г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3841/15-к
Номер провадження 1-кс/213/331/15
У Х В А Л А
Іменем України
23 жовтня 2015 року слідчий суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника: адвоката ОСОБА_6 , перекладач ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Інгулецького РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження №0001660, за ст. 187 ч. 2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянин України, українець, не одружений, не працює, не навчається, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний зазначив, що просить не брати під варту, оскільки має на утриманні хвору мати, 76 років.

Захисник просив обрати більш м,який запобіжний захід.

Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані матеріали, суд дійшов наступного. Згідно клопотання, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово засудженим, 26.08.2004 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком; 11.01.2007 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбутий строк покарання за вироком від 26.08.2004 року та остаточно визначено 9 років позбавлення волі. 02.10.2015 року звільнений з ВК №21 по вудбуттю строку покарання. Маючи не зняту та не погашену в установленому Законом порядку судимість, не зробив для себе належних висновків, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний тяжкий злочин. Так, 22.10.2015 року приблизно о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_5 , повторно, знаходячись неподалік від насосної станції дренажна №1а ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», розташованої в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, реалізуючи злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, закривши своє обличчя заздалегідь підготовленою маскою з тканини та тримаючи в руці ніж, діючи з корисливих мотивів, підійшов ззаду до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та приставивши ніж до її шиї, почав вимагати відати гроші та особисті речі. Оскільки ОСОБА_8 сприйняла погрозу як реальну та боячись її виконання, передала ОСОБА_5 гроші в сумі 120 гривень та мобільний телефон марки «LG», утримуючи вказане майно при собі, ОСОБА_5 зникз місця вчинення злочину, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальний збиток.

23.10.2015 до ЄРДР внесені відомості за №0001660, за ст. 187 ч. 2 КК України. 23.10.2015р. ОСОБА_5 оголошено підозру за ст. 187 ч.2 КК України.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом.

Відповідно до ст. 177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за інкримінований злочин, а саме за ст. 187 ч.2 КК України передбачене покарання від 7 до 10 років позбавлення волі. Злочин відноситься до умисних тяжких злочинів. Підозрюваний раніше засуджений: 25.06.1985 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 140КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 23.12.1985 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 42 КК України 2 років 6 місяців позбавлення волі; 31.03.1988 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі; 24.07.1991 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 118 КК України до 3 років позбавлення волі; 31.08.1994 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 140 КК України до 5 років позбавлення волі; 28.04.1998 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 118, ст. 42 КК України до 6 років позбавлення волі; 26.08.2004 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком; 11.01.2007 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбутий строк покарання за вироком від 26.08.2004 року та остаточно визначено 9 років позбавлення волі. 02.10.2015 року звільнений з ВК №21 по вудбуттю строку покарання.

Підозрюваний не працює, не одружений, дітей не має. Суд враховує вік та стан здоров,я підозрюваного, що не є особою похилого віку, на стан здоров,я не скаржився. Характеризується посередньо. Має місце реєстрації та проживання. Вину визнає. Має негативну репутацію, схильний до вчинення злочинів.

Відповідно до ст. 194 КПК України судом встановлено обґрунтованість підозри в інкримінованому злочині, що підтверджується: Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 ; Протоколом огляду місця події; Протоколом огляду місця; Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; Протоколом затримання ОСОБА_5 ; Протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; Речовими доказами по кримінальному провадженню.

Судом встановлені ризики за ст. 177 КПК України: підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, оскільки покарання за даним злочином не передбачає звільнення з іспитовим строком, і таким чином побоюючись реального покарання може ухилятись від слідства та суду. Може вчинити новий злочин, оскільки раніше судимий, має негативну репутацію, схильний до вчинення злочинів, не має засобів до існування оскільки не працює.

Доказів наявності тісних соціальних зв`язків підозрюваного суду не надано.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання понад 3 роки позбавлення волі. ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину за ст. 187 ч.2 КК України, за який передбачено покарання від 7 років позбавлення волі.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Тимошенко проти України, для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин.

Суд зазначає, що на даний час, коли по справі не зібрані всі докази, не проведено всі слідчі дії, та за існування вказаних ризиків, наявні аргументи тільки "проти" звільнення, тобто "за" обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки даний захід є необхідним за вказаних обставин.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і особистого зобов`язання не зможуть запобігти ризикам переховування, оскільки матиме змогу ухилитись від слідства та суду, та суду не надано переконливих доказів наявності тісних соціальних зв`язків, що б спростували цей ризик, чи зменшили його ризик. Особиста порука не може бути застосована, оскільки суду не повідомлено про наявність осіб, які б заслуговували на довіру та поручились за підозрюваного.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м,яких запобіжних заходів.

Враховуючи вказане, суд вважає клопотання підлягає задоволенню, слід обрати запобіжний захід тримання під вартою. Альтернативний засіб не застосовується, оскільки злочин пов,язаний із насильством.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107,131,176-178,182, 183-187,193-194.196-197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Інгулецького РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0001660, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з моменту затримання, тобто до 21:00 годин 20.12.2015р.

У відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України, альтернативний запобіжний захід заставу - не застосовувати.

Виконання ухвали покласти на Інгулецький РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з моменту її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1