У Х В А Л А

12 листопада 2015 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 000270 за ст. 407 ч.4,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням та просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу до слідчого судді Корольовського районного суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні зазначено, що 21 серпня 2014 року старшого солдата ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 22 липня 2014 року №1595-VII.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду командира відділення 2 аеромобільно-десантної роти 1 аеромобільно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Однак, солдат ОСОБА_4 , під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, вирішив стати на злочинний шлях.

Так, 06 червня 2015 року старший солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та з метою ухилитися від проходження військової служби на певний час, самовільно без дозволу командування частини та поважних причин залишив військову частину, службові обов`язки за посадою не виконує, маючи об`єктивні можливості до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) не прибув та проводить час на власний розсуд.

Станом на 02 листопада 2015 року старший солдат ОСОБА_4 переховується від органів слідства та місце знаходження останнього не відоме.

03.11.2015 року прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 000270 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 та направлено за місцем реєстрації останнього.

В разі успішного розшуку солдата ОСОБА_4 , з метою запобігання подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваним з метою ухилення від кримінальної відповідальності, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного солдата ОСОБА_4 , запобіжного заходу тримання під вартою.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України дане клопотання подається органом досудового розслідування одночасно з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке перебуває на розгляді в іншого слідчого судді.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. З ст.188 КПК України, прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Пунктом 1 частини 4 статті 189 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Разом з тим, з доданих до клопотання документів не вбачається, що після повідомлення про підозру підозрюваний вчиняв дії, які свідчать про його переховування від органів досудового розслідування. Зокрема, відсутні будь-які докази які вказували б на свідоме ухилення підозрюваного від викликів для участі в певних процесуальних діях. Також, відсутні докази вжиття органами досудового слідства заходів щодо встановлення місцезнаходження (перебування) підозрюваного. Сам факт оголошення про підозру не можна вважати беззаперечним доказом переховування від органів досудового слідства. Крім того, без надання інших доказів переховування від органів досудового розслідування, доказів перешкоджання кримінальному провадженню не можна вважати, що наявні підстави для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було подане прокурором разом з клопотанням про дозвіл на затримання, що в свою чергу, виключає можливість задоволення самого клопотання про затримання.

Отже, недоведеність прокурором наявності підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також достатності підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, є підставою для відмови у наданні дозволу на його затримання.

Керуючись ст.ст. 183, 188, 189 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в наданні дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про відмову в наданні дозволу на затримання з метою приводу може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1