УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2015 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000118 від 11.12.2014 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Джанкой, громадянина України, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408, ч. 2 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке мотивоване тим, що ОСОБА_6 з 04 листопада 2011 року проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді командира військової частини НОМЕР_1 у військовому званні підполковник.

Відповідно до Директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» (далі Директива №Д-1), яка 07 травня 2014 року була розміщена на офіційному сайті Міністерства оброни України, у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути до пунтку збору у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.

В свою чергу, підполковник ОСОБА_6 в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 58, 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п. п. 7, 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (далі ПС ЗС України) від 22.04.2014 №53 «Про виконання заходів передислокації військової частини НОМЕР_1 на фонди військової частини НОМЕР_3 », Плану тимчасової передислокації військових частин ПС ЗС України з території АРК, затвердженого 19.04.2014 командувачем ПС ЗС України, бажаючи передати військову частину НОМЕР_1 разом з наявнім в ній військовим майном, вжив заходів щодо переходу особового складу військової частини НОМЕР_1 до лав Збройних Сил Російської Федерації з умислом на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, що виразилось в наданні іноземній державі Російській Федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, таким чином вирішив стати на злочинний шлях та у визначені Директивою №Д-1 строки не прибув до пункту збору військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , вчинивши дезертирство, тобто не з`явився на службу, з метою ухилитись від проходження військової служби.

З цією метою 15 березня 2014 року підполковник ОСОБА_6 в м. Джанкой АР Крим, знаючи, що територію Автономної Республіки Крим займають військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, остаточно вирішив надавати допомогу в проведенні підривної діяльності проти України та, з`ясувавши, хто з військовослужбовців Збройних Сил України налаштований виконати військову присягу, Статути Збройних Сил України та Закони України, заборонив пропускати до військової частини НОМЕР_1 капітанів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , майора ОСОБА_11 та прапорщика ОСОБА_12

16 березня 2014 року підполковник ОСОБА_6 вирішив показати свою відданість та готовність в наданні допомоги іноземній державі Російській Федерації, приурочивши свої дії до дня проведення незаконного референдуму в Автономній Республіці Крим, запросивши журналістів засобів масової інформації Російської Федерації на територію військової частини НОМЕР_1 , провів загальне шикування особового складу, на якому привселюдно віддав наказ опустити державний прапор України та підняти прапор іноземної держави Російської Федерації, після чого допустив військовослужбовців та співробітників спецслужб іноземної держави Російської Федерації до військової частини НОМЕР_1 , чим надав допомогу іноземній державі в захопленні військової частини НОМЕР_1 , припиненні виконання нею діяльності в сфері оборони України, тобто в проведенні підривної діяльності проти України, спрямованої на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України.

Крім того, підполковник ОСОБА_6 , будучи громадянином України та проходячи військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_1 ПС ЗС України в березні 2014 року в АДРЕСА_2 , звернувшись до керівного складу ЗС Російської Федерації, вирішив перейти на військову службу до Збройних Сил Російської Федерації, зрадивши державі та військовій присязі на вірність народові України. В подальшому наказом статс-секретаря-заступника Міністра оборони Російської федерації №158 від 27 березня 2014 року ОСОБА_6 зарахований до списків особового складу Збройних Сил Російської Федерації, йому присвоєно особистий номер та він почав вважатися таким, що проходить військову службу за контрактом з 21 березня 2014 року та призначений на посаду начальника комендатури Чорноморського флоту Збройних Сил Російської Федерації, при цьому з Збройних Сил України ОСОБА_6 не було звільнено.

У подальшому підполковник ОСОБА_6 , надаючи допомогу іноземній державі в підривній діяльності проти України, протягом березня-квітня 2014 року на території АР Крим допоміг у формуванні невстановленого слідством військового підрозділу Збройних Сил Російської Федерації на території військової частини НОМЕР_1 , на базі якого сформовано 39-й вертолітний полк Збройних Сил Російської Федерації.

