ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2010 року Справа №1-143/10

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Моніча Б.С.

при секретарях: Юрченко Т.Р.

з участю прокурора: Жука О.В.

підсудного: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює слюсарем вентиляційних систем Житомирського заводу силікатних виробів, депутатом, інвалідом, постраждалим від аварії на ЧАЕС не являється, раніше не судимий

за ч.І ст.186 КК України, -

08.05.2010 року біля 23 год. 30 хв. мешканець м.Житомира ОСОБА_2 знаходився на вул.Житомирській ¦іт.Черняхова на автобусній зупинці неподалік пам'ятника Скорботної матері. В цей же час там перебував мешканець лт.Черняхова ОСОБА_1, який, помітивши ОСОБА_2, вирішив відкрито заволодіти наявним у нього обільним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_1 ідійшов до потерпілого та запропонував викликати йому таксі для відправки його на Житомир. Погодившись на ропозицію ОСОБА_1, ОСОБА_2 надав йому свій мобільний телефон, а ОСОБА_1, продовжуючи свої лочинні дії, став утримувати телефон при собі та з місця злочину зник.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_1 відкрито заволодів чужим майном належним ОСОБА_2 '.Ф., а саме: мобільним телефоном «Нокіа-5130» вартістю 670 грн., сім картою оператора «Діджус» вартістю 25 грн., а рахунку якої було 8,30 грн. та карткою пам'яті на 1 ГБ вартістю 50 грн., а всього майном на загальну суму 753,30 рн.

Викраденим ОСОБА_1 розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в інкримінованому злочині визнав ювністю та пояснив, що 08.05.2010 року близько 23 год. 30 хв. на автобусній зупинці побачив раніше незнайомого юму ОСОБА_2, якого вирішив пограбувати. З цією метою він підійшов до нього та запропонував йому викликати таксі з його мобільного телефону. Коли ОСОБА_2 дав йому телефон, то він став втікати від нього і таким чином іаволодів телефоном. В телефоні була сім-карта оператора «Діджус» з грошима на рахунку та карта пам'яті. Вартість цих предметів в обвинуваченні вказана вірно. В подальшому викрадений телефон у нього вилучили працівники міліції. В скоєному розкаявся, запевнив, що подібного більше не скоїть.

В зв'язку з повним визнанням підсудним своєї вини та інкримінованих обставин скоєння злочину суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку ст.299 КПК України, не досліджуючи доказів, щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд переконався в істинності та добровільності позиції підсудного з цього приводу та інших учасників розгляду справи.

Крім визнання вини підсудним, його вина у скоєнні інкримінованому йому злочину доведена повністю та стверджується нижчезазначеними доказами.

З оголошених в судовому засіданні показів потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що вони співпадають у повному обсязі з показами підсудного. Додатково потерпілий у своїх показах вказав, що викрадені речі йому повернуті у повному обсязі, а тому з позовом він звертатися не буде (а.с.19).

З протоколу усної заяви по злочин ОСОБА_2 вбачається, що 22.05.2010 року він повідомив працівників міліції про аналогічні обставини скоєння злочину, що й у своїх показах (а.с.З).

З копії коробки, наданої ОСОБА_2, слідує, що у нього дійсно був телефон «Нокіа-5130», с.н.897230 (а.с.6).

З протоколу явки з повинною від 22.05.2010 року вбачається, що ОСОБА_1 добровільно зізнався у скоєнні пограбування ОСОБА_2 (а.с.7-8).

З протоколу огляду місця події від 22.05.2010 року вбачається, що у службовому кабінеті Черняхівського РВ ОСОБА_1 добровільно видав мобільний телефон «Нокіа-5130», с.н.897230 (а.с.9).

З протоколу огляду місця події від 27.05.2010 року вбачається, що у службовому кабінеті Черняхівського РВ ОСОБА_1 добровільно видав карту пам'яті ємністю 1 ГБ, сім-карту оператора «Діджус» та пояснив, що ці пре ети знаходилися у раніше виданому ним мобільному телефоні «Нокіа-5130», с.н.897230 (а.с.13).

З довідки ПП ОСОБА_3 вбачається, що вартість бувшого у користуванні мобільного телефону «Нокіз 5130» становить 670 грн. (а.с.15).

З протоколу відтворення обстановки та обставин події від 23.06.2010 року слідує, що обвинуваченні ОСОБА_1 на місці події показав та розповів, яким чином він пограбував ОСОБА_2 (а.с.42-46).

На підставі викладеного, суд приходить до стійкого внутрішнього переконання, що вина підсудного і скоєнні інкримінованого йому злочину доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.І ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужог: майна (грабіж).

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1 згідно ст.66 КК України, є з'явленні із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1 згідно ст.67 КК України, судом встановлено.

Підсудний за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліках в нарко- та психоневрологічномч диспансерах не перебуває, раніше не судимий (а.с.47-50).

Обираючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особ/. обставини що пом'якшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд вважає за можливе виправлення підсудного без ізоляції від суспільства, а тому звільняє його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Цивільний позов в справі не заявлявся. Арешт на майно підсудного не накладався.

Речовими доказами у справі визнано вилучені у ОСОБА_1 мобільний телефон, сім-карту та карт/ пам'яті, які суд залишає власнику ОСОБА_2 (а.с.20-21, 31).

Судових витрат у справі немає.

Запобіжний захід підсудному до вступу вироку в законну силу суд залишає попередній - підписку про невиїзд (а.с.25-26).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винними у вчиненні злочину передбаченого ч.І ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчо' системи про зміну місця проживання, навчання, роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку пре

невиїзд.

Питання про речові докази після набрання вироком законної сили вирішити наступним чином: мобільний телефон «Нокіа-5130», сім-карту та карту пам'яті, які зберігаються у потерпілого ОСОБА_2, - залишити йому як власнику.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області протягом 15-ти діб після його проголошення шляхом подачі апеляційно]и_?карги через Черняхівський районний суд Житомирської області засудженим, який перебуває під вартоку^в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: Б.С. Моніч

Копія: вірно

Суддя: