Справа № 544/1200/15-к
№ пров.1-кп/544/102/2015
Номер рядка звіту 12
В И Р О К
іменем України
02 вересня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322 від 01.07.2015р., за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Гурбинці Пирятинського району Полтавської області, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працює, розлучений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Згідно з рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.02.2014 року ОСОБА_7 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 на доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 400грн. щомісяця, починаючи з 31.01.2014 року до повноліття дитини. Однак, ОСОБА_7 , будучи попереджений органом виконавчої служби про необхідність виплачувати аліменти, ігноруючи вказане рішення суду, від платежу, встановленого рішенням суду, коштів на утримання доньки злісно ухиляється. З цією метою, будучи фізично здоровим і працездатним, належних заходів до виплати аліментів на доньку не вживає, ніякої матеріальної допомоги не надає, внаслідок чого за період з 31 січня 2014 року по 30 червня 2015 року по сплаті аліментів утворилася заборгованість у сумі 5750 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду пояснив, що дійсно має неповнолітню доньку ОСОБА_9 , на яку він зобов`язаний виплачувати аліменти, але аліменти не виплачував, зобов`язується погасити всю заборгованість, розкаюється у скоєному, просить суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_7 зобов`язаний виплачувати аліменти на доньку ОСОБА_9 , однак ухиляється від сплати аліментів, починаючи з 31 січня 2014 року аліменти не сплачує, ніякої матеріальної допомоги не надає, однак просить суворо не карати обвинуваченого.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, суд находить їх достатніми та істинними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 не оспорює фактичні обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позицій, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікарів: нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття в скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , всі пом`якшувальні покарання обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, вважає, що з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання у виді громадських робіт.

При цьому суд вважає, що обвинувачений загрози для суспільства не становить, має міцні соціальні та родинні зв`язки, соціально адаптований, вживає заходів для працевлаштування та погашення заборгованості по аліментам, підстав очікувати продовження обвинуваченим вчинення правопорушень суд не встановив.

Цивільний позов не заявлявся.

Речових доказів та судових витрат по справі немає.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, і призначити покарання за даним законом у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1