Справа №459/5259/14-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі колегії суддів
головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю: прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10
представника потерпілого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Червонограді справу про обвинувачення :
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Замочок Жовківського району Львівської області, українця, громадянина України, з освітою середньотехнічною, одруженого, маючого на триманні двох неповнолітніх дітей, працюючого слюсарем в Жовківському УЕГГ, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, -
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Жовква Львівської області, українця, громадянина України, з освітою середньотехнічною, одруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого.
у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 296 КК України, -

Підсудний ОСОБА_12 23 грудня 2004 року близько 21 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні бару "Троянда", що в м. Жовква на пл. Є. Коновальця, Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті виниклих неприязних відносин, під час розпивання алкогольних напоїв, умисно наніс удар кулаком в обличчя потерпілого ОСОБА_14 . Після чого, всупереч волі потерпілого, вивів останнього з приміщення бару на вулицю, та продовжуючи свої дії, умисно наніс потерпілому декілька ударів кулаком та ногою в область голови, заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження, а саме: відкриту черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку, перелом кісток основи черепа, верхньої щелепи, що ускладнилось назоліквореєю (витікання спинномозкової рідини з носових ходів), множинні крововиливи, рани на голові, слизовій рота, множинні крововиливи на тулубі, лівій руці, забійні ссадини на ногах та на лівій руці. Вказані ушкодження були небезпечними для життя в момент спричинення.
Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_12 вину у вчиненому визнав частково, суду пояснив, що того вечора він повертався з роботи, зустрів ОСОБА_13 і вони зайшли в бар «Троянда», з ними також був ОСОБА_15 , де випили спиртного. В той час в бар зайшов ОСОБА_14 , купив пиво і сів за їх столик, назвавшись ОСОБА_16 . Вони його пригостили горілкою, після чого ОСОБА_14 встав і штовхнув його з крісла, він піднявся і вивів його з бару де вдарив, чим саме не пам`ятає, той присів. Після того його забрала міліція. В той вечір він випив 100 грам горілки і пиво. ОСОБА_14 був в стані алкогольного сп`яніння. Перший раз він його вдарив в барі, куди саме не пам`ятає. На вулиці він вдарив ОСОБА_14 в обличчя,скільки разів, не пам`ятає. В приміщенні ДНД працівники міліції його обшукали і повели на медичне освідування. ОСОБА_13 не брав участі у виведенні ОСОБА_14 з бару. Він не може сказати де в той час знаходився ОСОБА_13 і ОСОБА_15 . Він не пам`ятає чи бармен виходила з бару і на вулиці ОСОБА_13 та ОСОБА_15 він не бачив. У нього працівниками міліції було вилучено 20 грн., однією купюрою. Ці гроші його дружина дала йому на купівлю молока. В барі розраховувався він, сумки з інструментами у нього з собою не було. В відшкодування шкоди він сплатив ОСОБА_14 2000 доларів США і ще приблизно 2000 грн. В той день в барі було близько 15 людей, до того дня з ОСОБА_14 знайомий не був. Він ніяких речей у ОСОБА_14 не забирав. У вчиненому щиро розкаявся.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_13 свою вину у вчиненому не визнав, суду пояснив, що 23.12.2004 року вони зустрілися з ОСОБА_12 та з ОСОБА_17 ввечері, пішли в бар де вживали алкогольні напої. В бар зайшов незнайомий чоловік, замовив пиво і дивився на них, після чого підсів до них за столик, випив з ними, потім купив пляшку горілки і пішов до іншої компанії. Після того ОСОБА_14 повернувся до них і зіштовхнув ОСОБА_12 з крісла. ОСОБА_12 його вдарив, після цього вони вийшли на вулицю. На вулиці ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_14 в область голови і його затримав патруль. Вказав, що ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_14 в барі рукою в плече, на дворі ногою в область голови. Він також був на вулиці, на відстані 4-х метрів від ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . Підійшли патрульні і затримали ОСОБА_12 , він не бачив щоб ОСОБА_12 витягував у потерпілого гроші чи якісь інші речі. Він не бачив чи виходила бармен на двір, ОСОБА_17 також був на дворі. Це було ввечері, більш точного часу він не пам`ятає. Конфлікт тривав 2-3 хв. ОСОБА_14 пішов з ним добровільно. У потерпілого текла з носа кров. Без його нагляду потерпілий був приблизно 10 хв. Він також ніяких речей у потерпілого не забирав.
Винуватість підсудного ОСОБА_12 підтверджується доказами зібраними на досудовому слідстві, які перевірені в судовому засіданні, а саме:
- показами потерпілого ОСОБА_14 який суду пояснив, що 23.12.2004 року він зайшов в бар «Троянда» що в м. Жовква Львівської області і мав при собі 40 грн. купюрами по 20 грн. Там він замовив пиво та відразу ж розрахувався. З однієї сторони біля нього стали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вони замовили собі горілку і запропонували йому, однак він відмовився. Було помітно, що вони знаходилися в стані алкогольного сп`яніння, він змушений був назватися ОСОБА_16 так як вони наполегливо до нього чіплялися. У нього не було технічної можливості зіштовхнути ОСОБА_12 з крісла так як його крісло опиралося на барну стійку. Він відійшов від них, забравши своє пиво, та підсів до іншого столика. До нього знову підсіли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . ОСОБА_17 встав з-за столу, ОСОБА_13 щось сказав ОСОБА_12 на вухо і останній його вдарив в переднісся, після чого ОСОБА_13 та ОСОБА_12 почали його витягати на вулицю та одночасно наносили йому удари. Вони його притягнули на вулицю до вхідних дверей бару і він відчув, що хтось з них наніс йому сильний удар якимось предметом в область щоки. Він присів і вони почали його копати ногами, особливо ОСОБА_12 , а можливо і ОСОБА_17 , наносили удари ногою і не один раз. Бармен запитала їх хто буде платити, ОСОБА_13 відповів, - що я і витягнув 43 грн. і віддав. Потім він отримав ще один удар ногою від ОСОБА_12 та втратив свідомість. ОСОБА_13 його підняв, однак він не хотів з ним йти тому що вони були самі, інших людей біля них не було. Коли вони пройшли 50 кроків, він відштовхнув ОСОБА_13 і спробував втекти, ОСОБА_13 його наздогнав, вдарив і він втратив свідомість. Додому його доставив дільничний ОСОБА_18 . В приміщенні бару ОСОБА_12 наніс йому удар в переднісся, а потім наносив удари безліч разів, ОСОБА_13 йому допомагав, наносивши удари в праву сторону спини. Ініціатором та організатором бійки був ОСОБА_13 . В барі він не сидів більше ні з якою компанією людей, пляшку горілки він не замовляв. ОСОБА_12 віддав йому 2000 доларів США і він написав йому розписку про отримання таких коштів, а потім ОСОБА_12 надавав йому невеликі грошові кошти в гривнях. Чи він сам писав розписку про отримання грошей, він не пам`ятає. Тоді претензій він не мав так як не міг врахувати тяжкість заподіяних йому ушкоджень. Гроші у нього вимагав ОСОБА_13 , це було на вулиці, поза баром, він витягнув з кишені гроші і випустив, а далі був удар ногою від ОСОБА_12 . Цивільний позов підтримав повністю. Вказав, що 2 рази на рік він лікується в лікарні. Також вказав, що подія відбулася близько 19-20 год.;
-показами свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що він був біля бару «Троянда» і бачив як ОСОБА_12 завдав удар ногою в область голови потерпілому ОСОБА_14 , який сидів навприсядки. Просить оголосити його покази в якості свідка, які він давав на досудовому слідстві так як на даний час він всього не пам`ятає. Як вбачається з протоколу допиту свідка від 24.01.2005 року та відповідно до протоколу додаткового допиту свідка від 05.06.2005 року, свідок ОСОБА_19 пояснив, як в той день він разом з лейтенантом ОСОБА_20 несли службу і знаходилися на вулиці поблизу синагоги в м. Жовква Львівської області. Вони побачили біля бару «Троянда» велике скупчення людей, підійшли туди і виявили, що біля дверей бару сидить невідомий мужчина і тримається за голову, а в той час інший невідомий мужчина копнув його в голову ногою. Він взяв останнього за руку і відвів в сторону, після чого вийшла бармен, жінка зі світлим волоссям, і її попросили винести води, обмити мужчину якому заподіяли тілесні ушкодження. Вони відвели затриманого в ДНД, і по дорозі разом з ними шли ще двоє мужчин, - друзі затриманого. Він з лейтенантом сказали друзям затриманого, щоб вони привели побитого мужчину і якщо він не буде мати претензій до затриманого, то вони відпустять останнього (а.с.40-42, 139 Т.1). Дані покази він підтримав;
-показами експерта ОСОБА_21 який суду пояснив, що при проведенні судово-медичної експертизи ним був оглянутий потерпілий ОСОБА_14 , він ознайомився з медичними документами, і дійшов до висновку, що в потерпілого була відкрита черепно-мозкова травма з забоєм мозку, перелом кісток черепа і, що дане ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Дані ушкодження могли утворитися при нанесенні тупими предметами (ногами, руками). Якщо потерпілому не було б надано своєчасну медичну допомогу, наступила б смерть. Потерпілий опору чинити не міг. Кількість ударів близько 10 ударів, в голову наносилося декілька ударів, швидше за все ногою, а також предметом, який не залишив специфічних слідів. Після ушкодження потерпілий міг пересуватися;
-показами свідка ОСОБА_22 , який суду повідомив, що того вечора йому зателефонував ОСОБА_14 , з яким вони знайомі близько 15-20 років, і сказав, що його побили і він знаходиться в Жовківській лікарні. Він приїхав у лікарню і побачив, що у ОСОБА_14 носова кровотеча, крововиливи на обличчі. Потерпілий сказав, що його побив ОСОБА_12 , а на наступний день розказав йому про конфлікт у барі. ОСОБА_14 сказав, що його вивели з бару і там били, і що його били декілька людей, і крім того, у нього пропала кредитна картка. Він в лікарні бачився з експертом ОСОБА_21 ;
-показами свідка ОСОБА_23 , яка суду пояснила, що 23.12.2004 року її чоловік ОСОБА_14 довго не повертався додому. Десь близько 22:00 год. він повернувся додому зі слідами крові на обличчі, вона викликала швидку медичну допомогу. Чоловік їй повідомив, що його побили невідомі особи, на його думку, тому що хотіли гроші. Швидка їх відвезла в лікарню, чоловік зателефонував в «ПриватБанк» і попросив щоб заблокували його кредитну картку. Працівники міліції привели ОСОБА_12 і чоловік його впізнав, і запитав де інші двоє. ОСОБА_12 відповів, що не бив її чоловіка. Її чоловік пролежав в Жовіківській лікарні близько тижня, а потім ще - у Львові. Чоловік їй говорив, що у нього забрали гроші та кредитну картку особи, які його побили. Батько ОСОБА_12 відшкодував їм 2000 доларів США, і ще грошові кошти в гривнях, - в відшкодування заподіяної їм матеріальної шкоди. З березня 2014 року ОСОБА_12 більше грошових коштів на відшкодування шкоди не надав. Чоловік сказав, що кредитну картку і гроші він викинув перед собою;
-показами свідка ОСОБА_24 та протоколом допиту свідка від 01.02.2005 року, яка суду пояснила, що станом на грудень 2004 року вона була власником бару «Троянда». Так як вона хворіла, зараз вона нічого не пам`ятає, покази дані нею на досудовому слідстві підтримує в повному обсязі. Як вбачається з протоколу допиту свідка від 01.02.2005 року та пояснила, що 23.12.2004 року близько 21:00 год. вона йшла додому і побачила, що біля бару стоїть високий хлопець в окулярах, і він був весь в крові (обличчя), а біля нього був високий хлопець якого вона не знає. Там також були працівники міліції, які забирали одного хлопця. Побитий мужчина кудись пішов з другом, і по дорозі спитав в свого друга чому він не допомагав йому битися, на що той відповів, що не б`ється (а.с.46-47 Т.1);
-показами свідка ОСОБА_25 , який суду пояснив, що на другий день після події він прийшов на роботу і відібрав пояснення у ОСОБА_12 , так як на той момент він працював дільничним інспектором міліції в м. Жовква Львівської області. огляд і обшук підсудних він не проводив. Вказав, що можливо він вказав іншу дату на протоколі помилково;
-показами свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що вони з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , сиділи в барі «Троянда», що в м. Жовква Львівської області. До них підійшов ОСОБА_14 і запропонував випити з ними пиво, на що вони відмовилися. ОСОБА_12 вдарив потерпілого в обличчя біля входу в бар, у зв`язку з чим з носа пішла кров, а потерпілий присів біля дверей. ОСОБА_13 стояв біля нього і ударів не наносив. Підійшли працівники міліції і забрали зі собою ОСОБА_12 , а він та ОСОБА_13 пішли за ними. Потерпілий залишився біля бару. Потерпілий ніяких коштів не витягував і він не бачив щоб той передавав комусь заробітну картку. ОСОБА_12 рукою 2 рази наніс удари, а коли потерпілий присів, то вдарив ще 1 раз ногою в область обличчя. Коли виникла суперечка, він виходив з бару, і при ньому конфлікт тривав близько 15-20 хв. Він зустрівся з обвинуваченими близько 17-18 год. і вони зайшли в бар, оплатили за себе самі, пили пиво та горілку;
-показами свідка ОСОБА_26 , яка суду пояснила, що станом на 23.12.2004 року вона працювала в кафе-барі «Троянда» що в м. Жовква барменом. Ввечері зайшов в бар потерпілий, будучи уже в стані алкогольного сп`яніння, придбав собі пиво. Потім зайшов ОСОБА_12 і з ним були ще двоє хлопців. Потерпілий купив у неї пляшку горілки і пив з ними. Почалася бійка, ОСОБА_12 і потерпілий почали битися, тобто шарпатися, це було в приміщенні бару, вона їх вигнала з закладу. При бійці сторонніх предметів не було, ОСОБА_12 вдарив потерпілого рукою. Хто викликав працівників міліції вона не пам`ятає. На вулиці потерпілий лежав і на його обличчі була кров. Свої покази на досудовому слідстві підтримала. Заявила клопотання про їх оголошення. Як вбачається з протоколу допиту свідка від 03.02.2005 року та додаткового допиту свідка від 05.09.2005 року, вона пояснила, що в приміщенні бару потерпілому наносила удар лише одна особа. Свідком події, що відбувалася біля бару вона не була (а.с.48, 167-171 Т.1);
-показами свідка ОСОБА_27 , який суду повідомив, що в той час він працював в патрульно-постовій службі Жовківського РВ. В той день він заступив на службу разом з ОСОБА_19 . О 23:00 год. вони підійшли до бару «Троянда» що в м. Жовква, і побачили як ОСОБА_12 наносив удари сидячому навприсядки потерпілому. ОСОБА_12 наносив удари ногою в область грудей, підборіддя та наніс один сильний удар в область голови. Вони підбігли і затримали ОСОБА_12 , в потерпілого текла кров по обличчю. Він зайшов в бар і попросив щоб хтось зателефонував в швидку медичну допомогу. Вони доставили ОСОБА_12 в райвідділ, а ОСОБА_13 та ще один хлопець йшли за ними. Черговий їм повідомив, що затриманого слід доставити в приміщення колишнього ДНД. Вони викликали дільничних інспекторів міліції, які здійснили опитування. Він не бачив щоб хтось в когось забирав гроші і пластикову картку. Він, також, не бачив щоб ОСОБА_13 наносив удари потерпілому. Коли вони забрали ОСОБА_12 в райвідділ, потерпілий залишився біля бару;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_28 від 06.06.2005 року, який до суду викликався, але не з`явився, з поважних причин, який вказав, що він працює дільничним інспектором міліції в м. Жовква Львівської області. 23.12.2004 року близько 22-23 год. він знаходився вдома і до нього прийшов дільничний ОСОБА_29 і повідомив, що невідомі особи побили ОСОБА_14 , і потрібно іти і дізнатися хто це був. Вони разом пішли в бар «Троянда», де бармен їм повідомила, що самої бійки не бачила, а одного хлопця, який бився, затримала міліція. В барі була лише шарпанина. На освідуванні ОСОБА_12 повідомив, що побив ОСОБА_14 . В той самий вечір він ходив до останнього в лікарню, однак той через важкий стан пояснень не давав (а.с.140 Т.1);
-протоколом допиту від 05.02.2005 року та протоколом додаткового допиту від 07.06.2005 року свідка ОСОБА_30 , який на той час працював дільничим інспектором міліції Жовківського РВ УМВС і який на момент розгляду помер, вказав, що 23.12.2004 року близько 21-22 год. він проходив по вул. Коновальця в м. Жовква і побачив, що навпроти бару «Троянда» присів чоловік, тоді він підійшов до нього і запитав, чи тому не потрібна допомога, на що той попросив допомогти йому дійти до дому. Коли чоловік підвівся він впізнав у ньому ОСОБА_14 , якого добре знав. Обличчя ОСОБА_14 було все в крові і він йому пояснив, що його в барі побили невідомі хлопці і він їх не знає, сказав що це були цигани. Він відвів ОСОБА_14 додому, а сам пішов в приміщення ДІМ, після чого вони з дільничним пішли в бар. Йому на телефон зателефонував черговий міліції і повідомив що в лікарню поступив з тілесними ушкодженнями ОСОБА_14 , а патруль на вулиці затримав мужчину, який заподіяв їх йому. При опитуванні ОСОБА_12 повідомив, що він побив ОСОБА_14 і що з ним був ОСОБА_13 . Крім того ОСОБА_31 вказав, що точної дати він не пам`ятає, їздив в лікарню до ОСОБА_14 для опитування, і зустрів там ОСОБА_12 . Він опитав ОСОБА_14 , а після цього вони разом з ДІМ ОСОБА_28 та двома понятими оглянули місце події, де біля входу в бар «Троянда» на бруківці було виявлено чітку пляму темно-бурого кольору. (а.с.55-56, а.с.141 Т.1);
-протоколом допиту свідка ОСОБА_32 від 08.06.2005 року, який на момент розгляду справи помер, відповідно до якого встановлено, що 24.12.2004 року близько 11-12 год. працівники Жовківського РВУ ГУМВСУ у Львівській області запросили його в якості понятого. Працівники міліції оглядали місце події, з їхніх слів він зрозумів, що там побили хлопця. Біля бару «Троянда» в м. Жовква працівники міліції на бруківці виявили сліди темно-бурого кольору розміром 3?4 см. (а.с.150 Т.1);
-протоколом допиту свідка ОСОБА_33 від 07.09.2005 року, яка на момент розгляду справи померла, відповідно до якого, в грудні 2004 року, точної дати вона не пам`ятає, попросила хлопця, що ходив і переписував показники лічильників, замінити їй шланг у газовій плиті. Потім, точної дати вона не пам`ятає, той хлопець прийшов разом зі своїм знайомим до неї додому, вони ходили до її брата, який живе по сусідству, начебто за інструментами. Вона їм за роботу заплатила 10 грн. (а.с.175-176 Т.1);
