печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого від 30.09.2015р. про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим,

В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою і просить скасувати постанову слідчого прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0001104 від 30.09.2015 року.

Заявник ОСОБА_3 направив на електронну адресу суду заяву про не можливість прибуття у судове засідання по розгляду скарги, провести розгляд у його відсутність, вимоги та обставини викладені у скарзі підтримав. Інші особи, які беруть участь у справі не з`явились, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, завчасно, поважних причин неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали скарги та додані до скарги матеріали, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Встановлено, що заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого прокуратури м. Києва ОСОБА_4 із клопотанням про визнання потерпілим у кримінальном провадженні №№ 0001104.

Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 27.10.2015 року було винесено постанову, якою відмовлено заявнику ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0001104 від 30.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, пердбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

В постанові зазначено про те, що другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури м. Кєва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001104, яке внесено 30.09.2015 року до ЄРДР на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 05.08.2015 року № 757/18484/15-к, якою зобовязано прокуратуру м. Києва внести відомості до ЄРДР заз заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, окремими працівниками ГПУ при виконанні судового рішення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Слідчий відмовляючи заявнику у визнанні його потерпілим зазначив про те, під час вивчення клопотання ОСОБА_3 не встановлено, яка шкода завдана йому, чим ця шкода обгрунтовується та які у слідства є підстави вважати його потерпілим. Крім того, до заяви не долучено документів, які б вказували, що окремі працівники Генеральної прокуратури України завдали будь-якої шкоди відносно ОСОБА_3 .

З огляду на положення ст. 55 КПК України та диспозицію ст. 382 КК України заявник у заяві про визнання його потерпілим має навести обґрунтовані доводи щодо завдання йому шкоди, ким саме та в чому вона виразилась .

Оскільки із постанови слідчого видно, що вказаних доводів заявником не наведено, слід визнати безпідставними вимоги заявника щодо скасування постанови як незаконної.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 55, 303-304, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого від 30.09.2015р. про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим, залишити без задоволення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1