Справа № 2610/3655/2012
В И Р О К

іменем України

26 вересня 2012 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Лінника О.П., при секретарі Ковені А.В., за участю державного обвинувача прокурора Сезонова Д.І., захисника ОСОБА_1, підсудного ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2011 року приблизно о 02 годині підсудний ОСОБА_2 та невстановлена особа, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку №3 по вул.Леонтовича в м.Києві, звернули увагу на автомобіль марки ОСОБА_3 Крузер Прадодержавний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 та був припаркований поблизу вказаного будинку. Оглянувши салон автомобіля та побачивши на задньому сидінні автомобіля сумку з речами, підсудний та невстановлена особа вступили в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна з салону автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, невстановлена особа відповідно до попередньо розподілених ролей невстановленим предметом розбила скло в задніх лівих дверях вищевказаного автомобіля, а підсудний крізь отвір, який утворився, рукою проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав майно ОСОБА_4, а саме: шкіряну сумку марки Платвартістю 2500 грн., в якій знаходились: ноутбук марки Асусвартістю 4500 грн., планшетний компютер марки Ейпл ай Падвартістю 7000 грн., дисковий накопичувач марки Дабл дівартістю 1000 грн., флеш-накопичувач марки Каньонна 1 Гб. вартістю 100 грн., USB-модем марки Хьюавейвартістю 100 грн., мобільний телефон марки Нокіа 6700 Голдбез сім-картки вартістю 4000 грн., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3190, яке матеріальної цінності не представляє, мобільний телефон марки Нокіа 6700без сім-картки вартістю 2000 грн., а всього майна на загальну суму 21200 грн, після чого, намагаючись з місця вчинення злочину зникнути, почали відходити від автомобіля. В цей час злочинні дії підсудного та невстановленої особи були помічені ОСОБА_5, який висловив вимогу зупинитися та повернути майно, на що підсудний та невстановлена особа, розуміючи, що їх злочинні дії виявлені, їх не зупинила, викрадене майно не повернули, а, навпаки, діючи відкрито, стали намагатись з місця вчинення злочину з викраденим майном зникнути, але свої дії не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки підсудний ОСОБА_2 був затриманий працівниками міліції і майно, яке вони намагалися викрасти, було виявлене та вилучено, а невстановлена особа знакла.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у скоєному злочину визнав частково, суду пояснив, що 9 грудня 2011 року приблизно о 24 годині він зустрівся із своїм знайомим, якого всі звуть Шахід, та із таксистом на імя ОСОБА_6, який був на автомобілі та возив їх. Під час спілкування Шахідсказав, що є дуже простий спосіб заробити грошей та запропонував вчинювати крадіжки із автомобілів, оскільки він сказав, що в нього є пристрій для розбиття скла автомобіля, при цьому сигналізація не спрацьовує. Обговоривши всі деталі вони вирішили скоїти крадіжку із автомобіля ОСОБА_3 Крузер Прадо, який був на вул.Б.Хмельницького. Шахідпідійшов до автомобіля та розбив заднє скло, після чого підсудний рукою заліз до салону та забрав сумку з заднього сидіння. В цей час із автомобіля, що стояв неподалік, вийшов чоловік та крикнув, що він з міліції. Підсудний та Шахідпочали тікати, але цей чоловік почав стріляти, влучив йому в ноги, та згодом підбігли працівники міліції та його затримали, а Шахідзник. Вину визнає частково, оскільки вважає, що його дії мають бути кваліфіковані за ст..185 КК України.

Суд, вислухавши показання підсудного, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що його вина у скоєнні інкримінованого йому злочину, крім часткового визнання вини, повністю доведена, часткове визнання своєї вини суд розцінює як спробу уникнути відповідальність за скоєне.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що він має у власності автомобіль ОСОБА_3 Крузер Прадо. 10 грудня 2011 року приблизно о 1 годині ночі він приїхав до розважального комплексу Авалонта припаркував свій автомобіль на вул..Леонтовича. В автомобілі на задньому сидінні була сумка з особистими речами та документами. О 2 годині ночі спрацював брелок сигналізації, він вибіг з комплексу і побачив, що на його автомобілі розбите заднє скло, також помітив працівників ДСО, які затримали невідомого чоловіка. Загальна сума збитків склала 21200 грн. Речі йому повернули, за розбите скло йому відшкодували шкоду родичі затриманого.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він 10 грудня 2011 року близько 2 ночі їхав на своєму автомобілі з залізничного вокзалу та зупинився на розі вулиць Леонтовича та ОСОБА_7 в м.Києві, сидів в машині, курив. Побачив, як двоє підозрілих чоловіків підійшли до автомобіля ОСОБА_3 Крузер Прадо, який був припаркований поруч, та заглядали в вікна автомобіля. Спостерігаючи за цими людьми, він побачив, як один з них легенько вдарив по автомобілю, перевіривши сигналізацію, потім він почув глухий удар і побачив, як один з цих чоловіків через заднє ліве скло заліз до салону та витягнув звідти сумку чорного кольору, повісив собі на плече та швидким кроком чоловіки стали уходити. Свідок, зрозумівши, що скоєний злочин, вийшов із автомобіля та крикнув, щоб ці чоловіки зупинилися, але вони тільки прискорились. Він підбіг до них та схопив одного за куртку, цей чоловік сказав, що вони домовляться і став повертатись до свідка, інший чоловік також повернувся і вони стали наближатися до свідка. Свідок, розуміючи, що дії цих чоловіків загрожують його життю, дістав свій пістолет та намагався зробити попереджувальний постріл, проте пострілу не було. Чоловіки, побачивши, що пістолет не стріляє, стали намагатись забрати пістолет, між ними виникла боротьба, в ході якої свідку вдалось перезарядити пістолет та він вистрілив два рази в ноги одному з нападаючих. Після чого до них підбігли міліціонери ДСО і почали затримувати саме його, у цей час один з нападників відбіг до таксі та зник, а іншого працівники міліції затримали.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він працює таксистом, раніше він познайомився з підсудним. 9 грудня 2011 року він їздив по Києву, його зупинив раніше невідомий чоловік з дівчиною і попросив підвести до Куренівського ринку, де цей чоловік вийшов із автомобіля і став чекати. Трохи пізніше підійшов підсудний, якого свідок впізнав, і вони поїхали до клубу Авілон, де чоловіки попросили почекати їх, а дівчина залишилась в машині. Дівчина попросила відвести її додому, він погодився і завів автомобіль, в цей час почув постріли, побачив, що ОСОБА_2 та Шахідборолися з невідомим чоловіком, потім Шахідпідбіг до автомобіля та сказав, щоб швидко їхали, проте їх затримали працівники міліції, а Шахідубіг.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він працює слідчим ТВМ-4 Шевченківського РУ, 9 грудня 2011 року заступив на чергування. 10 грудня 2011 року близько 2 години ночі від оперативного чергового надійшло повідомлення про те, що невідомі намагались викрасти речі із автомобіля. Він у складі оперативно-слідчої групи виїхав на місце, там був затриманий ОСОБА_2, свідок ОСОБА_5, який розповів про події, які відбулися. Також на місці був таксист ОСОБА_8, який пояснив про відомі йому обставини справи.

В судовому засіданні оголошені показання свідків:

ОСОБА_10, який при проведенні досудового слідства пояснив, що він працює міліціонером-водієм спецпідрозділу Печерського ВДСО при ГУ МВС України в м.Києві. 9 грудня 2011 року він разом із ОСОБА_6 заступили на чергування на ніч. Приблизно о 2 годині ночі 10 грудня 2011 року вони перебували на вул.Леонтовича навпроти нічного клубу Авілон. В цей час вони почули постріли і одразу побігли на звук. Прибувши на місце вони побачили чоловіка, який кричав Міліціяі у нього в руках був пістолет, а перед ним стояли два чоловіка, які намагались забрати пістолет. Вони одразу приділили увагу чоловіку із пістолетом, сказали, щоб він кинув зброю та ліг на землю, а двоє чоловіків стали убігати вбік таксі. Забравши зброю, ОСОБА_6 побіг за двома чоловіками, а свідок залишився на місці. Таксист став рухатися на автомобілі, але ОСОБА_6 забрав ключі, в цей час інший з нападників зник.

ОСОБА_6, який підтвердив показання ОСОБА_10

Судом досліджені матеріали кримінальної справи, а саме: протокол огляду місця події (а.с.22-28), відповідно до якого оглянуто місце події, виявлене пошкодження дверей автомобіля ОСОБА_3 Крузер Прадо, протокол огляду та вилучення (а.с.30-34), відповідно до якого у ОСОБА_11 вилучений пістолет для відстрілу патронів з гумовими кулями, протокол огляду та вилучення (а.с.36-43), відповідно до якого у потерпілого було вилучено та оглянуто сумку з речами та документами, протоколи огляду та вилучення (а.с.48-63), відповідно до якого у ОСОБА_2 було вилучено сумку чорного кольору з документами, ключами, квитанціями, дві перчатки, протокол очної ставки між свідком ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_2 (а.с.100-102), відповідно до якого ОСОБА_5 підтвердив свої показання, ОСОБА_2 частково не згодний з ними.

Суд, вислухавши показання підсудного, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає правильною кваліфікацію дій підсудного за ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України, як намагання відкритого викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує особу підсудного, який раніше не судимий, за місцем колишньої роботи та за місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває.

Обставиною, що помякшує покарання, суд враховує добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Під час досудового слідства потерпілий по справі ОСОБА_4 був визнаний цивільним позивачем по справі, проте від позову відмовився у звязку з добровільним відшкодуванням йому спричинених збитків.

На підставі викладеного, суд, враховуючи обставини скоєння злочину, особу підсудного, який має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі та приймає участь у вихованні прийомного сина, вважає, що необхідним і достатнім для його виправлення буде призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст..ст.75, 76 КК України ОСОБА_2 від призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_2 у виді підписки про невиїзд, залишити без зміни.

Речові докази по справі дві матерчаті перчатки здані на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15 діб з моменту його проголошення, ОСОБА_2 протягом 15 діб з дня вручення йому копії вироку.