Провадження № 1-кс/344/3873/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на постанови старшого слідчого Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 30.09.2015 р. про закриття кримінального провадження та про відмову у визнанні потерпілою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилається на зазначені у ній обставини просила скасувати постанови старшого слідчого Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 30.09.2015 р. про закриття кримінального провадження, у зв`язку з неповнотою досудового розслідування та невідповідністю висновків фактичним обставинам справи, та про відмову у визнанні потерпілою, розглянути питання щодо визнання її потерпілою по кримінальному провадженні № 0000755 від 23.02.2015 року.

Скаржниця ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали, з мотивів викладених в ній, просили задоволити.

Прокурор прокуратури м.Івано-Франківська ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги скарги заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість, просив в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0000755, вважаю наступне.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії ч. 1 ст. 304 КПК України.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

П. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Встановлено, що постановою старшого слідчого Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 30.09.2015р. кримінальне провадження № 0000755 від 23.02.2015р. закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

При розгляді даної скарги звертаю увагу на те, що при проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно до цих вимог КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови про закриття вказаного вище кримінального провадження слідчим не вчинено жодних дій, передбачених вимогами КПК України, зокрема, в постанові про закриття кримінального провадження слідчим не наведено достатньо обставин, за яких слід дійти висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження з огляду на відсутність викладення підтвердженої доказами аргументації, яка спростовує саме твердження про вчинення злочину.

Старшим слідчим не допитано жодного із керівників субєктів господарювання на предмет укладення договорів та розрахунку за ними. Старший слідчий зазначає, що між сторонами існували усні домовленості які носять цивільно-правовий характер, однак, не вказано на підставі чого були зроблені такі висновки.

Прокурор в судовому засіданні повідомив, що відносини, які виникли між ТОВ Франківськміськбуд та ОСОБА_3 носять виключно цивільно-правовий характер і вирішуються в судовому порядку.

З оскаржуваної постанови не вбачається і не вказано, які саме дії проводились під час досудового розслідування для встановлення достатніх доказів, не наведено чим вичерпані можливості їх отримання. Слідчим не надано належної оцінки доказам наданим ОСОБА_3 .

А тому, враховуючи вищенаведене, вважаю, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, а доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження є підставними, у зв`язку з чим вказана постанова підлягає до скасування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди ч. 1 ст. 55 КПК України.

Ч. 2 ст. 55 КПК України визначено, що права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява зокрема про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні старшого слідчого МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 перебувало кримінальне провадження № 000755, відомості про яке 23.02.2015р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 190 КК України.

Постановою старшого слідчого від 30.09.2015р. в межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні клопотання від 14.09.2015р. про визнання її потерпілою.

Оскільки, постанова старшого слідчого МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 30.09.2015р. про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 є немотивованою, не містить належного обгрунтування прийнятого рішення, не зазначено обставин, які передбачені ч.5 ст. 55 КПК України, за наявності яких може бути винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим, тому, зазначена постанова підлягає до скасування.

З моменту подання заяви гр. ОСОБА_3 щодо вчинення представниками ТОВ Франківськміськбуд відносно неї шахрайських дій вона щодо обставин злочину також допитана не була.

Отже, старшим слідчим МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 при винесенні постанови про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 по кримінальному провадженні № 000755 не було зясовано всіх обставин справи, не проведено жодних необхідних слідчих дій, а тому винесена постанова є передчасною.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що оскаржувану постанову старшого слідчого МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 30.09.2015р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою слід скасувати та зобовязати старшого слідчого МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 розглянути заяву щодо визнання ОСОБА_3 потерпілою по кримінальному провадженню № 0000755 від 23.02.2015 року.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанови старшого слідчого Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 30.09.2015 р. про закриття кримінального провадження та про відмову у визнанні потерпілою задоволити.

Постанову старшого слідчого Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 30.09.2015 про закриття кримінального провадження скасувати.

Постанову старшого слідчого Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 30.09.2015 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою - скасувати.

Зобовязати старшого слідчого Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 розглянути заву щодо визнання ОСОБА_3 потерпілою по кримінальному провадженню № 0000755 від 23.02.2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1