-протоколом допиту свідка ОСОБА_34 від 07.09.2005 року, який на момент розгляду справи помер, який пояснив, що в грудні 2004 року, більш точної дати він не пам`ятає, до її сестри ОСОБА_33 прийшли два хлопці, які відремонтували їй трубу. Вони приходили до нього запитати чи у нього є газовий ключ, і він їм його дав. Через 20-30 хв. вони йому його повернули (а.с.177 Т.1);
-протоколом допиту свідка ОСОБА_35 від 08.12.2005 року, яка до суду викликалася, але не з`явилася, яка вказала, що працює в Жовківській районній поліклініці і 23.12.2005 року у неї було нічне чергування. Близько 23 год. вечора її викликали в приймальне відділення так як туди поступив хворий з тілесними ушкодженнями голови. Коли вона прийшла у приймальне відділення, то побачила хворого який мав крововиливи на обличчі, голові та сліди крові на одязі. При наданні медичної допомоги вона впізнала хворого як ОСОБА_14 , жителя м. Жовква Львівської області. ОСОБА_14 розповів їй те, що його побили біля бару «Троянда», і що в нього щось забрали. Оскільки з моменту події пройшов рік, деяких деталей вона точно не пам`ятає. ОСОБА_14 не називав їй прізвищ тих, хто його побив. Пізніше, після оформлення ОСОБА_14 , медсестра прийшла і повідомила їй про те, що в поліклініку доставили ще одного мужчину для освідування, при оформленні медичних документів вона дізналася що мужчину звати ОСОБА_12 . Від працівників міліції вона дізналася, що ОСОБА_12 причетний до побиття ОСОБА_14 (а.с.260-262 Т.1);
-постановою про порушення кримінальної справи і прийняття до свого провадження від 13.01.2005 року, відповідно до якої слідчим Жовківського РВ УМВСУ у Львівській області було постановлено порушити кримінальну справу по факту хуліганства за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, внаслідок безпричинного, з хуліганських спонукань, побиття ОСОБА_14 23.12.2004 року близько 21 год. невстановленими особами в м. Жовква Львівської області біля бару «Троянда» та спричинення йому тілесних ушкоджень. (а.с.1 Том.1);
-заявою ОСОБА_23 на ім`я начальника Жовківського РВ УМВСУ у Львівській області від 23.12.2004 року з проханням притягнути до відповідальності осіб, які побили її чоловіка 23.12.2004 року близько 22:00 год. (а.с.3 Т.1);
-рапортом працівника Жовківського РВ ГУМВСУ у Львівській області від 23.12.2004 року про те, що 23.12.2004 року о 22:50 год. в Центральну районну лікарню м. Жовкви Львівської області з гематомою обличчя було доставлено ОСОБА_14 , 1962 року народження, який пояснив, що тілесні ушкодження йому спричинив його знайомий, прізвища якого він не знає. (а.с.4 Т.1);
-протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 23.12.2004 року, відповідно до якого черговим лікарем Жовківської ЦРЛ було оглянуто ОСОБА_12 та було встановлено, що останній адекватно на запитання не відповідає, зі слів обстежуваного 23.12.2004 року о 20:00 год. він вжив 50 грам горілки, з ротової порожнини відмічається запах алкоголю, інших пошкоджень не виявлено. Причина огляду: хуліганство. Висновок огляду: алкогольне сп`яніння. (а.с.8 Т.1);
-рапортами працівників Жовківського РВ ГУМВСУ у Львівській області від 23.12.2004 року про те, що під час несення служби 23.12.2004 року близько 21:30 год. ними був затриманий ОСОБА_12 , 1981 року народження, який бив невідомого громадянина. При затриманні ОСОБА_12 намагався втекти з місця пригоди, після чого його було доставлено в міліцію (а.с. 9,10 Т.1);
-протоколом огляду місця події від 24.12.2004 року відповідно до якого ДІМ Жовківського РВ УМВСУ у Львівській області було встановлено, що місцем події являється територія площі Коновальця в м. Жовква, перед баром «Троянда», яка покрита бруківкою, на якій виявлено не чіткі плями темно бурого кольору розміром 3?4 см., інших слідів виявлено не було. (а.с.24 Т.1);
-розпискою ОСОБА_14 від 24.01.2005 року про те, що він отримав від ОСОБА_12 кошти в сумі 2 000 доларів США у відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди, яка була заподіяна йому ОСОБА_12 23.12.2004 року в результаті нанесення тілесних ушкоджень біля бару «Троянда» в м. Жовква Львівської області. (а.с.39 Т.1);
-протоколом очної ставки від 02.03.2005 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , відповідно до якого, ОСОБА_14 повідомив, що ОСОБА_15 йому не знайомий і що він його побачив лише 23.12.2004 року біля бару «Троянда». ОСОБА_15 повідомив, що ОСОБА_14 йому знайомий з вигляду, так як він є мешканцем м. Жовкви і має справу з комп`ютерами. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 розповіли про обставини подій, які відбувалися в барі «Троянда», до виникнення конфлікту між підсудними та потерпілим (а.с.60-70 Т.1);
-протоколом очної ставки від 02.03.2005 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , відповідно до якого обоє повідомили про те, що до 23.12.2004 року вони не знали один одного, і ніколи не зустрічалися до того. ОСОБА_14 вказав на ОСОБА_13 як на особу, яка 23.12.2004 року заподіяла йому тілесні ушкодження разом з ОСОБА_12 . ОСОБА_13 з показами ОСОБА_14 не погодився та вказав, що в барі у них конфлікту не виникало і він йому ушкоджень не заподіював, і крім того, він не чув щоб хтось вимагав гроші у ОСОБА_14 і щоб він витягував якісь гроші (а.с.71-84 Т.1);
-висновком експерта № 40/05 від 14.01.2005 року відповідно до якого комісією Жовківського відділення СМЕ було проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_14 та встановлено, що у останнього при поступленні в лікарню було виявлено наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, перелому кісток основи черепа, верхньої щелепи та ускладнилось назоліквореєю (витікання спинно-мозкової рідини з носових ходів), множинні крововиливи, рани на голові, слизовій рота, множинні крововиливи на тулубі, лівій руці, забійні садна на ногах, лівій руці. Вказані ушкодження могли утворитися 23.12.2004 року від множинної дії тупих предметів, в тому числі ногами в зуби, руками затиснутими в кулак, були небезпечними для життя в мить спричинення і по цій ознаці відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. (а.с.85-88 Т.1);
-протоколом очної ставки від 15.07.2005 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , відповідно до якого, обоє осіб повідомили що вперше познайомилися в барі «Троянда» в м. Жовква 23.12.2004 року. ОСОБА_14 вказав на ОСОБА_12 як на особу, яка 23.12.2004 року заподіяла йому тілесні ушкодження в барі «Троянда» та розповів обставини подій, які трапилися. ОСОБА_12 погодився з показами ОСОБА_14 частково, вказавши, що ні ОСОБА_13 , ні ОСОБА_15 того вечора ОСОБА_14 тілесних ушкоджень не завдавали (а.с.157-160 Т.1);
-протоколом очної ставки від 18.07.2005 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , відповідно до якого ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_14 , як чоловіка з яким познайомився 23.12.2004 року і який назвався ОСОБА_16 , і який потім зіштовхнув ОСОБА_12 з крісла, а останній за те наніс йому удар. ОСОБА_14 вказав, що ОСОБА_13 являється одним з тих осіб з якими він познайомився в барі «Троянда» 23.12.2004 року і, що він підходив до нього на вулиці, після бійки, і казав йти в міліцію давати покази. (а.с.161-164 Т.1);
-протоколом очної ставки від 06.09.2005 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_26 відповідно до якого обоє пояснили, що знають один одного так як ОСОБА_26 працює барменом в барі «Троянда» в м. Жовква, а ОСОБА_14 заходив у цей бар. ОСОБА_26 вказала, що ОСОБА_14 в барі підсів до компанії хлопців і дівчат і замовив за цей столик пляшку горілки, в барі ОСОБА_14 вдарив ОСОБА_12 , на вулицю до них вона не виходила. Вказала, що ОСОБА_14 був в стані алкогольного сп`яніння, але свої дії і рухи контролював (а.с.172-174 Т.1);
-висновком експерта № 3/07 від 06.12.2006 року відповідно до якої у потерпілого ОСОБА_14 внаслідок отриманої у грудні 2004 року травми голови є її наслідки у вигляді посттравматичного запалення оболонок мозку з вогнищевою неврологічною симптоматикою, хронічною назальною ліквореєю, частковою атрофією зорових нервів. У зв`язку із вказаним, у ОСОБА_14 на період встановлення йому третьої групи інвалідності з 07.10.2005 року по 01.11.2006 року стійка втрата професійної працездатності складала 40 %, а на період встановлення другої групи інвалідності з 22.02.2006 року і на даний час складає 60 %. ОСОБА_14 підлягає судово-медичному переогляду через один рік. (а.с.436-439 Т.2);
Оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, колегія суддів прийшла до слідуючого висновку.
Суд не надає віри поясненням потерпілого ОСОБА_14 в тій частині, що коли його силою вів ОСОБА_13 та ОСОБА_36 в райвідділ міліції то по дорозі біля «Синагоги» він ліктем наніс удар в обличчя ОСОБА_13 та почав від нього втікати, однак ОСОБА_13 його наздогнав, наніс декілька ударів від яких він впав та втратив свідомість, оскільки такі його покази спростовуються зокрема і показами свідків ОСОБА_24 , яка пояснила, що після того як підсудного забрали працівники міліції, потерпілий додому пішов із незнайомим мужчиною, як вона дізналася пізніше, з ОСОБА_37 . Окрім того пояснення свідків ОСОБА_19 та свідка ОСОБА_27 , а саме те, що ОСОБА_13 повернувся орієнтовно по часу який потрібно на дорогу, а саме приблизно 15 хв. без значної затримки та без потерпілого, оскільки останній наніс йому удар ліктем по тілу, та втік, чого до речі, не заперечує сам підсудний ОСОБА_13 . Також потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні надав пояснення, що він всіляко опирався підсудному ОСОБА_12 в той час як той старався його вивести на двір. А тому в послідовності події яка мала місце та показів наданих свідками, суд вважає, що потерпілому ОСОБА_14 , підсудний ОСОБА_13 не міг завдати легкі тілесні ушкодження, а саме такі як множинні крововиливи на тулубі, лівій руці, забійні садини на ногах, лівій руці.
Органом досудового слідства підсудним ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ставиться у вину заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_14 вчиненого в групі осіб, однак така кваліфікуюча ознака як «вчинення в групі осіб» свого підтвердження в судовому засіданні не знайшла.
Так, підсудний ОСОБА_12 неодноразово як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні повністю заперечив нанесення потерпілому ОСОБА_14 тілесних ушкоджень іншими особами, в тому числі і ОСОБА_13 . ОСОБА_12 пояснив, що він наніс удар потерпілому ОСОБА_14 в приміщенні бару, під час виникнення між ним та потерпілим неприязних стосунків, після чого сам силою виштовхав ОСОБА_14 на вулицю, де продовжував наносити ще удари поки не був затриманий працівниками міліції.
Підсудний ОСОБА_13 як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні дав пояснення аналогічні поясненням підсудного ОСОБА_12 повністю заперечивши нанесення будь- яких ударів чи вчинення будь-яких інших протиправних дій проти потерпілого ОСОБА_14 .
Такі пояснення підсудних повністю підтверджуються доказами зібраними органом досудового слідства які перевірені в судовому засіданні.
Доказами зібраними на досудовому слідстві та під час судового слідства не спростовані пояснення підсудних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про те, що підсудний ОСОБА_13 потерпілому ОСОБА_14 ударів не наносив.
Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснила, що вона бачила як ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_14 і його сидячого сильно вдарив в обличчя, від удару який впав на підлогу. Інші хлопці його не били. ОСОБА_14 піднявся, після чого ОСОБА_12 зловив за одяг ОСОБА_14 і витягнув його на вулицю.
Свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що він бачив як біля входу в приміщення бару Троянда, що в м. Жовква по вул. Коновальця, ОСОБА_12 наніс удар ногою в область голови потерпілому ОСОБА_14 , інші особи ударів потерпілому ОСОБА_14 не наносили, крім цього пояснив, що він не бачив, щоб ще хтось наносив удари потерпілому, в тому числі і ОСОБА_13 , а також не бачив, щоб хтось в когось забирав гроші чи пластикову картку.
Свідок ОСОБА_19 в цій частині дав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_27 , крім того, зазначивши, що самого удару який наносив ОСОБА_12 потерпілому він не бачив.
Свідок ОСОБА_36 суду пояснив, що будучи на вулиці, повертаючись в приміщення бару Троянда, бачив як ОСОБА_12 за одяг з приміщення бару витягував потерпілого ОСОБА_14 і при вході наніс останньому удар рукою в обличчя від чого потерпілий присів. Потерпілому удари наносив лише ОСОБА_12 , ОСОБА_13 жодних ударів ОСОБА_14 не наносив.
Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що вона виходила на вулицю надавала допомогу потерпілому ОСОБА_38 , бачила як ОСОБА_39 наніс удар потерпілому рукою в голову, та не бачила, що під час події якісь інші особи наносили потерпілому удари, а тим більше ОСОБА_13 .
Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що зі слів потерпілого ОСОБА_14 йому відомо, що останнього побили двічі і перший раз його побив ОСОБА_12 .
Підстав не вірити поясненням даних свідків у суду не має, такі об`єктивно підтверджуються доказами здобутими на досудовому та судовому слідстві, які перевірені в судовому засіданні, а тому суд вважає такі пояснення свідків правдивими і покладає їх в основу вироку.
Суд не надає віри показам потерпілого ОСОБА_14 в частині того, що йому наносив удари, крім підсудного ОСОБА_12 , ще і підсудний ОСОБА_13 , тобто групою осіб, оскільки дані пояснення спростовані поясненнями свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_19 , ОСОБА_36 , ОСОБА_40 та ОСОБА_22 при цьому суд враховує, що покази даних свідків підтверджують обставини події повністю та послідовно.
Крім цього судом враховано, те що пояснення потерпілого, які він неодноразово давав органу досудового слідства та в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження та є різними, не чіткими та суперечливими. Так зокрема потерпілий ОСОБА_14 так і не зміг чітко пояснити обставини події, хто, де, скільки та коли наносив йому удари, чи наносив удари підсудний ОСОБА_13 йому в приміщенні бару, чи виштовхував із бару і чи наносив ОСОБА_13 йому удари на вулиці.
Суд оцінив докази на які посилаються органи досудового слідства, які вичерпно доповненні в судовому слідстві і враховуючи, що збирання доказів по справі стосовно ОСОБА_13 у заподіяні ним умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_14 , або ж вчинення ним інших спільних дій в групі з ОСОБА_12 у заподіяні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_14 вичерпані, всі докази які маються по справі перевіренні, суд прийшов до висновку про недоведеність участі підсудного ОСОБА_13 у вчиненні злочину передбаченого ст.121 ч. 2 КК України, а також про необхідність виключення з обвинувачення підсудному ОСОБА_12 кваліфікуючої ознаки, а саме, вчинення злочину в групі осіб.
Крім цього, органом досудового слідства підсудним ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ставиться у вину те, що вони 23 грудня 2004 року близько 21 год. 00 знаходячись в приміщенні бару "Троянда" в м. Жовква будучи в стані алкогольного сп`яніння вступили між собою в злочинну змову про вчинення нападу на ОСОБА_14 , який знаходився поряд них, за сусіднім столиком та на виконання свого злочинного задуму підійшли до ОСОБА_14 де ОСОБА_12 наніс декілька ударів в обличчя ОСОБА_14 після чого взяли його "за руку" та в супереч волі ОСОБА_14 вивели його з приміщення бару на вулицю, знаходячись біля входу в бар "Троянда", (зліва від вхідних дверей), нанесли йому кілька ударів ногами в різні частини тіла, зокрема по голові та по тілу, під час нанесення йому тілесних ушкоджень, заволоділи його грошима в сумі 43 грн. та зарплатною пластиковою карткою "Приватбанку України" на ім"я ОСОБА_14 , після чого ОСОБА_12 наніс ще один удар ногою по голові ОСОБА_14 від чого ОСОБА_14 впав на землю, і такі їх дії органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 4 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, що також свого підтвердження в судовому засіданні не знайшло.
Так, підсудний ОСОБА_12 неодноразово, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні, повністю заперечив напад на потерпілого з метою заволодіння його грошима, бійка під час якої він наніс потерпілому тілесні ушкодження виникла через неприязні стосунки між ним та потерпілим і така була повязана через суперечку, яка виникла через поведінку потерпілого, який зіштовхнув його із крісла і жодних грошей чи інших речей від потерпілого він не вимагав і таких не отримував.
Підсудний ОСОБА_13 як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні дав пояснення аналогічні поясненням підсудного ОСОБА_12 повністю заперечивши те, що він вимагав від потерпілого гроші, а також пояснив, що жодних грошей чи інших речей від потерпілого не отримував та не відбирав.
Доказами, зібраними на досудовому слідстві та в судовому слідстві, спростовані пояснення підсудних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про те, що вони не вимагали будь-яких грошей чи інших речей у потерпілого ОСОБА_14 .
Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснила, що вона підтримує покази дані нею на досудовому слідстві, так як на даний час вона не пам`ятає повністю події ввечері 23.12.2004 року. Як вбачається з протоколу допиту її як свідка від 05.09.2005 року (а.с.167 Т.1) пояснила, що вона біля місця події не бачила ніяких грошей і не чула, щоб хтось з присутніх говорив потерпілому щоб той дав гроші.
Крім цього, під час очної ставки від 06.09.2005 року свідок ОСОБА_26 пояснила, що твердження потерпілого про те, що вона виходила на вулицю і запитала про те, хто буде розраховуватися за замовлення не відповідає дійсності, так як такого не було і таких слів вона нікому говорила, а також пояснила, що в барі «Троянда» відвідувачі за замовлення розраховуються відразу ж на місці.
Свідок ОСОБА_36 суду пояснив, що потерпілий нікому нічого не давав і у нього ніхто нічого не вимагав, він не бачив, щоб потерпілий щось витягував з кишені і щось комусь давав.
Свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що освітлення місця події було добре , та що на місці події на землі не бачив жодних грошей чи банківської карточки, а також не чув щоб хтось говорив давати якісь гроші, а також не бачив, щоб потерпілий щось витягував та комусь давав будь-які речі.
