Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/924/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2015 року м. Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали спільного подання начальника Устинівського виправного центру № 37 Кіровоградської області та заступника голови спостережної комісії при Устинівській районній державній адміністрації Кіровоградської області про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою останнього на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 19.08.2015 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ош Ошської області, Киргизстан Кіровограда, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
-11.09.2002 року Уманським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 189, ст. 75 КК України;
-26.06.2012 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;
-22.01.2013 року Уманським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, з приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Уманського районного суду Черкаської області від 26.06.2012 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.01.2015 року на підставі ст. 82 КК України засудженому замінено невідбуту частину покарання більш м`яким, у виді обмеження волі строком на 2 роки 2 місяці 8 днів.
відмовлено в застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення.

В С Т А Н О В И Л А:
Начальника Устинівського виправного центру № 37 Кіровоградської області та заступника голови спостережної комісії при Устинівській районній державній адміністрації Кіровоградської області звернулися до суду зі спільним поданням про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки останній, за період відбування покарання, відбув 2/3 частини строку покарання, має одне заохочення.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 19.08.2015 року відмовлено в задоволенні спільного подання начальника Устинівського ВЦ-37 та заступника голови спостережної комісії при Устинівській райдержадміністрації Кіровоградської області про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .
Відмовляючи у задоволенні подання про застосування умовно дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 повторно вироками суду визнаний винним у вчиненні умисних тяжких злочинів проти власності, з дня постановлення ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.01.2015 року про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі не минуло одного року, не можливо встановити що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу районного суду скасувати та задовольнити спільне подання про його умовно-дострокове звільнення. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що він перебуваючи у УВК № 62 близько 2 років, отримав два заохочення та не отримав жодного стягнення, а перебуваючи в ВЦ № 37 близько шести місяців, отримав два заохочення за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку.

Заслухавши доповідача, вислухавши думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, дослідивши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення. Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди в судовому засіданні у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Також слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_7 засуджено вироком Уманського районного суду Черкаської області від 22.01.2013 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, з приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Уманського районного суду Черкаської області від 26.06.2012 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

З 27.09.2012 року засуджений ОСОБА_7 утримувався в СІЗО м. Черкаси. За час перебування в СІЗО заохочень та стягнень не мав. З 11.03.2013 року відбував покарання в ВК (№ 62) м. Черкаси, за час відбування покарання 3 рази заохочувався првами начальника установи, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.01.2015 року на підставі ст. 82 КК України засудженому замінено невідбуту частину покарання більш м`яким, у виді обмеження волі строком на 2 роки 2 місяці 8 днів.
З 25.02.2015 року відбуває покарання в Устинівському ВЦ (№ 37), працевлаштований на фермі, за час відбування покарання проявив себе позитивно, до праці ставиться сумлінно, завжди виконує норму, проявляє ініціативу в роботі, один раз заохочений права начальника установи.

Відповідно до ч.8 ст. 154 КВК України, особи, яким невідбуту частину покарання замінено більш м`яким та направлено в місця обмеження волі, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутого покарання більш м`яким не раніше, як через один рік з дня винесення ухвали про направлення в місця обмеження волі або позбавлення волі.
Таким чином, з дня винесення ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.01.2015 рокупро заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, на обмеження волі ще не минуло одного року, а тому відповідно до вимог ч.8 ст. 154 КВК України засуджений ОСОБА_7 не може бути умовно-достроково звільненений.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок районного суду про відмову у задоволенні клопотання засудженого.

Колегія суддів вважає, що доводи засудженого про те, що він перебуваючи у УВК № 62 близько 2 років, отримав два заохочення та не отримав жодного стягнення, а перебуваючи в ВЦ № 37 близько шести місяців, отримав два заохочення за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, були належним чином враховані судом першої інстанції.

Проте, колегія суддів вважає, що на даний час немає правових підстав для застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення.

Будь-які дані про те, що суд допустив процесуальні порушення під час розгляду вказаного подання або дані, які б вказували на неповноту чи не об`єктивність розгляду справи щодо ОСОБА_7 - в матеріалах подання відсутні.

За таких обставин колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вищевказану ухвалу районного суду стосовно нього без зміни.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 19.08.2015 року, якою відмовлено в задоволенні спільного подання начальника Устинівського ВЦ-37 та заступника голови спостережної комісії при Устинівській райдержадміністрації Кіровоградської області про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4