У Х В А Л А Справа № 200/5310/15-к
Іменем України Провадження № 1-кс/200/2007/15
20 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Необхідність заборони розпорядження коштами на рахунку обґрунтовує наступним чином.
04.03.2015 року СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України за заявою ПАТ Райффайзен Банк Аваль за фактом незаконних дії з заставним майном з боку службових осіб ПАТ Трест Дніпродорбуд.
18.03.2015 року СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України за фактом того, що службові особи ПАТ Трест Дніпродорбут умисно не виконують та перешкоджають виконанню рішень судів, що набрали законної сили.
Під час досудового розслідування по кримінальному провадженню встановлено, що в провадженні Жовтневого ВДВС ДМУЮ перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання наступних рішень судів, а саме: рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2013 у справі №904/8314/13 , що набрало законної сили 20.12.2013 року про стягнення з ПАТ Трест Дніпродорбуд на користь ТОВ Альфа-Алекс 708755,6 грн., рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2014 року у справі № 904/9888/13, що набрало законної сили 07.03.2014 року про стягнення з ПАТ Трест Дніпродорбуд на користь ТОВ Мегаліт 2007 107 084,75, грн., рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2014 року у справі № 904/9997/13, що набрало законної сили 07.02.2014 року про стягнення з ПАТ Трест Дніпродорбуд на користь ТОВ Мегаліт 2007 515 715,88 грн., рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2013 року у справі № 904/6403/13, що набрало законної сили 12.10.2013 року про стягнення з ПАТ Трест Дніпродорбуд на користь КП Теплоенерго 134 904 грн.
Станом на 19.03.2015 зазначені рішення судів не виконані.
Окрім цього встановлено, що 04.09.2008 року між ВАТ Райффайзен Банк Аваль та ПАТ Трест Дніпродорбуд укладено кредитний договір №010/03-00/148-08, за умовами якого ВАТ Райффайзен Банк Аваль надало ПАТ Трест Дніпродорбуд кредит у сумі 77 млн. грн. В якості забезпечення виконання зобов`язань між ВАТ Райффайзен Банк Аваль та ПАТ Трест Дніпродорбуд укладено договори застави №01/03-00/130/1-08 від 01.08.2008 року, №01/03-00/130/2-08 від 05.09.2008 року, №01/03-00/130/7-08 від 26.09.2008 року, відповідно до умов яких в заставу банку передані транспортні засоби у кількості 179 одиниць.
20.06.2014 року при черговій перевірці вказаних транспортних засобів виявлено факт відсутності 55 одиниць транспортних засобів. Керівництво ПАТ Трест Дніпродорбуд пояснило відсутність заставного майна тим, що у травні 2014 року зазначені транспортні засоби вивезені до АР Крим. Майно було вивезено до тимчасово окупованої території без дозволу банківської установи.
Посадові особи ПАТ Трест Дніпродорбуд, достовірно знаючи про наявність судових рішень про стягнення грошових коштів з ПАТ Трест Дніпродорбуд та наявність грошових зобов`язань перед ПАТ Райффайзен Банк Аваль з метою уникнути виконання своїх фінансових зобов`язань, 18.11.2014 року уклали з Товариством з обмеженою відповідальністю Спецбудконтакт та Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області договір №б/н відступлення права вимоги, до якого внесені завідомо неправдиві відомості щодо виконання робіт Товариством з обмеженою відповідальністю Спецбудконтакт.
Відповідно до умов договору про відступлення права вимоги від 18.11.2014 року №б/н, ПАТ Трест Дніпродорбуд передає ТОВ Спецбудконтакт право грошової вимоги від Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області на суму 58 189 503,93 грн.
Таким чином, посадові особи ПАТ Трест Дніпродорбуд, будучі обізнаними про наявність дебіторської заборгованості у сумі 58 189 503,93 грн., з метою ухилення від виконання рішень судів, що набрали законної сили та ухилення від виконання зобов`язань за кредитним договором, навмисно уклали з ТОВ Спецбудконтакт договір про відступлення права вимоги від 18.11.2014 року № б/н, в який внесено завідомо недостовірні відомості.
Зібрані докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, свідчать про нікчемність угоди, укладеної з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, спрямовані на порушення конституційного устрою (обов`язковість судових рішень), громадського порядку, зловживання правом, порушення моральних засад суспільства і прикриття фактично здійснених операцій.
Відповідно до положень ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Недійсною може бути визнано також нікчемну умову господарського зобов`язання, яка самостійно або в поєднанні з іншими умовами зобов`язання порушує права та законні інтереси другої сторони або третіх осіб.
Відповідно до вимог ст. 208 Господарського кодексу України, якщо господарське зобов`язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов`язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов`язанням, а у разі виконання зобов`язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного.
Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17 листопада 2010 року) - Слідчі і тимчасові заходи - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі.
Згідно зі ст. 5 даної Конвенції, держава Україна, зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до:
a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи;
b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом;
c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.
Таким чином перерахування грошових коштів за вказаними рахунками можуть бути спрямовані на фактичне фінансування незаконної підприємницької діяльності, пов`язаної з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, та отримання доходів від вказаної протиправної діяльності.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити, представник ТОВ Спецбудконтакт та Державної Казначейської служби України в судове засідання в порядку ч.2 ст.172 КПК України не викликались.
Розглянувши клопотання слідчого, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення слідчого та прокурора, приходжу до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу; арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, підготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Одночасно із цим, не знаходжу підстав для задоволення вимоги слідчого стосовно зобов`язання банку/установи видати документ з відміткою, що підтверджує суму заарештованих коштів, дату, час зупинення операцій по рахунку з огляду на наступне. За умисне невиконання службовою особою ухвали суду або перешкоджання її виконанню, передбачена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.382 КК України. А тому, у випадку невиконання ухвали суду, слідчий має право на звернення до прокурора або до суду з вимогою про зобов`язання банк/фінансової установи вчинити певні дії.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчій суддя ОСОБА_1