Разом з тим у квітні 2015 року на території військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_6 , продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на надання допомоги іноземній державі Російській Федерації, в проведенні підривної діяльності проти України та, перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_1 ПС ЗС України, не виконав накази та розпорядження вищого керівництва Збройних Сил України, зокрема наказу командувача ПС ЗС України від 22.04.2014 №53 «Про виконання заходів передислокації військової частини НОМЕР_1 на фонди військової частини НОМЕР_3 », Плану тимчасової передислокації військових частин ПС ЗС України з території АРК, затвердженого 19.04.2014 командувачем ПС ЗС України, які були йому доведені в квітні 2014 року заступником командувача з логістики начальником логістики Командування ПС ЗС України генерал-лейтенантом ОСОБА_13 в телефонному режимі, а також передані письмові накази нарочно командиром військової частини НОМЕР_4 полковником ОСОБА_14 , військову частину разом з наявним військовим майном та особовим складом на материкову частину України не передислокував.

Таким чином підполковник ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в період березня-квітня 2014 року на території АР Крим підозрюється у вчиненні державної зради, а саме у вступі до лав Збройних Сил Російської Федерації, піднятті прапора Російської Федерації на території військової частини Повітряних Сил Збройних Сил України, передачі військової частини разом з наявним військовим майном іноземній державі Російській Федерації, схиленні особового складу військової частини до вступу в лави Збройних Сил Російської Федерації, допомозі у формуванні штабу Збройних Сил Російської Федерації, наданні допомоги іноземній державі Російській Федерації у спробі зміни території України, створенні умов для діяльності на території України іноземних розвідок та інших спецслужб, вживанні заходів, які затримували вивід військового майна на материкову частину України, тобто у умисному вчиненні громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України: наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України.

Він же, в березні травні 2015 року в АР Крим, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п.п. 7, 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, наказу командувача ПС ЗС України від 22.04.2014 №53 «Про виконання заходів передислокації військової частини НОМЕР_1 на фонди військової частини НОМЕР_3 », Плану тимчасової передислокації військових частин ПС ЗС України з території АРК, затвердженого 19.04.2014 командувачем ПС ЗС України, вчинив дезертирство, тобто не прибув у визначені Директивою №Д-1 строки до пункту збору військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , чим підозрюється у вчиненні дезертирства, тобто не з`явленні при переведенні до іншої військової частини з метою ухилення від військової служби, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України,

Він же, в квітні 2014 року в АР Крим, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 58, 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України вчинив непокору, тобто усно відкрито відмовився виконати доведені до нього усно по мобільному зв`язку заступником командувача ПС Збройних Сил України генерал-лейтенантом ОСОБА_13 та в подальшому письмові накази, передані нарочно командиром військової частини НОМЕР_4 полковником ОСОБА_14 , а саме наказ командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 22.04.2014 №53 «Про виконання заходів передислокації військової частини НОМЕР_1 на фонди військової частини НОМЕР_3 », плану тимчасової передислокації військових частин ПС ЗС України з території АРК, затвердженого 19.04.2014 командувачем ПС ЗС України, не вживши заходів щодо передислокації військової частини, до нового місця на фонди військової частини НОМЕР_3 , чим підозрюється у вчиненні непокори, тобто відкритої відмови виконати наказ начальника, що спричинило тяжкі наслідки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 402 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інримінованих йому правопорушень, є наявність наступних достатніх доказів: потокол допиту ОСОБА_14 , який повідомив, що ОСОБА_15 виходити з АР Крим до визначених пунктів дислокації у визначені строки не бажає та заявив, що залишається служити в лавах Збройних Сил Російської Федерації; протокол допиту ОСОБА_8 , який повідомив, що ОСОБА_6 надавав іноземній державі Російській федерації та її представникам допомогу в проведені підривної діяльності проти України, тобто будучи командиром військової частини НОМЕР_1 в порушення Статуту ЗС України та своїх посадових обов`язків передав дану військову частину військовослужбовцям ЗС Російської Федерації; протокол допиту ОСОБА_16 , який повідомив, що ОСОБА_6 прийняв громадянство Російської Федерації і виходити з АР Крим до визначених пунктів дислокації не бажає та заявив, що залишається служити в лавах Збройних Сил Російської Федерації; протокол допиту ОСОБА_10 , який повідомив, що ОСОБА_6 наказ щодо передислокації на материкову частину України до підлеглих війсковослужбовців не доводив, лише запитав, хто бажає передислокуватись. Також свідок повідомив, що ОСОБА_6 вчинив діяння на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності, недоторканності та обороноздатності, а саме надав іноземній державі - Російській Федерації та її представникам допомогу в підривній діяльності проти України, тобто будучи командиром військової частини НОМЕР_1 передав дану частину Збройним Силам Російської Федерації; протокол допиту ОСОБА_13 , який повідомив, що ОСОБА_6 отримавши нарочно накази вищестоячого керівництва ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрито відмовився їх виконувати заявивши, що виходити з АР Крим до визначених пунктів дислокації у визначені строки не бажає та залишається служити в лавах Збройних Сил Російської Федерації; протокол огляду документів від 10.08.2015, в ході якого на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 оглянуто інтерв`ю командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 , який розповідає про передачу підпорядкованої йому військової частини Збройним Силам Російської Федерації, зазначивши, що: «Во всяком случае, на построение уже звучит гимн России, поднимаем флаг РФ»; протокол огляду документів від 15.07.2015, в ході якого оглянуто витяг з наказу №158 від 27.03.2014 Статс - секретаря - заступника міністра оборони РФ, у якому зазначено, що підполковника ОСОБА_6 призначено Нальником Авіаційної комендатури Чорноморського флоту РФ; протокол огляду документів від 01.12.2015, в ході якого оглянуто наказ Командувача ПС ЗС України №53 від 22.04.2014 «Про виконання заходів передислокації військової частини НОМЕР_1 на фонди військової частини НОМЕР_3 », згідно п. 2 якого командиру військової частини НОМЕР_1 наказано організувати передислокацію особового складу, автомобільної, спеціальної техніки та технічних засобів військової частини; ужити заходів щодо збереження життя та здоров`я військовослужбовців, працівників Збройних Сил України та членів їх сімей, які підлягають переміщенню. В ході даної слідчої дії також оглянуто план тимчасової передислокації військових частин Повітряних Сил Збройних Сил України з території Автономної Республіки Крим, затверджений 19.04.2014 Командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення також підтверджується іншими доказами та документами, здобутими під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

