У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.08.2015 Справа №607/12941/15-к

Тернопільський місьрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000539 від 5 березня 2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, не судимої,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України (в редакції статті 2001 року),
за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 -
В С Т А Н О В И В :

В серпні 2004 року у ОСОБА_3 , яка перебувала на посаді майстра виробничого навчання Тернопільського вищого професійного училища № 4 ім. Михайла Паращука (далі ТВПУ № 4 ім. М. Паращука), виник злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_3 , в серпні 2004 року, перебуваючи в приміщенні ТВПУ № 4 ім. М. Паращука по вул. Галицькій, 29 у м. Тернополі, з метою переведення на посаду викладача спецдисциплін, подала в ТВПУ № 4 ім. М. Паращука заяву про переведення та Диплом серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , в який, була внесена завідомо неправдива інформація про те, що ОСОБА_6 в 1986 році вступила в Тюменський сільськогосподарський інститут і в 1991 році закінчила повний курс вказаного вищого навчального закладу по спеціальності бухгалтерський облік в агропромисловому комплексі, та, згідно рішення Державної екзаменаційної комісії від 28 липня 1991 року, їй присвоєна кваліфікація бухгалтера. Хоча, це завідомо для ОСОБА_3 не відповідало дійсності, оскільки вона в Тюменському сільськогосподарському інституті ніколи не навчалася та відповідно кваліфікації бухгалтера не отримувала.

На підставі заяви ОСОБА_3 про переведення та Диплому серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , наказом від 25 серпня 2004 № 61/1 директора ТВПУ № 4 ім. М. Паращука ОСОБА_7 , ОСОБА_3 з 30 серпня 2004 року переведено на посаду викладача спецдисциплін ТВПУ № 4 ім. М. Паращука.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнала в повному обсязі.

Заявила, що вона в період з 1999 року працювала в ТВПУ №4 майстром виробничого навчання до 2004 року. В 2004 вона була переведена на роботу викладача спецдисциплін, на підставі поданої нею заяви, а також диплому про навчання в Тюменському сільськогосподарському інституті, хоча в такому інститут вона ніколи не навчалась. Надаючи вказаний диплом керівництву ТВПУ №4, вона усвідомлювала, що він є неправдивим. Наявність вказаної в дипломі освіти, була обов`язковою для зайняття посади викладача спецдисциплін.

Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції закону 2001 року), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за:

- ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції КК України 2001 року) - використання завідомо підробленого документу.

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції статті 2001 року) у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, що було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000539.

Суд, заслухавши думку прокурора, який клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції статті 2001 року) та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності підтримав, ОСОБА_3 , яка просила звільнити її від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року), у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступних підстав.

Як слідує з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , передбачене ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції статті 2001 року), є злочином невеликої тяжкості, за який передбачено найтяжче покарання у виді обмеження волі на строк до 2 років.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Встановлено, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, з часу вчинення якого пройшло понад три роки, протягом цього строку нових кримінальних правопорушень не вчинила та не ухилялася від слідства та суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 1 ст. 286, 288, п. 1 ч. 1 ст. 392, п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції статті 2001 року), а кримінальне провадження за №0000539, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5 березня 2015 року, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1