Справа № 466/836/16-к
У Х В А Л А

12 лютого 2016 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянув скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 від 05.02.2015 року про закриття кримінального провадження № 0004383 від 30.12.2014 року,-

у с т а н о в и в:

27.01.2016 року до суду надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 від 05.02.2015 року про закриття кримінального провадження № 0004383 від 30.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з встановленням відсутності ознак кримінального правопорушення.

В обґрунтування скарги зазначав наступне.

29 грудня 2014 року скаржник звернувся із заявою до Шевченківського РВ про вчинення відносно нього злочину, передбаченого статтею 190 Кримінального Кодексу України.

Через деякий час, звернувшись до Шевченківського РВ, з`ясував, що за його заявою слідчою ОСОБА_6 30.12.2014 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочато кримінальне провадження № 0004383 за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу.

Приблизно через місяць з моменту внесених відомостей до Єдиного реєстру досудових рішень, слідча ОСОБА_6 викликала та допитала ОСОБА_4 .

З часу внесення відомостей до ЄРДР про прийняте процесуальне рішення у кримінальному провадженні його не було повідомлено. З цього приводу скаржник неодноразово звертався у Шевченківський РВ, однак відповідей не отримував. Останній раз звернувся 25.12.2015 року.

На чергове звернення 25 грудня 2015 року у Шевченківський ВП ГУ НП у Львівській області, 27.01.2016 року отримав супровідний лист та копію постанови, з якої стало відомо, що кримінальне провадження №0004383 слідчою ОСОБА_6 закрите ще 05.02.2015 року у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, строки на оскарження незаконної постанови слідчої ОСОБА_6 пропущені не з його вини, тому у відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України подає скаргу на постанову від 05.02.2015 року в межах встановленого десятиденного строку з часу, коли дізнався про це процесуальне рішення.

Вважає дану постанову слідчої ОСОБА_6 незаконною та необгрунтованою. Постанова слідчого є невмотивованою, її зміст не відповідає фактичним обставинам справи. Слідчою допущена явна неповнота, однобокість, упередженість при встановленні обставин кримінального правопорушення.

Слідчою ОСОБА_6 , в порушення вимог ч.1 ст.223 КПК України, не проведено жодної слідчої (розшукової) дії, передбаченої главою 20 КПК України, спрямованої на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні.

Єдиним, що вчинила слідча ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, є доручення начальнику Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області провести певні слідчі дії. Незважаючи на те, що доручення не виконано, слідча ОСОБА_6 , не встановивши жодної фактичної обставини, які були викладені у його заяві про злочин, не перевіривши їх, винесла постанову про закриття кримінального провадження.

Слідча мотивувала винесення постанови надуманими приводами та припущеннями, які не ґрунтуються на дійсних обставинах справи.

Виносячи вищезгадану постанову слідча керувалася тільки показаннями ОСОБА_7 , яка зазначила, що знайома із ОСОБА_4 візуально та ніяких коштів від нього не отримувала.

За таких обставин скаржник приходить до висновку, що оскаржувана постанова є невмотивованою, обставини справи не досліджені взагалі, слідчим не проведено жодної слідчої дії, передбаченої кримінально-процесуальним законом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_8 ,прокурора ОСОБА_9 , з`ясувавши обставини справи, суд установив наступне.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_10 оскаржувану постанову отримав тільки у січні 2016 року, а тому слід поновити строк на звернення до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Постановою від 05.02.2015 року слідчого Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Л/о ОСОБА_6 закрито кримінальне провадження за № 0004383 від 30.12.2014 року у звязку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Дана постанова отримана заявником 27.01.2016 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий при прийнятті та складанні постанови мотивував тільки показанням самого потерпілого.

При цьому слідчим не виконано в повному обємі плану слідчих дій, які нею ж 12.01.2015 року визначено, а саме встановити можливих свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора, 2) зобов`язання припинити дію, 3) зобов`язання вчинити певну дію, 4) відмова у задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, на підставі отриманих в ході судового розгляду скарги даних та керуючись ст.ст. 220, 306, 307 КПК України,

у х в а л и в:

постанову слідчого Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС у Львівській області ОСОБА_6 від 05.02.2015 року про закриття провадження у кримінальному провадженні № 0004383 від 30.12.2014 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1