АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2257/2014 Головуючий у І-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04. 12. 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.10.2014 року.

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою скарга ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м Києві ОСОБА_9 щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії на підставі ст. 304 ч. 2 п. 1 КПК України повернута особам, які подали скаргу, в зв`язку з тим, що скарга подана після закінчення строку, встановленого для її подання.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу скасувати, та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському району ГУ МІндоходів у м. Києві ОСОБА_10 від 25.09.2014 року про відмову у задоволенні клопотання, та повернути вилучене належне їм майно.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 аргументують тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а саме: в частині пропуску строку на звернення зі скаргою, оскільки рішення слідчого було оформлено постановою, а тому, строк її оскарження відповідно до вимог ст. 303 КПК України починається з дня отримання особою її копії, яку вони отримали 25.09.2014 року, після поштового звернення до слідчого з заявою про повернення тимчасово вилученого майна.

Крім того, вказують, що вони проходять у кримінальному провадженні лише в статусі свідків, а тимчасово вилучити можливо лише майно підозрюваного чи обвинуваченого, а тому майно слід повернути законним володільцям.

Вказуючи, що кримінально-процесуальне законодавство не дає поняття «володільця тимчасово вилученого майна», а предмети та документи були вилучені за місцем їх проживання АДРЕСА_1 , що свідчить про те, що вони являються їх володільцем та помилковість висновків суду першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів скарги 18.07.2014 року за місцем проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під час проведення обшуку були вилучені речі, які проходять як речові докази по даному кримінальному провадженню № 000167, і на час вилучені речі не повернуті, і дані про арешт цього майна відсутні.

23.10.2014 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звернулися до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м Києві ОСОБА_9 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, посилаючись на те, що на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 10.07.2014 року, 18.07.2014 року за місцем проживання скаржників під час проведення обшуку були вилучені речі, які на їх думку не мають доказового значення для кримінального провадження № 000167, і на час подачі скарги вилучені речі не повернуті, і дані про арешт цього майна відсутні.

Однак як вбачається із наданих матеріалів кримінального провадження № 000167, за місцем проживання ОСОБА_12 проживає і інша особа ОСОБА_13 , про яку не згадують Золотови. Доказів того, що вилучені речі належать саме скаржникам вони не надали. Як вбачається із матеріалів справи, по даному кримінальному провадженню, саме по вилученим речам, призначена та проводиться експертиза.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в резолютивній частині їх вимог вони зазначили, що оскаржують постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 25.09.2014 року про повернення тимчасово вилученого майна, та просили зобов`язати слідчого повернути належне їм вилучене майно.

Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції початок строку від моменту бездіяльності слідчого є 19.07.2014 року, однак скаржники протягом 10 днів не зверталися до слідчого зі скаргою про повернення майна.

Відповідно до ст.. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом 10 днів, з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Як було зазначено вище, скаржники протягом вказаного строку не зверталися до слідчого, а тому слідчий суддя прийшов до вірного висновку що скаргу подано після закінчення строку , встановленого для її подання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про те що, скарга подана з порушенням строків звернення зі скаргою до суду відповідають фактичним обставинам справи, а також вимогам ст. 301, 304 КПК України, а тому судове рішення прийняте за результатами розгляду скарги є законним та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-304, 376, 404-405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.10.2014 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.10.2014 року, якою скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м Києві ОСОБА_9 щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії на підставі ст. 304 ч. 2 п. 1 КПК України повернута особам, які подали скаргу залишити без змін.

Судді:

_______________ _______________ __________________