Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
5-258кз15: не визначено.
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 16.09.2015. Забезпечено надання загального доступу: 16.09.2015.
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши в судовому засіданні 11 вересня 2015 року в м. Києві заяву захисника ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2015 року щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

вироком Апеляційного суду Запорізької області від 4 серпня 2014 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років, а на підставі ст. 71 КК України остаточно визначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2015 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_1, подану в інтересах ОСОБА_2, залишено без задоволення, а зазначений вирок - без зміни.

У своїй заяві захисник порушує питання про скасування ухвали касаційного суду та вироку суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_2 і просить справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Як на підставу своїх вимог посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, а саме ст. 118 КК України, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень та на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування ст. 118 цього Кодексу, викладеному в постанові Верховного Суду України.

Обґрунтовуючи свою заяву, захисник зазначає, що встановлені фактичні обставини вказують на необхідність кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст. 118 КК України, оскільки останній зазнав протиправного нападу з боку потерпілого, і, захищаючись від посягань, діяв в обстановці необхідної оборони, але перевищив її межі.

На обґрунтування підстави для перегляду, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК України, посилається на отримані з Єдиного державного реєстру судових рішень і долучені ним до заяви копію ухвали від 12 вересня 2006 року ухвалену Верховним Судом України, як судом касаційної інстанції, та копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2013 року.

На підтвердження своїх доводів стосовно невідповідності оскаржуваного судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України, захисником надано копію постанови Верховного Суду України від 15 травня 2014 року.

Заслухавши доповідача, вивчивши заяву та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження відсутні.

Ключовою умовою для перегляду Верховним Судом України рішення касаційного суду з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК України, є наявність різних, незалежно від форми і змісту правових висновків суду касаційної інстанції, в основі яких лежить застосування однієї і тієї самої норми закону про кримінальну відповідальність у не менш ніж у двох кримінальних провадженнях, і хоча б в одному з яких сторона кримінального провадження ставила під сумнів (оспорювала) у будь-який спосіб правильність застосування такої норми. Вихід за межі визначених законом предмета та умов перегляду Верховним Судом України рішень призведе до повторного касаційного перегляду, що не відповідатиме положенням п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК України і буде суперечити принципу правової визначеності.

Як убачається з доданої до заяви копії оскаржуваної ухвали, захисник ОСОБА_1 в касаційній скарзі порушував питання про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення кримінального процесуального закону та стверджував, що дії ОСОБА_2 необхідно кваліфікувати за ст. 124 КК України. Отже, ні захисник, ні засуджений, не зазначали про необхідність кваліфікації дій останнього за ст. 118 КК України. Відповідно суд касаційної інстанції в своєму рішенні взагалі не висловив будь-яких застережень щодо зазначеного правозастосування.

Реальне відображення в оспореному судовому рішенні положення ст. 118 КК України відсутнє.

Отже, якщо норма не застосовувалась, то порушувати питання про її неоднаковість у застосуванні є некоректним.

Крім того, з тих же підстав, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи заявника про невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції від 18 червня 2015 року стосовно ОСОБА_2 висновку щодо застосування норми права, викладеному в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2014 року.

У постанові, на яку посилається заявник, як на підтвердження підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 445 КПК України, міститься правовий висновок Верховного Суду України щодо застосування лише ст. 118 КК України. Тобто у зазначеному рішенні не міститься висновку щодо правозастосування ст. 124 КК України.

Таким чином, якщо касаційний суд не висловився щодо застосування тієї чи іншої норми кримінального закону, то перевірка невідповідності такого рішення висновку стосовно норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України є безпідставним.

З огляду на викладене, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України вважає, що подана захисником заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2015 року є необґрунтованою і не вбачає підстав для допуску справи щодо ОСОБА_2 до провадження Верховного Суду України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 445, 451 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити захиснику ОСОБА_1 у допуску справи щодо ОСОБА_2 до провадження Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_3ОСОБА_4 ОСОБА_5

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...