СЛОВ`ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2015 року місто Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника- адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в місті Слов`янську кримінальне провадження № 0000855, яке зареєстровано 23 вересня 2015 року на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Конецьгір`я

Виноградівського району Архангельської

області, громадянки України, яка має середню

спеціальну освіту, заміжньої, яка працює санітарним

фельдшером Слов`янського районного управління

Головного управління Державної санітарно-

епідеміологічної служби в Донецькій області,

інваліда 3 групи, яка зареєстрована та фактично

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимої

№ 222, раніше не судимої

за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 354 , частиною 1 статті 369 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Під час досудового розслідування 30 вересня 2015 року між прокурором відділу управління нагляду прокуратури Донецької області радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженні, та підозрюваною ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, яку з обвинувальним актом було 08 жовтня 2015 року направлено до суду.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 кримінальні правопорушення були вчинені при наступних обставинах.

Відповідно до наказу № 2-к від 02 січня 2014 року ОСОБА_4 працює на посаді санітарного фельдшера Слов`янського районного управління Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби в Донецькій області, та не є службою особою.

02 серпня 2015 року в робочий час до ОСОБА_4 , яка працює на посаді санітарного фельдшера Слов`янського районного управління Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби в Донецькій області, звернувся раніш незнайомий їй ОСОБА_6 , який є приватним підприємцем, з питання сприяння в отриманні медичних книжок для здійснення діяльності, пов`язаної з реалізацією продовольчих товарів на території України, для своїх робітників, на що у останньої виник намір на одержання неправомірної вигоди. З метою одержання якої ОСОБА_4 сповістила ОСОБА_6 , про те що вона має зв`язки в лікувальних установах міста Слов`янськ, тому зможе сприяти в отриманні, без яких нібито перешкод медичних книжок.

При цьому ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 , про те що вона може посприяти у вирішенні вказаного питанні за умови передачі особисто їй неправомірної вигоди у сумі 3000 гривень, на що ОСОБА_6 погодився.

04 серпня 2015 року о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_6 прийшов до службового кабінету ОСОБА_4 , який розташований в приміщенні Слов`янського районного управління Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби в Донецькій області за адресою: місто Слов`янськ, вулиця Свободи, 12, де передав ОСОБА_4 медичні карти встановленого зразка з заповненими графами про осіб, які будуть проходити обов`язкові медичні огляди, знімки флюорографії та копії паспортів на 10 осіб, а саме на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .При отриманні документів для безперешкодного отримання медичних книжок, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на одержання неправомірної вигоди для себе, сповістила ОСОБА_6 про передачу йому оформлених належним чином медичних карток після передачі їй неправомірної вигоди наступного дня.

Після чого, 05 серпня 2015 року о 08 годині 10 хвилин ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні Слов`янського районного управління Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби в Донецькій області за адресою: місто Слов`янськ, вулиця Свободи, 12, передав ОСОБА_4 обумовлену раніш неправомірну вигоду у розмірі 3 000 гривень.В цей же день ОСОБА_4 виконала усі дії направлені на безперешкодне отримання для працівників СПД « ОСОБА_6 » медичних книжок для здійснення діяльності, пов`язаної з реалізацією продовольчих товарів на території України.

07 серпня 2015 року о 13-00 годині ОСОБА_4 , знаходячись у своєму службовому кабінету розташованому в приміщенні Слов`янського районного управління Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби в Донецькій області за адресою: місто Слов`янськ, вулиця Свободи, 12, за раніш отриману неправомірну вигоду, передала ОСОБА_6 обумовлені раніше 10 медичних книжок: серії 1 ААВ № 251979 на ім`я ОСОБА_7 , серії 1 ААВ № 251977 на ім`я ОСОБА_15 , серії 1 ААВ № 251981 на ім`я ОСОБА_11 , серії 1 ЛАВ № 251978 на ім`я ОСОБА_17 , серії 1 ААВ № 251975 на ім`я ОСОБА_9 , серії 1 ААВ № 251972 на ім`я ОСОБА_12 , серії 1 ААВ № 251979 на ім`я ОСОБА_8 , серії 1 ААВ № 251973 на ім`я ОСОБА_18 , серії 1 ААВ № 251982 на ім`я ОСОБА_14 , серії 1 ААВ № 251976 на ім`я ОСОБА_10 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір направлений на надання неправомірної вигоди ОСОБА_19 , який займає посаду лікаря - терапевта та відповідає за проведення профілактичних оглядів працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення, та є службовою особою, 05 серпня 2015 року за власною ініціативою,знаходячись на робочому місці ОСОБА_19 у приміщенні службового кабінету № 8, за адресою: місто Слов`янськ, вулиця Юних Комунарів 85, звернулася до нього з проханням про видачу за неправомірну вигоду, не оговорюючи розмір неправомірної вигоди, особистих медичних книжок на 10 осіб, а саме на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 для здійснення ними діяльності по реалізації продовольчих товарів на території України без проходження медичного обстеження, на що ОСОБА_19 дав свою згоду та цього ж дня зробив відмітку в медичних картках зазначених осіб без їх присутності, про проходження медичного огляду, на підставі яких були підготовлені особисті медичні книжки серії 1 ААВ № 251979 на ім`я ОСОБА_7 , серії 1 ААВ № 251977 на ім`я ОСОБА_15 , серії 1 ААВ № 251981 на ім`я ОСОБА_11 , серії 1 ААВ № 251978 на ім`я ОСОБА_17 , серії 1 ААВ № 251975 на ім`я ОСОБА_9 , серії 1 ААВ № 251972 на ім`я ОСОБА_12 , серії 1 ААВ № 251979 на ім`я ОСОБА_8 , серії 1 ААВ № 251973 на ім`я ОСОБА_18 , серії 1 ААВ № 251982 на ім`я ОСОБА_20 , серії 1 ААВ № 251976 на ім`я ОСОБА_10 .

06 серпня 2015 року о 12-00 годині ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір направлений на надання незаконної вигоди ОСОБА_19 , знаходячись у приміщенні службового кабінету ОСОБА_19 , за адресою: АДРЕСА_2 , передала для ОСОБА_19 у його відсутності, медичній сестрі - ОСОБА_21 , яка не була обізнана в злочинних намірах ОСОБА_19 та ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 800 грн., усвідомлюючи, що частина зазначених коштів буде спрямована на офіційні платежі за видачу медичних книжок, а частина буде передана ОСОБА_19 в якості неправомірної вигоди. ОСОБА_21 в свою чергу передала ОСОБА_4 вищезазначені особисті медичні книжки, які стали підставою для здійснення діяльності, пов`язаної з реалізацією продовольчих товарів на території України.

В цей же день, 06 серпня 2015 року ОСОБА_21 з отриманих від ОСОБА_4 коштів здійснила офіційний платіж у розмірі 335 грн., а остаток коштів - у розмірі 465 грн., передала ОСОБА_22 , який розпорядився ними на власний розсуд.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе визнала повністю та пояснила, що влітку до неї звернувся ОСОБА_6 , який попросив надати допомогу в оформленні медичних книжок для його працівників підприємства, на що вона погодилася за внесення плати у сумі 3000 грн. 04 серпня 2015 року ОСОБА_6 приніс їй медичні картки на 10 осіб, копії їх паспортів та знімки флюрографії, а 05 серпня 2015 року на її робоче місце приніс гроші у сумі 3000 грн. Для здійснення дій по оформленню медичних книжок вона передала медичній сестрі ОСОБА_21 800 грн., яка пізніше телефонувала та повідомила про готовність медичних книжок з відповідними відмітками про проходження медичного огляду.

Вона розуміє незаконність своїх дій, визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення нею кримінальних правопорушень, погоджується з кримінально - правовою кваліфікацією інкримінованих їй злочинів за частиною третьою статті 354 та частиною першою статті 369 КК України. Усвідомлює небезпечність своєї злочинної поведінки. Під час досудового розслідування вона розповіла усі обставини скоєних нею кримінальних правопорушень, щиро покаялася у скоєному, висловила своє бажання укласти з прокурором угоду про визнання винуватості.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мали місце діяння,у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 - кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 354 КК України, бо вона, яка не є службовою особою, одержала неправомірну вигоду за вчинення дій в інтересах особи, яка надала неправомірну вигоду; та кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 369 КК України, бо ОСОБА_4 , діючі умисно надала службовій особі неправомірну вигоду, за вчинення дій в інтересах третьої особи з використанням наданого їй службового становища.

Із долучених до обвинувального акту матеріалів убачається, що 30 вересня 2015 року між прокурором відділу управління нагляду прокуратури Донецької області радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженні, та підозрюваною ОСОБА_4 у присутності її захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрювана ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 354 та частиною 1 статті 369 КК України, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; співпрацювати з правоохоронними органами в розкритті та розслідуванні злочину, викритті та кримінальному переслідуванні осіб, які скоїли кримінальне правопорушення по кримінальному провадженню №0000553 від 08 липня 2015 року, повідомити відомості не тільки про її власну участь у злочинній діяльності, а також і про інших співучасників злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене між ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна нести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України- у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у сумі 8 500 грн.; за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 354 КК України у вигляді штрафу у розмірі двухсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у сумі 4 250 грн.; відповідно до частини 2 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у сумі 8 500 грн. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній. Угода була підписана ОСОБА_23 , ОСОБА_4 та її захисником ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Положеннями частини 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно частини 5 статті 469 КПК України укладання угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив про те, що при укладанні даної угоди від 30 вересня 2015 року були дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити та призначити ОСОБА_4 узгоджену по угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні також просила затвердити укладену угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2015 року, беззастережно підтвердила визнання нею винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 369 КК України та частиною 3 статті 354 КК України, її ініціативу і добровільність укладання цієї угоди та можливість її виконання.

Відповідно до положень статті 12 КК України злочин, передбачений частиною 1 статті 369 КК України, є середньої тяжкості, а злочин, передбачений частиною 3 статті 354 КК України- невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості від 30 вересня 2015 року за своїм змістом та порядком укладання відповідає вимогам статей 468-470, 472 КПК України, положенням частини 1 статті 369 КК України та частини 3 статті 354 КК України, щодо правової кваліфікації злочинів та щодо узгодженої міри покарання у вигляді штрафу, розмір якого передбачено санкціями частини 1 статті 369 та частини 3 статті 354 КК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опиту ОСОБА_4 суд переконався у тому, що укладання угоди є добровільним. Тобто згідно положень частини 6 статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченою.

Крім того, обвинуваченій роз`яснені положення частин 4, 6 та 7 статті 474 КПК України та положення статті 389-1 КК України « Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості», які їй зрозумілі, нею усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких її обвинувачують, право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь. Також усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є обмеження її права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладання угоди.

Наслідки невиконання угоди обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена у присутності захисника ОСОБА_5 не заперечувала проти затвердження судом угоди про визнання винуватості. Прокурор також просив затвердити зазначену угоду.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального та кримінального законів, врахувавши заслухані доводи сторін угоди, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про ухвалення обвинувального вироку та затвердження угоди від 30 вересня 2015 року про визнання винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 354 КК України та частиною 1 статті 369 КК України, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у вигляді штрафу.

Відповідно до положень частини 2 статті 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів,перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Документально підтверджені витрати під час досудового розслідування на залучення експертів науково-дослідного експертно - криміналістичного центру ГУ МВС України в Донецькій області у сумі 2954 грн. 56 коп., 624 грн.40 коп. та 1228 грн. 80 коп., відповідно з положеннями частини 2 статті 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 підлягає залишенню без змін до набрання вироком суду законної сили.

Згідно повідомлення прокурору речові докази по цьому кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись пунктом 1 частини 3 ст.314, частиною 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 30 вересня 2015 року, укладену між прокурором відділу управління нагляду прокуратури Донецької області радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженні, та підозрюваною ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження № 000855 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 354 КК України та частиною 1 статті 369 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень та призначити їй покарання:

- за частиною третьою статті 354 КК України у виді штрафу у розмірі 250 ( двухсот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у сумі 4 250 грн. в дохід держави;

- за частиною першою статті 369 КК України у виді штрафу у розмірі 500 ( п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у сумі 8500 грн. в дохід держави;

Згідно положень частини 1 та 2 статті 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у сумі 8500 грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів науково-дослідного експертно- криміналістичного центру ГУ МВС України в Донецькій області у сумі 4 797 грн. 76 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити без зміни до набрання вироком суду законної сили.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджено угоду, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1