11-сс/775/21/2015(м)
263/925/15-к

Категорія: ст. 194 КПК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 січня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що у період з червня 2014 року (точна дата та час органами досудового слідства не встановлені), по 15 січня 2015 року, діючи умисно на території Волноваського району Донецької області, за власною ініціативою сприяв діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка», з метою дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, на постійній основі здійснював збір та передачу представникам терористичної організації «Донецька народна республіка» інформації щодо місць розташування блокпостів, вогневих позицій ЗС України, місць дислокації, маршрутів пересування, кількості військових та військової техніки Збройних Сил та інших військових підрозділів України, які приймають участь у проведенні антитерористичної операції на території Волноваського району Донецької області, з метою подальшого використання учасниками терористичної організації «Донецька народна республіка» даної інформації у веденні терористичної діяльності проти органів державної влади та військових підрозділів України.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а саме у сприянні діяльності терористичної організації.
19 січня 2015 року о 17.00 год. ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 20.01.2015 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.
За вказаним кримінальним провадженням на розгляд слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу Управління СБ України в Донецькій області, погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 січня 2015 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 на 60 днів до 19 березня 2015 року включно.
Не погодившись з вказаним рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням кримінального процесуального права та просить скасувати її, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та покласти на підозрюваного обов`язок з`являтися за кожною вимогою до суду або в інший орган державної влади, визначений судом.
Апелянт звертає увагу на те, що при постановленні ухвали слідчий суддя повинен був встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про наявність як обґрунтованої підозри у вчинені вказаного кримінального правопорушення, так і наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_8 визнав себе винним у заздалегідь не обіцяному сприянні учасникам злочинної організації шляхом надання інформації, тобто в злочині, передбаченому ст. 256 ч.1 КК України, за вчинення якого передбачено застосування інших запобіжних заходів, не лише тримання під вартою.
Вважає, що його підзахисний кримінальне правопорушення, передбачене ст. 258-3 ч.1 КК України не вчиняв і докази обґрунтованої підозри у цьому відсутні.
Також вважає, що слідчий суддя не в повному обсязі врахував дані про особу ОСОБА_8 , перерахував ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не підтверджені ніякими доказами, тобто відсутні, чим порушив ст. 177, 178 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив їх задовольнити, скасувавши ухвалу слідчого судді, прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Органом досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а саме у сприянні діяльності терористичної організації, яке відноситься згідно зі ст.12 КК України до особливо тяжкого злочину.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, слідчий суддя обираючи міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 вказав, що прокурором доведено як наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.1 ст. 258-3 КК України так і існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу.
У колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України з боку органу досудового розслідування, про що свідчать матеріали кримінального провадження та доведено прокурором, а саме підтверджується протоколами огляду мобільних телефонів, з яких вбачається, що серед контактів виявлені номера мобільних телефонів членів терористичної організації ДНР та зафіксовано факт здійснення ОСОБА_8 вихідних дзвінків на зазначені номери, крім того, сам ОСОБА_8 визнав вину та показав, що періодично дзвонив членам терористичної організації ДНР на їх прохання та повідомляв про пересування та місце розташування військової техніки та військовослужбовців ЗС України.
З урахуванням наданих матеріалів справи, колегія суддів вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 є обґрунтованим, а враховуючи вимоги ч.5 ст. 176 КПК України до нього не може бути застосований інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя прийняв правильне та обгрунтоване рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.01.2015 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області строком на 60 днів до 19 березня 2015 року включно, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді