Справа №11-562/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року листопада «09» дня. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - судді Ященка В.А.,

суддів - Гончарова М.В., Забари І.К.,

з участю прокурора - Кононової Л.Ф.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2010 року, яким, -

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Ромни Сумської області, вул. Радянська 228/1,

?' непрацюючий, раніше судимий:

19.04.2004 р. Липоводолинським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. З КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 03.05.2007 року по відбуттю покарання,

засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України його зобовязано повідомляти органи кримінально- виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та періодично зявлятися для реєстрації в ці органи.

ОСОБА_2 також визнано винним за ст. 309 ч. 1 КК України і на підставі ст. 309 ч. 4 КК України звільнено від кримінальної відповідальності.

Постановлено стягнути з засудженого на користь потерпілого ОСОБА_3 325 грн. на відшкодування матеріальних збитків, та на користь експертної установи 281 грн. 52 коп. витрат на проведення експертизи.

ВСТАНОВИЛА:

У відповідності з вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що 16.16.2010 року об 11 годині 20 хвили, перебуваючи в магазині «Техномаркет» в м. Ромни по вул. Соборній, скориставшись відсутністю уваги продавців та сторонніх осіб, таємно викрав блендер «TEFAL» HB 701188, вартістю 325 грн., що належав ОСОБА_3

Крім того, ОСОБА_2 22.05.2010 року за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, частину якого ввів собі внутрівенно, а решту він незаконно зберігав, і в цей же день цей особливо небезпечний наркотичний засіб був виявлений в нього, що в перерахунку на суху речовину його маса складає 0,2 г.

У поданій апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції не оспорюючи доведеності вини підсудного та кваліфікації його дій вважає, що суд порушив вимоги кримінально-процесуального закону і вироком суду звільнив ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України, а тому просить скасувати вирок, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи і зміст апеляцій прокурора, який підтримав апеляцію і просив скасувати вирок суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що задоволенню вона не підлягає.

Як видно із матеріалів справи, висновки суду про вчинення засудженим ОСОБА_2 вказаних злочинів за обставин, викладених у вироку, відповідають матеріалам кримінальної справи, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах.

Виходячи з фактичних обставин справи, суд правильно застосував щодо засудженого кримінальний закон при кваліфікації його дій за ст.ст. 185 ч.2, 309 ч. 1 КК України.

Призначене ОСОБА_2В, покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки його вид та строк визначено судом з з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів й даних про його особу та є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується доводів апеляції прокурора про те, що суд допустив порушення процесуального закону при звільненні ОСОБА_2В, від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України, то вони є необгрунтованими.

Згідно зі ст. 309 ч. 4 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України і на підставі ч. 4 ст. 309 КК України звільнений від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України у звязку з тим, що він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов курс стаціонарного лікування від наркоманії з 07.06.2010 р. по 23.06.2010 р.

У відповідностями з розясненнями в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» у випадку застосування до особи вимоги ч. 4 ст. 309 КК України суд зобовязаний звільнити цю особу від кримінальної відповідальності.

Таким чином, суд правильно прийняв рішення про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, на що орієнтував і прокурор в судовому засіданні під час розгляду цієї справи.

Таке рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства та не порушує права на захист ОСОБА_2.

Посилання прокурора в апеляції на те, що суд при звільненні ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України повинен керуватися ст.ст. 248, 282 КПК України не заслуговують на увагу, оскільки цими законами не передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Отже, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_2 є законним та обґрунтованим, і немає підстав для скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2010 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - без задоволення.

Судді

ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_5