АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/81/15 Справа № 404/3108/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про направлення засудженої ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання,

В С Т А Н О В И Л А :
Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області вироком від 05 серпня 2011 року засудив ОСОБА_7 за ч.1 ст. 191 КК України на три роки позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнив її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

За поданням Кримінально-виконавчої інспекції Баглійського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області постановою від 24 травня 2012 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області вирішив скасувати іспитовий строк та направити ОСОБА_7 для відбування призначеного вироком покарання, оголосивши останню у розшук з подальшим її затриманням та взяттям під варту.

Не погоджуючись з постановою суду засуджена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, а також через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом під час судового розгляду та матеріали справи направити на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, доводи засудженої ОСОБА_7 , та її захисника які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати постанову суду першої інстанції, думку прокурора, який просив постанову суду щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а скаргу засудженої без задоволення, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.78 КК України та ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як убачається з вироку від 05 серпня 2011 року, при засудженні ОСОБА_7 за ч.1 ст.191 КК України на неї було покладено обов`язки, передбачені пунктами 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Згідно постанови суд направив ОСОБА_7 для відбування призначеного названим вироком покарання у зв`язку з тим, що з моменту постановлення на облік 10.01.2012 року вона жодного разу не з`являлася для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію без поважних причин по викликах 19.01.2012 року, 30.01.2012 року, 09.02.2012 року, 23.02.2012 року. Перевіркою від 29.02.2012 року було встановлено, що за місцем мешкання по АДРЕСА_1 ОСОБА_7 не проживає. 04.04.2012 року в ході перевірки адреси: АДРЕСА_2 встановлено, що остання за даною адресою зареєстрована, але не проживає.

Наведені обставини, яким суд дав належну оцінку і які також були досліджені колегією суддів апеляційного суду, дає підстави вважати, що така поведінка засудженої свідчить про те, що вона не бажає стати на шлях виправлення, внаслідок чого її необхідно направити для відбування покарання згідно ч.2 ст.78 КК України.

Що стосується доводів апелянта про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального законодавства в частині того, що оскаржуване рішення суд першої інстанції постановив за відсутності засудженої, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню з огляду на приписи норми ст. 408-2, 411 КПК, які регламентують порядок вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку та порядок скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, за якими в судове засідання, як правило, викликається засуджений, а за його клопотанням і захисник, але неявка цих осіб не зупиняє розгляду справи.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, суд першої інстанції ретельно з`ясував всі обставини справи, цілком правомірно погодився з висновком в поданні кримінально-виконавчої інспекції від 20 березня 2015 року, про що й зазначив в своїй постанові, прийнявши законне та обґрунтоване рішення стосовно ОСОБА_7 , у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про залишення його в силі відповідно до ст.366 КПК України, а апеляційної скарги засудженої залишення без задоволення.

На підставі викладеного й керуючись п. 15 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України та ст. ст. 365, 366, 379 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 травня 2012 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4