Дата документу 20.11.2015

Справа № 334/7945/15-к
Провадження № 1-кп/334/547/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запорiжжя, громадянки України, маючої неповну середню освіту, офiцiйно не працевлаштованої, не заміжньої, постійного місця реєстрації не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ранiше судимої:

19.02.2014 року Ленiнським районним судом м. Запорiжжя за ч. 1 ст. 213 КК України до 100 годин громадських робіт, -

про обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389-1 КК України, -

У с т а н о в и в:
31.01.2014 року, на стадiї досудового розслiдування у кримiнальному провадженнi № 0000036 про обвинувачення ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України мiж прокурором прокуратури Ленiнського району м. Запорiжжя ОСОБА_5 i обвинуваченою ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватостi, вiдповiдно до якої остання зобов`язався згiдно зi ст. 472 КПК України беззастережно визнавати вину у вчиненнi кримiнального правопорушення та погодилася на виконання узгодженого покарання, яке буде призначене у суді у виглядi 100 годин громадських робіт. При цьому ОСОБА_4 було попереджено вiдповiдно до ст. 473,476 КПК України про наслiдки невиконання зазначеної угоди та притягнення до кримiнальної вiдповiдальностi за ч.l ст.389-1 КК України.

19.02.2015 року вироком Ленiнського районного суду м. Запорiжжя затверджено вищезазначену угоду про визнання винуватостi вiд 31.01.2015 року та визнано винною ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.l ст. 213 КК України та призначено покарання у виглядi 100 годин громадських робіт.

Пiд час судового засiдання та при оголошеннi вироку вiд 19.02.2015 року, судом було встановлено, що ОСОБА_4 повнiстю усвiдомлює змiст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватостi, характер обвинувачення, щодо якого визнає свою провину, повнiстю розумiє свої права, передбаченi п.l ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслiдки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбаченi ч. 2 ст. 473 КПК України i наслiдки невиконання угоди, передбаченi ст. 476 КПК Укра1ни.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 36 Кримiнально-виконавчого кодексу України, покарання у вигляді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 37 Кримiнально-виконавчого кодексу України, засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані додержуватися встановлених відповідно до законодавства порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 40 Кримiнально-виконавчого кодексу України за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а також порушення громадського порядку, за яке засудженого було притягнуто до адміністративної відповідальності, до нього кримінально-виконавчою інспекцією може бути застосоване застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

Між тим, ОСОБА_4 , маючи умисел на умисне невиконання угоди про визнання винуватості, достовірно знаючи про обов`язок виконати покарання у виді громадських робіт, призначене вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2014 року, без поважних причин не виконала угоду про визнання винуватості та умисно ухилилася від призначеного судом покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

Допитана у судовому засіданні у якості обвинуваченої ОСОБА_4 свою вину по пред`явленому обвинуваченню визнала у повному обсязі, і пояснила суду мотиви і обставини вчинення злочину, кається у вчиненому.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 не оспорювала фактичні обставини справи, суд переконався, що остання правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, відповідно до ч.3 ст.. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих обставин.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує по ч.l ст. 389-1 КК України як умисне невиконання засудженим угоди про визнання винуватостi.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, а також дані про особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем проживання, кається у вчиненому.

Враховуючи конкретні обставини справи, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого злочину, дані про її особу, суд вважає, що необхідним і достатнім для попередження скоєння ними нових злочинів, буде покарання без позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до знову призначеного покарання підлягає частковому приєднанню невідбуте покарання за вироком Ленiнського районного суду м. Запорiжжя від 19.02.2014 року у вигляді громадських робіт.

Згідно довідки Ленінського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_4 засуджена за ч. 1 ст. 213 КК України до 100 годин громадських робіт, з яких відбутий строк покарання становить 4 години, а отже, невідбута частина покарання складає 96 годин, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 72 КК України відповідає 12 дням обмеження волі.

Керуючись ст. ст. 368,370,373,374 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 389-1 КК України і призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України до знову призначеного покарання підлягає частковому приєднанню невідбуте покарання згідно вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2014 року у вигляді 96 годин громадських робіт, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 72 КК України відповідає 12 дням обмеження волі, і остаточно призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 12 ( дванадцяти) днів обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1