АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/2601/15-к Номер провадження 11-кп/786/956/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши із застосуванням відео конференції у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали подання про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 за апеляційною скаргою його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 листопада 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні подання Комсомольського виправного центру №136 та спостережної комісії Комсомольського міськвиконкому про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженого вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 12.04.2013 року за ч.3 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати усіма транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 12.01.2015 року не відбуту частину строку покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі замінено на більш м`яку - обмеження волі. Строк звільнення від відбування покарання 30 березня 2018 року.

У Комсомольському ВЦ № 136 ОСОБА_8 відбуває покарання із 02.02.2015 року, куди прибув із Машівської ВК № 9.

Згідно зазначено хвали суду, адміністрація Комсомольського виправного центру № 136 та спостережна комісія Комсомольського міськвиконкому звернулися до Комсомольського міського суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Відмовляючи в задоволенні подання, суд вказав на те, що засуджений ОСОБА_8 не відбув 1/2 строку покарання у виді обмеження волі, визначеного ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 12.01.2015 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення щодо ОСОБА_8 . Своє рішення він мотивує тим, що строк відбування покарання для застосування ст. 81 КК України слід рахувати із загального строку покарання призначеного саме за вироком суду а не за ухвалою суду у порядку заохочення до засудженого.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника ОСОБА_7 про задоволення скарги та розглянувши заяву засудженого про підтримання апеляції, який просив розглянути справу без його участі, думку прокурора про законність ухвали суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені мотиви апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За нормами ч.ч.2,3 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув певний строк покарання, призначений судом, в залежності від ступеня тяжкості скоєного ним злочину.

Виходячи із змісту ч.5 ст.82 КК України до осіб, яким покарання було замінене більш м`яким, умово-дострокове звільнення застосовується за встановленими статтею 81 цього Кодексу правилами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк відбуття ОСОБА_8 покарання підлягає обрахуванню з фактичної дати винесення ухвали про заміну йому покарання, тобто з 12 січня 2015 року.

Таким чином, незважаючи на те, що особа стала на шлях виправлення за повідомленням адміністрації виправного центру, що є безумовною підставою для врахування при вирішенні питання про звільнення такої особи з місць позбавлення волі, але станом на час розгляду клопотання у суді першої інстанції ОСОБА_8 не відбув половину строку зміненого покарання, як це передбачено п.1 ч.3 ст.81 КК України.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постановлена ухвала є законною, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 листопада 2015 року щодо нього - без зміни.

Ухвала кінцева і оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4