АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 червня 2015 року, -
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що становить 97 440 гривень до 29 липня 2015 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2009 року за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 6 років, та звільнений 18 квітня 2014 року по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахував наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, те, що відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та підозрюваний не проживав за визначеною адресою, змінював фактичне місце проживання, а також відключив номери мобільних телефонів, з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності, та вказав, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Сторона захисту зазначає, що в матеріалах справи відсутні повістки про виклик ОСОБА_7 до слідчого, складені працівниками міліції рапорти про відсутність ОСОБА_7 за місцем проживання частково не зареєстровані, а за адресою, яка вказана в ухвалі слідчого суді проживає сестра ОСОБА_7 , з якою він посварився, що на думку захисника свідчить про належне виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.
Крім того, як стверджує в апеляційній скарзі адвокат, в матеріалах доданих до клопотання відсутні докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; доводи прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
Виходячи із зазначених вимог закону, слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000394 від 17 січня 2015 року за ч.2 ст. 186 КК України.
В межах зазначеного кримінального провадження 21 листопада 2014 року Дуднику повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у тому, що він за попередньою змовою групою осіб, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито викрав майно, що належить ОСОБА_10 , завдавши останньому майнову шкоду.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться у кримінальному провадженні.
На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду сукупність вищезазначених даних дає достатні підстави вважати ймовірною причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, що є підставою для застосування щодо підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.
Суд встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного, слідчий суддя не встановив.
Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Крім того, слід зазначити, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінальної справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Що і було зроблено слідчим суддею.
Перевіряючи ухвалу слідчого судді на предмет наявності ризиків, апеляційний суд встановив, що у даному кримінальному провадженні наявні ризики, неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, які є достатньо переконливі. Такими ризиками суд визнав те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_7 є особою раніше судимою, на шлях виправлення не став, відсутні дані про міцність соціальних зав`язків, а тому є всі підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому слід взяти до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, вік підозрюваного, ті обставини, що ОСОБА_7 офіційно в не працевлаштований, не одружений, що свідчить на користь збільшення ризику перешкоджання кримінальному провадженню.
Таким чином, при розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та на підставі пояснень сторін кримінального провадження і наданих ними матеріалів обґрунтовано дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки відносно ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.
Будь-яких даних про особу підозрюваного, які б переконували суд в тому, що підозрюваний не вчинить дій, передбачених ст. 177 КПК України, захисником при апеляційному розглядінадано не було.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодоможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу є необґрунтованими.
Слідчий суддя застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначив підозрюваному розмір застави, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України та поклав обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, тому законних підстав для застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано визначив заставу в розмірі 80 мінімальних заробітних плат, оскільки такий розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього законом обов`язків.
При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.
Ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 червня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що становить 97 440 гривень до 29 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_______________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1620/2015 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1