпідрядник ТОВ СРБУ «Чернігівліфт-2» доручає, а субпідрядник ПП СРБП «Чернігівліфт» приймає на себе виконання робіт з поточного ремонту ліфта реєстр. № 923 (т.1, а.к.п.30).

21 лютого 2013 року укладений договір за підписами ОСОБА_7 про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор ТОВ СРБУ «Чернігівліфт-2» передає на безоплатній основі новому кредиторові ПП СРБП «Чернігівліфт» право вимоги, що належить первісному кредиторові, новий кредитор одержує право вимагати від КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» належного виконання всіх зобов`язань за основним договором від 14.12.2010 року (т.1, а.к.п.164).

Крім цього, згідно додаткової угоди № 1 від 19.02.2013 року до договору № 30 від 14.12.2010 року про зміну підрядником банківських реквізитів з 01.01.2013 року, підрядником значиться СРБП «Чернігівліфт» (т.1, а.к.п.159).

Відтак, аналізуючи добуті докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 , достовірно знаючи про наявність щодо ТОВ „Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління „Чернігівліфт-2 відкритих виконавчих проваджень про примусове стягнення боргових зобов`язань, у зв`язку з чим на банківські рахунки даного товариства було накладено арешт, з метою перешкоджання виконанню рішень Господарського суду Чернігівської області та Чернігівського окружного адміністративного суду, уклав додаткову угоду з Приватним підприємством «Спеціальне ремонтно-будівельне підприємство «Чернігівліфт», засновником і директором якого є сам обвинувачений. У зв`язку з цим, державні кошти за виконані роботи по ремонту ліфта КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» були перераховані на рахунок ПП «Спеціальне ремонтно-будівельне підприємство «Чернігівліфт», що в свою чергу дало змогу ТОВ Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт-2», директором якого є ОСОБА_7 , уникнути стягнення коштів за ухваленими судовими рішеннями.

Невизнання вини обвинуваченим колегія суддів розцінює не як його непричетність до вчинення кримінального правопорушення, а як намагання уникнути відповідальності за скоєне, оскільки всі посилання ОСОБА_7 на відсутність в його діях складу кримінального правопорушення є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 в умисному перешкоджанні службовою особою виконанню рішення суду, що набрало законної сили, повністю доведена, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.382 КК України.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, він підлягає скасуванню з ухваленням нового обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 .

Призначаючи міру покарання ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 65 КК України, судова колегія враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, відношення обвинуваченого до скоєного; дані про його особу, який позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, наявність міцних соціальних зв`язків; відсутність обставин, які обтяжують покарання, та приходить до висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк, ближчий до мінімальної межі, що передбачений санкцією частини статті, яка йому інкримінується, проте із застосуванням ст.75 КК України щодо основного покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 420, 532 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Виправдувальний вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права займати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

СУДДІ: