Справа № 165/2226/15-к
Провадження № 1-кп/165/160/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальне провадження №0000715 від 19 серпня 2015 року за ст.336 КК України про затвердження угоди про визнання винуватості від 26 жовтня 2015 року укладеної між прокурором прокуратури м. Нововолинська Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сел. Жовтневого м. Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, освіта базова середня, працює слюсарем АВР КП "Нововолинськводоканал" ЖКО Нововолинської міської ради, не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , суд,

встановив:

ОСОБА_5 , перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , являючись військовозобов`язаним у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, будучи придатним до військової служби та належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 10 серпня 2015 року перебуваючи у адміністративному приміщенні дільниці у АДРЕСА_2 підприємства КП "Нововолинськводоканал" ЖКО Нововолинської міської ради, в присутності комісії ОРВК відмовився від отримання повістки про призов на військову службу у Збройні Сили України по частковій мобілізації, а також будучи належним чином повідомленим у встановленому порядку про наслідки неявки за викликом, не з`явився 11 серпня 2015 року о 09 год. на пункт збору Нововолинського ОРВК, який розташований по вул. Кобзаря, 63 у м. Нововолинську Волинської області, в порушення ст.65 Конституції України, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію", Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Правова кваліфікація умисних дій ОСОБА_5 за ст.336 КК України, тобто умисне діяння, яке виразилось в ухиленні від призову за мобілізацією.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю та беззастережно.

Додаткові обов`язки для обвинуваченого ОСОБА_5 які були б пов`язані з співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угодою не передбачається.
Покарання, узгоджене сторонами угоди та на призначення якого згідний обвинувачений ОСОБА_5 за ст.336 КК України два роки позбавлення волі. На підставі ст.75, ст.76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: для прокурора, обвинуваченого та його захисника є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст.472 КПК України та укладена добровільно. Наслідки затвердження даної угоди йому зрозумілі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, угоду про визнання ним винуватості просить затвердити, оскільки укладена ним добровільно і він погоджується на покарання узгоджене в угоді.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим та прокурором.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ч.3 ст.12 КК України віднесений до злочину середньої тяжкості. Міра покарання погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст.336 КК України. Застосування іспитового строку відповідає вимогам ст.75 КК України.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Обвинуваченому ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався.
Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.370, ст.373, ст.374, ст.474, ст.475 КПК України, суд,
ухвалив:
Угоду про визнання винуватості від 26 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні №0000715 від 19 серпня 2015 року, укладену між прокурором прокуратури м. Нововолинська Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст.75, ст.76, КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, якщо протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання чи роботи, періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчій інспекції.
Початок іспитового строку обчислювати ОСОБА_5 з моменту проголошення вироку, тобто з 26 жовтня 2015 року.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити ОСОБА_5 та прокурору.
Головуючий підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1