Свідок ОСОБА_19 в цій частині дав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_27 .
Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що вона не чула і не бачила, щоб у потерпілого щось вимагали чи щось брали.
Підстав не вірити поясненням даних свідків у суду не має, такі об`єктивно підтверджуються доказами здобутими на досудовому та судовому слідстві, які перевірені в судовому засіданні.
Крім цього судом враховано, те що пояснення потерпілого, які він неодноразово давав органу досудового слідства та в судовому засіданні є різними, тобто суперечливими. Так зокрема потерпілий ОСОБА_14 в первинних своїх показах зазначив, що перед тим як він зайшов в бар у нього було в кишені штанів 45 грн. і пластикова картка «Приватбанку» які після побиття пропали і жодного пояснення про вимагання у нього грошей не має /а.с. 16-18 Том 1/. Не вірити первинним поясненням ОСОБА_14 , які підтверджуються іншими матеріалами справи у суду підстави відсутні, а тому суд вважає їх правдивими. В наступних своїх поясненнях потерпілий показав, що підсудні вимагали у нього гроші, які їх він витягнув та кинув разом із банківською карткою на сніг /а.с. 35 Том 1/. Потім потерпілий зазначив, що на його думку гроші вимагав ОСОБА_13 , після чого він їх таки кинув на землю /а.с. 144-145 Том 1/, в додатковому протоколі допиту потерпілий зазначив, що гроші у нього вимагав ОСОБА_13 після чого він такі витягнув з кишені штанів і разом з банківською карточкою протягнув їх вперед, хто саме взяв гроші з карточкою не бачив /а.с. 156 Том 1/.
Суд не надає віри показам потерпілого ОСОБА_14 в тій частині, що підсудні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вимагали у нього гроші, оскільки дані пояснення спростовані поясненнями свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_19 , ОСОБА_36 , ОСОБА_24 та ОСОБА_41 при цьому суд враховує, що покази даних свідків описують обставини події повністю, а також суд бере до уваги первинні пояснення потерпілого ОСОБА_14 , в яких він зазначає, що конфлікт виник через небажання спілкуватися із підсудними та вживати із ними разом спиртні напої.
Також на досудовому слідстві по вказаному епізоду жодні речові докази не вилучались та до матеріалів спави не приєднувались.
Крім цього з матеріалів кримінальної справи вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_36 проводилися обшуки і з протоколів обшуків вбачається, що під час таких нічого не виявлено та не вилучено, /ас. 245,247,249 Том 1/
Суд оцінивши вищенаведені докази прийшов до висновку про недоведеність участі підсудних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні злочину передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України.
Досудове слідство, крім іншого, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_13 ще і за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства що супроводжувалося особливою зухвалістю, оскільки 23.12.2004 року близько 21 год. 30 хв. той, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись перед баром «Троянда» в м. Жовква, підійшов до ОСОБА_14 , який перебував там і сидів навприсядки і запропонував йому разом з ним піти до Жовківського РВ ГУМВСУ. Коли потерпілий відмовився виконати його прохання, ОСОБА_13 , діючи з хуліганських спонукань, підхопив потерпілого під руки та проти його волі став вести його в напрямку центру міста. Знаходячись по вул. Коновальця потерпілий вирвався та почав тікати, однак ОСОБА_13 його наздогнав та став наносити тому удари руками та ногами по тілу, від яких ОСОБА_14 впав та втратив свідомість, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Дане обвинувачення свого підтвердження в судовому засіданні не знайшло, так як в первісному поясненні від 05.01.2005 року (а.с.16 Т.1) потерпілий не вказував, що в напрямку Жовківського РВ його вів обвинувачений ОСОБА_13 та вчинив хуліганські дії, тобто наносив йому удари по тілу з мотивом порушення громадського порядку та тим самим спричинив йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. В подальших своїх показах потерпілий вказував на те, що ОСОБА_13 пропонував йому піти в райвідділ міліції щоб працівники відпустили ОСОБА_12 , і що він йому по дорозі наносив удари. Дані покази потерпілого є непослідовними та суперечливими у зв`язку з чим викликають сумніви у їх достовірності. Крім того, в своїх показах, як на досудовому слідстві так і в суді, обвинувачений ОСОБА_13 категорично заперечував нанесення будь-яких ударів потерпілому, в тому числі і з хуліганських мотивів. Більш того, як вбачається з висновку судово-медичної експертизи № 40/05 (а.с.85 Т.1) у потерпілого виявлені наступні тілесні ушкодження, а саме: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, перелому кісток основи черепа, верхньої щелепи та ускладнилось назоліквореєю (витікання спинно-мозкової рідини з носових ходів), множинні крововиливи, рани на голові, слизовій рота, множинні крововиливи на тулубі, лівій руці, забійні садна на ногах, лівій руці, були небезпечними для життя в момент спричинення і відносяться до тяжких.
Роз`яснюючи органу досудового слідства зазначений висновок, будучи допитаний експерт ОСОБА_14 вказав, що відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, перелом кісток основи черепа це тяжкі тілесні ушкодження, а решта відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Як досудовим слідством так і в ході судового слідства не встановлено чи були заподіяні потерпілому тілесні ушкодження і які саме в результаті інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_13 хуліганських дій.
Також в судовому засіданні не було встановлено порушення громадського порядку, в час та місці вказаному в обвинуваченні.
Тому обвинувачення за ч. 1 ст. 296 КК України, суд вважає недоведеним, і за даною статтею підсудного ОСОБА_13 слід виправдати.
Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Як зазначено у ч. 2 ст. 327 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише при умові, коли у ході судового розгляду винуватість підсудного у вчиненні злочину доведена.
Тому, оцінивши докази по даній кримінальній справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_12 полягає в тому, що він заподіяв потерпілому ОСОБА_14 умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а тому суд такі його дії кваліфікує за ст. 121 ч. 1 КК України, перекваліфікувавши їх з ч. 2 ст. 121 КК України.
Щодо обвинувачення підсудного ОСОБА_13 за ч. 2 ст.121 КК України, суд приходить до висновку до переконання про недоведеність його вини у вчиненні даного злочину.
При обранні покарання підсудному ОСОБА_12 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який характеризується позитивно.
Враховано судом пом`якшуючі обставини, а саме те, що ОСОБА_12 щиро розкаявся у вчиненому злочині,злочин вчинив вперше, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, частково відшкодував завдані потерпілому збитки.
Обставиною, що обтяжує покарання підсудному ОСОБА_12 є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Оскільки при розгляді кримінальної справи в суді участь підсудного ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 121 ч. 2, 187 ч. 4, 296 ч.1 КК України не доведена суд вважає, що його слід визнати невинуватими у вчиненні даних злочинів та виправдати.
Підсудний ОСОБА_12 в судовому засіданні заявив клопотання про можливість звільнення його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», посилаючись на те, що на утриманні має двох неповнолітніх дітей.
Як вбачається з ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» звільненню від відбування покарання підлягають особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України.
Санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку з чим відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України даний злочин відноситься до тяжких, а тому клопотання підсудного є необґрунтованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло 10 років у разі вчинення тяжкого злочину.
Так як підсудним ОСОБА_12 злочин вчинено 23.12.2004 року то на даний час пройшло більше 10 років, даний строк не переривався скоєнням іншого злочину, підсудний не ухилявся від слідства та суду, а отже підсудного слід звільнити від призначеного судом покарання.
Потерпілий ОСОБА_14 звернувся до суду з цивільним позовом який в подальшому збільшив (а.с.44-45 Том 8) в якому просить стягнути солідарно з підсудних розмір заробітку, втраченого внаслідок каліцтва спричиненого злочином, з врахуванням частково сплачених сум, в розмірі 241 353 грн. 61 коп., матеріальну шкоду, а саме кошти витрачені на лікування потерпілим в сумі 27 866 грн. 76 коп., моральну шкоду в сумі 200 000 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 4 200 грн.
Суд вивчивши матеріали справи, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, прийшов до переконання, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 підлягає до часткового задоволення відповідно до ст. ст. 28, 328 КПК України та ст. ст. 1166, 1167, 1168, 1177, 1195, 1197, 1202 ЦК України.
Середній заробіток потерпілого за останні три місяці роботи становить 1 041 грн. 93 коп. (а.с.493 Т.2), а отже розмір втраченого заробітку потерпілого суд визначає виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати за 2005 рік, з часу встановлення втрати потерпілим професійної працездатності, тобто 1660 грн. (332 грн. м.з.п. * 5) відповідно до вимог ст. 1197 ЦК України.
Як вбачається з висновку експертизи від 26.01.2007 року (а.с.491 Т.2) на період встановлення потерпілому ІІІ групи інвалідності з 07.10.2005 року по 21.02.2006 року стійка втрата професійної працездатності потерпілого складала 40 %, а на період встановлення ІІ групи інвалідності з 22.02.2006 року і на даний час (26.01.2007 року) складає 60 %. Потерпілий ОСОБА_14 підлягає судово-медичному переогляду через 1 рік, тобто дана втрата працездатності встановлена по 26.01.2008 року.
Таким чином суд вважає, що відшкодування втраченого потерпілим заробітком у зв`язку з ушкодженням здоров`я (каліцтво) має бути проведено за період: з 07.10.2005 року по 21.02.2006 року 40 % втрати працездатності, а з 22.02.2006 року по 26.01.2008 року 60 % втрати працездатності.
Згідно вищенаведеного, розмір відшкодування потерпілому втраченого заробітку становить 26 560 грн., виходячи із провденого судом розрахунку:
-з 07.10.2005 року по 21.02.2006 року 3 652 грн. (1660 грн.* 40% / 100 % = 664 грн. * 2,5 міс. = 3652 грн.);
-з 22.02.2006 року по 26.01.2008 року 22 908 грн. (1660 грн. * 60 % / 100% = 996 грн. * 23 міс.); а всього 26 560 грн. (3652 грн. + 22 908 грн.)
В іншій частині позовних вимог про стягнення втраченого потерпілим заробітку суд відмовляє так як відсутні належні та допустимі докази ступеня втрати потерпілим працездатності з 27.01.2008 року, і такі потерпілим не надані суду.
Щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди, а саме коштів, затрачених на лікування потерпілого, то суд вважає, їх обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю на суму 27 866,76 грн., з врахуванням частково відшкодованої підсудним ОСОБА_12 завданої шкоди на суму 17 744,40 грн., та інфляції, на підставі ст. 1166 ЦК України.
Щодо стягнення моральної шкоди суд приходить до висновку, що позов в цій частині теж підлягає до задоволення так як потерпілому ОСОБА_14 завдано тяжке тілесне ушкодження та враховує при цьому характер скоєного злочину, тяжкість моральних страждань перенесених потерпілим, їх характер і обсяг, майновий стан підсудного і можливість покриття ним завданих збитків, але частково, на суму 60 000 грн. відповідно до ст. 1167 ЦК України.
У відповідності до ч.2 ст.328 КПК України (в редакції 1960 року) при виправданні підсудного через не доведення його участі у вчинені злочину або при відсутності події злочину суд відмовляє у цивільному позові, а тому в цивільному позові ОСОБА_14 щодо стягнення матеріальних та моральних збитків із ОСОБА_13 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 323, 324, 327 КПК України (в редакції 1960 року), суд,
ОСОБА_12 за ч. 4 ст.187 КК України визнати невинуватим та виправдати, у зв`язку з недоведеністю.
ОСОБА_12 визнати винним за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_12 до вступу вироку суду в законну силу залишити раніше обраний - підписку про невиїзд.
ОСОБА_13 за ч. 4 ст.187 КК України, ч. 2 ст.121 КК України, ч.1 ст. 296 КК України визнати невинуватим та виправдати, у зв`язку з недоведеністю.
Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_13 , підписку про невиїзд, скасувати.
В цивільному позові потерпілого ОСОБА_14 до ОСОБА_13 відмовити.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 до ОСОБА_12 задоволити частково.
- з ОСОБА_12 в користь потерпілого ОСОБА_14 моральну шкоду в розмірі - 60 000 грн.,
а також матеріальну шкоду в розмірі :
- втрачений заробіток внаслідок каліцтва спричиненого злочином 26 560 грн. за період з 07.10.2005 року по 27.01.2008 року.
- вартість медикаментів на лікування - 27 866,76 грн.
- витрати на правову допомогу 4 200 грн.
Арешт накладений постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 22.05.2008 року на майно ОСОБА_13 скасувати.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави 450 грн. 24 коп. судових витрат на залучення експертів.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 15-ти діб з моменту його оголошення.
Головуючий:ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3