27.07.2015 слідчим військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_17 винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у розшук.

Згідно інформації управління Служби безпеки України у Вінницькій області від 07.10.2015 року відносно ОСОБА_6 заведено ОРС «Розшук» та його оголошено у розшук.

Обставинами, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, є наступне.

У зв`язку з невстановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості особисто вручити йому повідомлення про підозру від 17.12.2014 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 27.07.2015 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408, ч. 2 ст. 402 КК України, зазначені повідомлення у день складання, відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, ч. 1 ст. 278, ст. 297-5 КПК України, направлені у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме надіслані за останнім відомим місцем його проживання.

У ході проведення досудового розслідування ОСОБА_6 20 серпня 2015 року викликався до слідчого шляхом відправлення письмового повідомлення поштою за останнім відомим місцем його реєстрації та проживання.

Повідомлення про виклик до військової прокуратури Вінницького гарнізону за підозрою ОСОБА_6 у інкримінованих йому злочинах публікувалось у друкованому виданні «Урядовий Кур`єр» №139 від 01.08.2015 та на офіційному сайті військової прокуратури Центрального регіону України (адреса посилання публікації: ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Таким чином, підполковник ОСОБА_6 був неодноразово повідомлений про необхідність прибути до військової прокуратури Вінницького гарнізону для проведення слідчих дій.

Разом з цим, ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про розслідування відносно нього кримінального провадження за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408, ч. 2 ст. 402 КК України, маючи на меті ухилитися від кримінальної відповідальності, умисно переховується від слідства та суду.

13.08.2015 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 умисно ухиляється від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_6 належним чином повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 111, ч. 1 ст. 408, ч. 2 ст. 402 КК України, він є повнолітньою особою, переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, з метою виконання завдань кримінального судочинства, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, тому з метою притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні слід провести спеціальне досудове розслідування.

Слідчий просив під час розгляду клопотання допитати в якості свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які повністю можуть підтвердити обставини вищевикладених кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 .

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвоката ОСОБА_5 заперечила проти вказаного клопотання, вважає його безпідставним та необгрунтованим у зв`язку з тим, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу щодо ухилення та переховування ОСОБА_6 від суду та слідства. Так, згідно ст.ст. 297-1 297-5 КПК України, спеціальне досудове розслідування може бути застосовано відносно осіб, які перебувають в міжнародному та/або у міждержавному розшуку. Разом із тим ОСОБА_6 не перебуває в міжнародному та/або у міждержавному розшуку. Отже, щодо ОСОБА_6 не може бути застосовано спеціальне досудове розслідування, а тому в задоволенні даного клопотання прокурора слід відмовити. Крім того на підтвердження заявленого клопотання прокурор посилається на ч. 3 ст. 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, відповідно до якої, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним, кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження. Однак, дана норма закону не може застосовуватись до даних правовідносин, оскільки вона суперечить ст. 297-1, 297-2 КПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 9 КПК України закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу. Більше, того ч. 3 ст. 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України також не виконана стороною обвинувачення, оскільки ухиленням від явки підозрюваного вважається неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи № 127/19069/15-к доказів про виклик ОСОБА_6 слідством та неприбуття ним на такі виклики більш як два рази не надано.

Прокурор ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримали в повному обсязі та просили надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 . Крім того, долучили до матеріалів клопотання копії повісток про виклик підозрюваного ОСОБА_6 від 27 липня 2015 року на 07.08.2015 року; від 19 серпня 2015 року на 26.08.2015 року та відповідно від 13.11.2015 року на 23.11.2015 року; копію сторінки розносної книги військової прокуратури Вінницького гарнізону (7 відділення зв`язку) від 20.08.2015 року із записом про направлення повістки м. Джанкой, АР Крим ОСОБА_6 ; копії виписки з Наказу статс- секретаря заступника МО РФ за № 158 від 27 березня 2014 року про зарахування полковника ОСОБА_6 начальником авіаційної комендатури Черноморського флоту Збройних Сил Російської Федерації. Крім вищевказаного прокурор ОСОБА_4 зазначив, що саме через таких зрадників, як підполковник ОСОБА_6 та йому подібних, для яких військова присяга на вірність Батьківщині нічого не означає, для яких більш високий рівень матеріального забезпечення дорожче, ніж військова присяга на вірність Батьківщині, ми втратили частину території України, внаслідок чого долі тисяч людей виявилися покаліченими хтось не може бачитися з друзями, родичами, дітьми, близькими, через виїзд з АР Крим на материкову частину України та острахом при прибутті до АР Крим з материкової частини АР Крим опинитися у положенні усім відомих ОСОБА_19 або ОСОБА_20 , кримських татар, прихильників України, які безслідно зникають у АР Крим, або знаходяться під тиском ФСБ РФ. Саме через таких осіб, як підполковник ОСОБА_6 та йому подібних, РФ спокусилася загарбати інші регіони України, а саме південно східні регіони України, через що розпочалося АТО, яка досі не закінчується, через що ми втратили мирне та спокійне життя, маємо тисячі загиблих людей, покалічених доль, страх у завтрашньому дні.

Свідок ОСОБА_14 ( АДРЕСА_4 , тел: НОМЕР_5 ), працює на посаді командира в/ч НОМЕР_6 , суду пояснив, що він працював в Джанкойській комендатурі. У нього був наказ вивезти українську військову техніку з військової частини, якою командував ОСОБА_6 . Коли 27.04.2014 він прибув в м. Джанкой військова частина була вже захоплена РФ. ОСОБА_6 виконував обов`язки начальника в/ч НОМЕР_1 РФ. На території частини на аеродромі було близько 450 одиниць техніки, спецназ, батальон пехоти. ОСОБА_6 ними командував. Спочатку він не пускав ОСОБА_14 , після погодження ОСОБА_6 з вищим керівництвом РФ, той надав перепустки і змогли вивезти українську авіаційну техніку на материкову частину України. Згідно Статуту ОСОБА_6 як військовий командир та комендант повинен був прийняти міри для попередження та оборони своєї військової частини та вчинити дії по передислокації в/ч на материкову частину України. На думку ОСОБА_14 ОСОБА_6 вчинив державну зраду, дезертирство.

Свідок ОСОБА_18 ( АДРЕСА_5 , тел. НОМЕР_7 ), працює на посаді начальника кадрового центру, в його обов`язки входить облік особового складу. ОСОБА_6 знає собисто, він є таким, що не виконав усний наказ вищого командування України та не повернувся на материкову частину України у військову частину АДРЕСА_3 . ОСОБА_6 добре знав про наказ про передислокацію, однак не захотів його виконати. З його частини повернулися лише 6 військовослужбовців на материкову частину України у військову частину АДРЕСА_3 , які розповідали, що ОСОБА_6 виконував накази вищого командування РФ та пропонував іншим військослужбовцям переходити до лав збройних сил РФ, мовляв, що попереду вбачаються перспективи кращого життя: висока заробітня плата, військове забезпечення, пільги військослужбовців РФ, тощо). На даний час у військову частину під керівництвом ОСОБА_6 , який є зрадником, дислокована 40-ва бригада РФ. Все було зроблено швидко за допомогою ОСОБА_6 , без будь якого супротиву з його сторони. ОСОБА_18 впевнений, що виконання військового Статуту людиною, яка прийняла присягу на вірність народу України, це є найголовніше, все інше - матеріальні блага, навіть небезпека життю та здоров`ю військовослужбовця є вторинне. Згідно Статуту ОСОБА_6 як військовий командир та комендант повинен був прийняти міри для попередження та оборони своєї військової частини та вчинити дії по передислокації в/ч та підлеглих на материкову частину України.

Свідок ОСОБА_16 ( АДРЕСА_6 , тел. НОМЕР_8 ), працює на посаді начальника служби ПСО. ОСОБА_6 знає собисто, останній відмовився передислоковуватися на материкову частину України у військову частину АДРЕСА_3 . Штаб логістики робив розпорядження про передислокацію військової частини під командуванням ОСОБА_6 . ОСОБА_6 добре знав про наказ про передислокацію, однак не захотів його виконати. Військовослужбовці, які хотіли повернутися на материкову частину України безперешкодно повернулися, ОСОБА_16 особисто допомагав шести військослужбовцям передислокуватися на материкову територію України у відповідні військові частини. Зі слів військослужбовців знає, що ОСОБА_6 пропонував іншим військослужбовцям переходити до лав збройних ОСОБА_21 . На території в/ч РФ залишилися 62 офіцера та 9 осіб цивільних. На думку ОСОБА_16 ОСОБА_6 спокусився кращими матеріальними умовами життя, яке запропонували йому командування РФ. Сам не бачив, однак зі слів військовослужбовців знає, що збройного захоплення військової частини не було, перейшли до лав збройних сил РФ цілком добровільно, без будь якого супротиву зі сторони командира ОСОБА_6 . Військовослужбовці повинні виконувати Статут та бути вірними даній народові України призязі. Згідно Статуту ОСОБА_6 вчинив зраду.

Свідок ОСОБА_10 ( АДРЕСА_7 , тел. НОМЕР_9 ), працює на посаді начальника ремонтного цеху аеродромної техніки. Працював разом з ОСОБА_6 , до захоплення військової частини збройними силами РФ, під його підпорядкуванням, а саме: його заступником. Суду пояснив, що так само, як у ОСОБА_6 у нього була його власна квартира в АР Крим, яку був змушений залишити разом із сім`єю. ОСОБА_6 добре знав про наказ про передислокацію, однак не захотів його виконувати. Наприкінці березня 2014 року до військової частини під командуванням ОСОБА_6 під`їхав військовий Камаз з військослужбовцями без розпізнавальних знаків. ОСОБА_6 деякий час не пропускав через КПП Камаз, однак пізніше, коли під`їхали до в/ч працівники міліції та СБУ, з якими переговоривши, ОСОБА_6 розпорядився пустити на територію в/ч машини та людей, які не приховували, що вони військовослужбовці РФ. ОСОБА_6 не вчинював жодних дій супротиву, навпаки агітував підлеглих військовослужбовців до вступу в лави збройних сил РФ. Було показове шикування, де були присутні ЗМІ РФ та вище військове керівництво РФ. Сам ОСОБА_10 на шикуванні не був, оскільки знаходився неподалік за спорудою, розташованою неподалік, разом з тими військовослужбовцями, які мали на меті не зраджувати своїй країні та повернутися на частину материкової України. З материкової частини України в той час не надавалося допомоги, однак в таких випадках є певна інструкція дій оборони своєї частини. Для можливого супротиву та до референдума був ще попереду цілий місяц. Свідок ОСОБА_10 вказав, що він би діяв відповідно до військового Статуту, оборонявся та діяв згідно призяги даній народові України. Згідно Статуту ОСОБА_6 вчинив зраду.

