Справа 127/5231/15-к
Провадження 1-кс/127/1658/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , громадянина України, передбаченого ч.2 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 від 11 грудня 2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 з 05.11.2009 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді начальника служби безпеки польотів військової частини НОМЕР_1 у військовому званні майора.

Відповідно до Директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути до пункту збору у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.

Проте, 13 травня 2014 року майор ОСОБА_4 діючи за раніше досягнутою домовленістю з військовослужбовцями цієї ж частини, а саме 146 особами офіцерського складу та 255 особами сержантського і рядового складу, не прибув до пункту збору військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , вчинивши дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитись від проходження військової служби.

Майор ОСОБА_4 , знаходячись за межами військової частини НОМЕР_2 проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою ухилитись від військової служби взагалі, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України, намагаючись повністю виключити себе із сфери військово-службових правовідносин.

Станом на 22 грудня 2014 року майор ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби не повернувся та наміру повертатись не має.

Переховуючись від органів досудового розслідування, ОСОБА_4 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.

Таким чином, майор ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_1 (яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 ), 13 травня 2014 року в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вчинив дезертирство за попередньою змовою групою осіб, тобто нез`явлення вчасно на службу разом з військовослужбовцями цієї ж частини.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України складено 22 грудня 2014 року та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання останнього.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.

Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою.

ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, зокрема останній зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вищевказаних директив до материкової частини України не повернувся, до правоохоронних органів України чи Командування Повітряних Сил Збройних Сил України на виконання вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» документальне підтвердження про своє зарахування до Збройних Сил Російської Федерації або спеціальних служб чи правоохоронних органів Російської Федерації не надав. Крім того, варто мати на увазі, що на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим органи державної влади України не функціонують, та правоохоронні органи України свою діяльність не здійснюють. Хоча фактичну можливість виїзду на материкову частину України він разом з іншими військовослужбовцями цієї ж військової частини (організовано групою) мав, однак умисно, передбачаючи можливі наслідки своїх дій, не виїхав.

ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема останній може знищити паспорт громадянина України, особову справу, посвідчення офіцера та інші документи, які підтверджують приналежність останнього до громадянства України та проходження військової служби в Збройних Силах України.

ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, зокрема останній продовжує вчиняти дезертирство, вчинене групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 408 КК України, за вчинення якого, передбачена санкція у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, тобто тяжкий злочин. Крім того, необхідно врахувати ситуацію яка склалась на сході України, а саме проведення Антитерористичної операції, та необхідно врахувати те, що існує ймовірність в разі переходу ОСОБА_4 до збройних сил РФ, приймання участі останнім в бойових діях на боці незаконних терористичних об`єднань як ЛНР та ДНР, тобто, вчинення останнім інших кримінальних правопорушень. Крім того, офіцери Збройних Сил України мають доступ до державної таємниці та останній перебуваючи на волі, може розголосити дані відомості громадянам та військовослужбовцям інших держав, що може завдати істотної шкоди суверенітету та територіальній цілісності України, а також підірвати боєздатність Збройних Сил України.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним ОСОБА_4 усіх процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати законній діяльності органів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 п. 3 ст. 183 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.
У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_4 в умовах сьогодення, суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий покладався на думку суду.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судове засідання про застосування запобіжного заходу не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання слідчого, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
У зв`язку з відсутністю у судовому засіданні підозрюваного та відомостей про оголошення його у міжнародний розшук, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: