28.12.2015 Справа №607/3004/15-к
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про внесення виправлень у вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 грудня 2015 року,
за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -
До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява ОСОБА_3 в якій він просить внести вправлення у вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, а саме виправити описки в показаннях потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також уточнити порядок відбування ним покарання, а саме зазначити, що він перебував в місцях попереднього ув`язнення в період з 23 січня 2015 року по 5 червня 2015 року, а також вказати прізвище ім`я по батькові заставодавця ОСОБА_7 .
В судовому засіданні обвинувачений подану ним заяву підтримав частково, заявивши, що просить уточнити строк його перебування в місцях попереднього ув`язнення, а також вказати прізвище ім`я по батькові заставодавця ОСОБА_7 . В решті подану заяву не підтримує.
Прокурор в судовому засіданні заявив, що заява ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення, а саме необхідно уточнити порядок відбування ОСОБА_3 покарання, а саме зазначити, що він перебував в місцях попереднього ув`язнення в період з 23 січня 2015 року по 5 червня 2015 року, а також вказати прізвище ім`я по батькові заставодавця ОСОБА_7 , в решті заява ОСОБА_3 до задоволення не підлягає.
Заслухавши учасників, вивчивши клопотання та матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що заяву ОСОБА_3 слід задовольнити частково, виходячи з таких міркувань.
Згідно п.14 ч.1 ст. 537 та п.4 ч.2 ст.539 КПК України, суд, який ухвалив вирок, вирішує питання про всякого роду сумніви і протиріччя , що виникають при виконанні вироку.
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 грудня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначено покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до резолютивної частини вказаного вироку зараховано ОСОБА_3 в строк відбуття покарання термін перебування під вартою з 23 січня 2015 року по 5 травня 2015 року, що становить 3 місяці 12 днів та згідно ст. 72 КК України відповідає 6 (місяців) 24 дням обмеження волі.

Згідно листа начальника УВП Чортківської установи виконання покарань УДПСУ в Тернопільській області від 22 грудня 2015 року вказано, що у відповіді на запит суду від 23 листопада 2015 року про те, що ОСОБА_3 , 1982 р.н. був звільнений з ІТТ Тернопільського МВ під заставу в сумі 92 000 грн. 05.05.2015 року , була допущена орфографічна посилка.

Фактично ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був звільнений з-під варти 5 червня 2015 року з ІТТ Тернопільського МВ під заставу в сумі 92 000 грн. на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Вищевказаний факт підтверджується копією протоколу про звільнення особи, яка утримується в ІТТ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області від 5 червня 2015 року.

Отже, фактично ОСОБА_3 перебував в місцях попереднього ув`язнення в період з 23 січня 2015 року до 5 червня 2015 року, тобто 4 місяці 13 днів.

Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, котрий набрав чинності 24 грудня 2015 року , частину п`яту ст. 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції:

"Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку:

1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини;

2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.

Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті».

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на наведене, суд вважає, що нові правила зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, визначені Законом України від 26 листопада 2015 року, мають зворотну дію у часі, оскільки поліпшують становище особи.

Отже, відповідно до вимог діючої на даний час ст. 72 КК України, термін перебування ОСОБА_3 в місцях попереднього ув`язнення, а саме 4 місяці 13 днів відповідає 1 року 5 місяцям 22 дням обмеження волі .

З врахуванням вищенаведеного, а також того, що за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_3 призначене покарання у вигляді одного року обмеження волі, останній підлягає звільненню від відбування покарання.

Крім того, при винесенні вироку 1 грудня 2015 року, у зв`язку із ненаданням учасниками відповідної інформації, судом не було вказано у вироку прізвище особи, котра внесла заставу стосовно ОСОБА_3 .

Відповідно до світлокопії квитанції від 4 червня 2015 року заставу в розмірі 92 000 грн. стосовно ОСОБА_3 внесла ОСОБА_7 , а отже саме їй заставу і слід повернути.

Що стосуються інших вимог, викладених у заяві ОСОБА_3 , суд вважає їх безпідставними, а також з врахуванням того, що учасники судового засідання їх не підтримали, приходить до переконання про відмову в їх задоволенні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання термін його перебування під вартою з 23 січня 2015 року по 5 червня 2015 року, що становить 4 місяці 13 днів та згідно ст. 72 КК України відповідає 1 року 5 місяцям 22 дням обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 грудня 2015 року .

Після набрання вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 грудня 2015 року про засудження ОСОБА_3 законної сили, внесену суму застави в розмірі 92 000 (дев`яносто дві тисячі) гривень повернути ОСОБА_7 .

В решті вимог заяви ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1