Справа № 698/893/15-к
Провадження № 1-кп/698/123/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 р.смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в приміщення Катеринопільського районного суду Черкаської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 07.06.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слободзея, Слободзейського району, Молдова, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, депутатом рад, потерпілим внаслідок аварії па ЧАЕС не являється, раніше судимого:

1) 21.06.1990 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ст. 215-3 ч.2 КК УССР до 1 року 6 місяців позбавлення волі. 28.05.1991 року на підставі ст. 53 КК УССР звільнений умовно-достроково, не відбувши термін покарання 4 місяці 9 днів.

2) 28.08.1992 року Одеським обласним судом по ст.ст. 17, 215-3 ч.2, 215-3 ч.2, 117 ч.1, 93 п.п. «Е», «Ж», 140 ч. 2, 42 КК України до 13 років позбавлення волі.

3) 15.02.1995 року Миколаївським районним судом Миколаївської області по ст.ст. 222 ч.3, 106 ч.1, 42, 43 КК України до 12 років позбавлення волі. Частково приєднано вирок від 28.28.1992 року. 15.02.2007 звільнений по відбуттю покарання.

4) 26.12.2007 року Шполянським районним судом Черкаської області по ст. ст. 185 ч. 3, 15 ч. 2, 289 ч. 2, 289 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі. 15.03.2012 року на підставі постанови Уманського міського районного суду Черкаської області від 07.03.2012 року, згідно ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково, не відбувши термін покарання 2 роки 21 день.

5) 14.09.2012 року Катеринопільським районним судом Черкаської області по ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 26.12.2007 року та призначено остаточне покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, 28.08.2014 року звільнений умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України, відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.08.2014 року, не відбувши термін покарання 5 місяців,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 05.06.2015 року, близько 22 години в смт. Катеринопіль Черкаської області, знаходячись в гостинах в домоволодінні, яке розташоване по АДРЕСА_2 та на праві власності належить ОСОБА_6 де перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим що ОСОБА_6 , відволіклася по догляду за малолітньою дитиною, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, умисно зі столу в літній кухні вказаного домоволодіння, викрав мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1225Т» вартістю 227 грн. 26 коп. та сім-картку мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 грн. 00 коп., після чого, перебуваючи в будинку домоволодіння, де аналогічно скориставшись тим що власник ОСОБА_6 , відволіклася, таємно викрав:
-фотоапарат марки « Nicon Coolpix L25» вартістю 1430 грн. 00 коп.;
-ДВД програвач марки «Saturn G 330» вартістю 620 грн. 00 коп.;
-музичну колонку «SP- 2018 К» вартістю 470 грн. 00 коп.;
-покривало двоспальне вартістю 320 грн. 00 коп., яке на праві особистої власності належить ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на загальну суму 3087 грн. 26 коп.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, за вказаних в обвинуваченні обставин, визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, а також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні в тому числі з переліком викраденого майна та його вартістю, згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював та пояснив про обставини скоєння ним злочину так, як вони встановлені даним вироком. При цьому зазначив що він хоч і родився за межами України при цьому з 1990 року проживає на Україні і добре розуміє українську мову хоча розмовляє українською мовою погано. При цьому зазначив що необхідності участі перекладача немає.
Зокрема пояснив, що дійсно він влітку 2015 року, після вживання невеликої кількості алкогольного напою, прибув в гостини в смт. Катеринопіль, точної адреси не пам`ятає, до громадянки ОСОБА_7 , з якою раніше був знайомий. Під час перебування в будинку та літній кухні скориставшись тим що господиня вийшла з кімнати, він викрав речі, які зазначені в обвинувальному акті та покинув будинок. В подальшому зрозумівши що зробив мав намір їх повернути, але пребував вже в м.Сміла на залізничній станції імені Т.Шевченка, де маючи потребу в грошах, продав частину викрадених речей незнайомим особам, а телефон з сім картою повернув потерпілій у якої попросив вибачення і вона їх прийняла. В скоєному широ розкаявся та просить суд не позбавляти його волі та дати йому можливість змінити своє життя та виправитися.

