Код суду 233 Справа № 233/329/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000772 від 25 грудня 2015 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Киданівка Богуславського району Київської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця, призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 30.01.2015 року за мобілізацією на особливий період, який проходить військову службу на посаді оператора протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні молодший сержант, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до ч.8 ст. 4, ч.1 ст. 5, ст.ст. 10, 11, ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» № 15/2015, ОСОБА_4 був призваний у зв`язку з мобілізацією на особливий період до лав Збройних Сил України 30 січня 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 по стройовій частині від 13.03.2015 року № 47, ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду номера обслуги взводу снайперів цієї військової частини. В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 15.09.2015 року № 205, призначений на посаду номера обслуги кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Будучи військовослужбовцем, молодший сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст.ст. 1, 3, п.8 ст. 6, п.2 ст. 23, п.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями, а саме: неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби, знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Разом з тим, молодший сержант ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог вище зазначених нормативних актів, вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин:
19 жовтня 2015 року па підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , рота вогневої підтримки, в тому числі молодший сержант ОСОБА_4 , вибув у відрядження для участі у тактичних навчань з бойовою стрільбою до с. Перлявка Житомирської області, по закінченню якого зобов`язаний був повернутися до пункту постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який розташований в АДРЕСА_2 .
08 листопада 2015 року молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на особливий період, перебуваючи у відрядженні в с. Перлявка Житомирської області, з якої зобов`язаний був повернутися до пункту постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який розташований в АДРЕСА_2 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби та будучи придатним для проходження військової служби, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, у першій половині дня, без дозволу командування, самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
04 грудня 2015 року рота вогневої підтримки військової частини польова пошта НОМЕР_1 по закінченню відрядження прибула до пункту своєї дислокації, а саме до АДРЕСА_2 , за винятком молодшого сержанта ОСОБА_4 .
В період часу з 08 листопада 2015 року по 01 січня 2016 року молодший сержант ОСОБА_4 , не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, перебував в місті проживання своєї дружини: Київська область, м. Богуслав, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 01 січня 2016 року, тривалістю понад один місяць в умовах особливого періоду.
01 січня 2016 року молодший сержант ОСОБА_4 припинив ухилятися від військової служби, повернувшись до пункту постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 приблизно о 07.30 годин 01 січня 2016 року, який розміщується в м. Костянтинівка Донецької області.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що при зазначених в обвинувальному акті обставинах він, будучи військовослужбовцем, з 08 листопада 2015 року по 01 січня 2016 року не з`являвся на військову службу без поважних причин та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час в місті проживання своєї дружини: Київська область м. Богуслав, не пов`язуючи його з виконанням військової служби, так як необхідно було вирішувати сімейні питання. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердив повністю. У скоєному щиро розкаявся.
Оскільки учасники судового провадження, у т.ч. обвинувачений ОСОБА_4 , вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4 ст. 407 КК України, так як він, будучи військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.

ОСОБА_4 раніше не судимий; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; за місцем служби характеризується позитивно; у скоєному щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає: з`явлення із зізнанням; щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення покарання в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, з`явлення зі зізнанням, щирого каяття і його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, можливо без ізоляції від суспільства, тому в силу ст.ст. 75, 76 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі (залучення експерта) відсутні.

Речових доказів по справі немає.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу командира військової частини за місцем проходження служби (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти командира військової частини за місцем проходження служби (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на командира військової частини за місцем проходження служби (кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання у випадку звільнення з військової служби).

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речових доказів немає.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя