АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2220/15 Справа № 178/1647/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі головуючого- судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі- ОСОБА_5
за участю представника потерпілого- ОСОБА_6
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,-
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,-
якою обвинувальний акт відносно обвинувачених повернуто прокурору Дніпропетровської області,-
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляції /а.п.29-32/ прокурор відділу управління прокуратури Дніпропетровської області, який затвердив обвинувальний акт та приймав участь у суді першої інстанції- ОСОБА_7 просить на підставі п.3) ч.3 ст.314 КПК України ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2015 рокувідносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати, у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону, призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого слухання. Так, апелянт вказує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а суд повертаючи його прокурору дійшов помилкового висновку, оскільки вийшов за межі тих питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання. На думку прокурора, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, який відповідає п.13) ч.1 ст.3 КПК України, ст.110 КПК України. Так, в обвинуваченні вказано, що даними особами таємну крадіжку металевих труб у смт.Аули Криничанського району вчинено 26 листопада 2014 року, в невстановлений слідством час, з використанням екскаваторів та вантажного автомобіля, а 27 листопада 2014 року даний автомобіль з викраденим майном, був зупинений працівниками ДАІ у іншому місці- в районі школи № 27 у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області. Крім того, суд першої інстанції на стадії підготовчого слухання фактично вдався до оцінки доказів щодо обвинувачених осіб, чим й порушив вимоги ст.314 КПК України. Крім того, прокурор вказує, що посилання суду на невручення цивільного позову сторонам по справі не є недоліком, оскільки дане питання можливо було з`ясувати під час підготовчого засідання, а твердження про невиконання вимог ст.109 КПК України, а саме відсутність вказівки на час проведення деяких слідчих дій в п.п.28-31 реєстру- не є підставами для його повернення прокурору, оскільки, як вважає сторона обвинувачення, це є намагання суду повернути акт прокурору з формальних підстав, які прямо не передбачені у чинному законодавстві.
Відповідно до обвинувального акту органом досудового розслідування встановлено, що
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скоїли крадіжку трьох металевих труб, діаметром 1000 мм., загальною довжиною 36 метрів, які належать «ДП Укрриба», вартість яких, згідно висновку судово-технічної експертизи становить 8329 гривень 88 копійки, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору суд першої інстанції у своїй ухвалі послався на те, що в обвинувальному акті, за умови кваліфікації складу кримінального правопорушення обвинувачуваних за ч.2 ст.185 КК України не вказано, що обвинувачуваний ОСОБА_10 здійснив таємне викрадення чужого майна, не вказано, чи мали обвинувачувані первинну можливість розпорядитись викраденими трубами, чи мав місце замах на викрадення чужого майна, оскільки автомобіль з викраденими трубами був затриманий працівниками міліції. З обвинувального акту вбачається, що обвинувачуваний ОСОБА_10 на місці скоєння кримінального правопорушення присутнім не був і не міг бути виконавцем злочину, а питання щодо кваліфікації його дій як співучасника злочину не вирішене. Не вказані в обвинувальному акті і фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, які є складовими частинами складу злочину- дата і час його скоєння в обвинуваченні ОСОБА_8 , місце скоєння в обвинуваченні ОСОБА_10 . В додатках до обвинувального акту міститься посилання на розписки обвинувачуваних про отримання ними примірників обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову з додатком, але до обвинувального акту долучені розписки обвинувачуваних про отримання ними лише копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Цивільний позов до обвинувального акту не доданий і його копії обвинувачуваним не вручені, що свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, 293 КПК України.
Доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.109 КПК України через, так як не вказаний час проведення слідчих дій в п.п.28,29,30,31 реєстру і дана невідповідність обвинувального акту вимогам законодавства може бути наслідком кількох виділень матеріалів досудового розслідування в окремі провадження, що може негативно вплинути на всебічність і повноту досудового розслідування та судового розгляду.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що вищевказане може свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, ст.293 КПК України, що у відповідності із правилами ст.314 КПК України обумовлює повернення обвинувального акту прокурору.
Прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції підтримав свою апеляційну скаргу та прохав скасувати ухвалу суду першої інстанції, направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд, обґрунтовуючи апеляційні вимоги доводами, викладеними в апеляції.
Представник потерпілого прохав апеляцію прокурора задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на обґрунтування, зазначені прокурором.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, представника потерпілого, перевіривши доводи апеляції та матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до вимог п.5) ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно п.2) ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акту додається- цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування.
При перевірці колегією суддів матеріалів провадження встановлено, що до Криничанського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт, складений слідчим СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області- ОСОБА_11 і затверджений прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області- ОСОБА_7 /а.п.7-10/, який не відповідає вимогам п.5) ч.2, п.2) ч.4 ст.291 КПК України, так як формулювання обвинувачення, викладене слідчим, є неконкретним, оскількив обвинувальному акті не вказані фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, які є складовими частинами складу злочину- дата і час скоєння злочину обвинувачуваним ОСОБА_8 , місце скоєння злочину обвинуваченим ОСОБА_10 , так і не містить цивільний позов, який був пред`явлений під час досудового розслідування.
Також, як правильно зазначив суд у своїй ухвалі, в обвинувальному акті не вказано, як саме обвинувачуваний ОСОБА_10 здійснив таємне викраденнячужого майна, чи мали обвинувачувані первинну можливість розпорядитись викраденим та чи мав місце замах на викрадення чужого майна, оскільки автомобіль з викраденими трубами був затриманий працівниками міліції. Тобто, відповідно до обвинувачення слідує, що ОСОБА_10 на місці скоєння кримінального правопорушення присутнім не був, а питання щодо кваліфікації його дій як співучасника злочину не було вирішено як і слідчим, так і процесуальним керівником.
Вірно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі /а.п.26-27/ як про те, що в додатках до обвинувального акту міститься посилання на розписки обвинувачуваних про отримання ними примірників обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову з додатком /а.п.10/, однак, як вбачається з розписок, які знаходяться в обвинувальному акті сторони по справі отримали лише копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування /а.п.11-13/, а цивільний позов останнім не був вручений, тобто були порушенні вимог п.4) ч.2 ст.291 КПК України, ст.293 КПК України, так і про невиконання органом досудового розслідування вимог ст.109 КПК України, а саме відсутність вказівки на час проведення деяких слідчих дій в п.п.28-31 реєстру, і хоча вказані порушення вимог кримінального процесуального закону окремо і не є підставою для повернення обвинувального акту, однак разом з наведеними вище істотними порушеннями вимог п.5) ч.2 ст.291 КПК України в цілому вказують на невідповідність обвинувального акту вимогам зазначених норм.
Відповідно ж до вимог п.3) ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
На підставі наведеного вище, керуючись ч.2 ст.376 КПК України, ст.404 КПК України, п.1) ч.1 ст.407 КПК України, ст.418 КПК України, ст.419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу управління прокуратури Дніпропетровської області, який затвердив обвинувальний акт та приймав участь у суді першої інстанції- ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4