Дані показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Потерпіла ОСОБА_6 , в судовому засіданні підтвердила правдивість показань обвинуваченого, щодо фактичних обставин справи і зазначила, що в той день від останнього було чути запах алкоголю і він їй пропонував разом випити. Також вона не просить для ОСОБА_4 покарання пов`язаного з реальним позбавленням волі. Та подала в подальшому письмову заяву до суду в якій зазначила що претензій до ОСОБА_4 вона немає.

За згодою учасників судового провадження, у відповідності вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також згідно до вимог ч. 4 ст. 349 КПК України здійснено допит обвинуваченого та потерпілої та досліджено докази що стосуються даних про особу обвинуваченого, розміру процесуальних витрат, місця знаходження речових доказів.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у відсутності сумнівів у добровільності їх

позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому діяння, які виразилилась у викраденні ним речей та побутової техніки з будинку та літньої кухні потерпілої ОСОБА_6 , в АДРЕСА_2 , 05.06.2015 року і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується посередньо, згідно з даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, часткове відшкодування шкоди потерпій.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищевикладеного, врахувавши позицію потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого, в той же час, з урахуванням обставин справи з яких вбачається, що ОСОБА_4 , будучи особою, яка має незняту та непогашену судимість та яка чотири рази засуджувалася за вчинення умисних злочинів та відбував реально покарання у місцях позбавлення волі, при цьому з них тричі за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, знову вчинив новий злочин середньої тяжкості проти власності, що свідчить про стійку злочинну спрямованість особи та небажання стати на шлях виправлення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 , можливо лише в умовах ізоляції від суспільства та визнає необхідним та достатнім для виправлення останнього покарання у виді позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , який будучи працездатною особою ніде не працює, неодноразово був засуджений за вчинення умисних злочинів і знову вчинив новий злочин проти власності середньої тяжкості при обтяжуючих покарання обставинах, тому підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає. Разом з тим враховуючи всі вищезазначені дані про особу, зазначені ним наміри змінити своє життя, наявність ряду пом`якшуючих покарання обставин, тому визнає справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , та попередження вчинення ним нових злочинів, покарання у виді позбавлення волі, визначивши його у мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Долю речових доказів суд визначає відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Речовий доказ: мобільний телефон «Samsung GT-E 1225Т» з сім-картою, який переданий на зберігання його законному володільцю ОСОБА_6 , належить залишити останній за належністю, звільнивши її від зобов`язань за зберігальною розпискою від 05.08.2015 року.
В силу ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 , на користь держави підлягаює стягненню документально підтвердженні витрати у розмірі 368 грн. 28 копійок (триста шістдесят вісім гривен) 28 копійки за проведення судово-товарознавчої експертизи у даному кримінальному провадженні, щодо визначення ринкової вартості мобільного телефону «Самсунг».

Цивільний позов потерпілою у справі не заявлений.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України суд зараховує в строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , строк його попереднього ув`язнення, починаючи з дати його затримання в порядку ст. 208 КПК України з 14.07.2015року.

Підстав для зміни запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, з урахуванням наявних ризиків, визначених ст. 177 КПК України, суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 , 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочиу, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 (одиного) року позбавлення волі;
-
Міру запобіжного заходу обрану щодо засудженого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишити до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 , строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 14.07.2015 року.

Речовий доказ: мобільний телефон «Samsung GT-E 1225Т» з сім-картою, який переданий на зберігання його законному володільцю ОСОБА_6 , належить залишити останній за належністю, звільнивши її від зобов`язань за зберігальною розпискою від 05.08.2015 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи, у розмірі 368 грн. 28 копійок (триста шістдесят вісім гривен) 28 копійки..

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Апеляція на вирок може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Катеринопільський районний суд, протягом 30 діб з дня оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою у такий же строк, з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1