Свідок ОСОБА_12 ( АДРЕСА_8 , тел. НОМЕР_10 ) працює у військовій частині № НОМЕР_11 на посаді техніка радіолакаційної системи. ОСОБА_6 його бувший командир у військовій частині АДРЕСА_2 . Наприкінці березня 2014 року до військової частини під`їхав військовий Камаз та прибули військослужбовці (близько взводу) без розпізнавальних знаків. Трохи пізніше під`їхали до в/ч працівники міліції та СБУ і всі заїхали на територію в/ч. Заїхали вільно, перекрили злітну смугу, поставили свою техніку та людей, які не приховували, що вони є військовослужбовці РФ. Зброю військослужбовці з України не отримували. Диспечерський пункт контролювали військові РФ. Вважає, що військові РФ вільно зайшли на територію їх військової частини. Після референдума було знято стяг України та піднятий стяг РФ, де були присутні ЗМІ РФ та вище військове керівництво РФ. Коли ОСОБА_12 намагався виїхати на материкову частину України, спочатку перешкоджали виїзду, а саме : необхідно було зібрати якісь довідки про здачу військового майна, взагалі не пускали після референдума на територію військової частини, тощо, потім віддали особові справи і всі хто бажав виїхали у відповідну військову частину материкової частини України. Свідок ОСОБА_12 знав, що є усний наказ про передислокацію їх військової частини, однак ОСОБА_6 його не збирався виконувати. Так само, як у ОСОБА_6 у нього була його власна квартира в АР Крим, ОСОБА_12 намагалися агітувати залишитися в АР Крим та перейти на бік збройних сил РФ. В квітні 2014 року всі військовослужбовці, які перейшли на бік збройних сил РФ отримали заробітну плату, яка є в 3 рази більша за ту, що отримують військослужбовці України та передягли у форму російського зразку. Перешкод для передислокації в/ч на материкову частину України не було. Вказані дії бувшого командира ОСОБА_6 вважає зрадницькими. При деяких командирах, які віддані Україні, захищатися була можливість, тим більше, що деякий час військова частина була порожня без загарбників, можливо було отримати зброю, в таких випадках є певна інструкція дій оборони своє частини. Згідно Статуту ОСОБА_6 вчинив зраду.

Свідок ОСОБА_8 ( АДРЕСА_9 , тел. НОМЕР_12 ), народився у м. Керч, проживає в м. Житомир, працює в м. Озерне у в/ч НОМЕР_13 начальником штабу станції. ОСОБА_6 його бувший командир у військовій частині АДРЕСА_2 , тоді ОСОБА_8 працював на посаді начальника зв`язку. Наприкінці березня 2014 року захопили військову частину. Приїхали озброєні люди без розпізнавальних знаків на військовому Камазі. Того ж дня до вечора вони зайняли військову частину. Перекрили злітну смугу, поставили свою техніку та людей, які не приховували, що вони є військовослужбовці РФ. ОСОБА_6 спілкувався з вказаними людьми і сам дав пропуск, щоб останні проїхали через КПП- наші українські військовослужбовці та військовослужбовці РФ бік о бік працювали до проведення референдуму, військовослужбовці РФ зайняли всі важливі об`єкти, зокрема: командно диспечерський пункт, що заважало роботі наших військових. Як було повідомлено, що вони там знаходяться для забезпечення недопущення провокацій з любої сторони. ОСОБА_6 жодних наказів щодо особового складу не надавав, натомість сказав, що слід визначитися хто залишається тут, а хто поїде на материкову частину України. Військослужбовців, які захотіли повернутися на Батьківщину після референдуму на територію військової частини не пускали. ОСОБА_8 не бачив коли міняли стяг, однак зі слів інших військослужбовців знає, що після референдума було знято стяг України та піднятий стяг РФ особами, які були одягнуті у форму «Беркута» в балаклавах.

Суд, дослідивши надані матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що клопотання обгрунтоване та підлягає задоволенню.

З матеріалів клопотання вбачається, що Військовою прокуратурою Вінницького гарнізону Центрального регіону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000118 від 11.12.2015 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408, ч. 2 ст. 402 КК України.

27.07.2015 слідчим військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_17 винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у розшук.

Згідно інформації управління Служби безпеки України у Вінницькій області від 07.10.2015 відносно ОСОБА_6 заведено ОРС «Розшук» та його оголошено у розшук.

З досліджених письмових доказів, доданих до матеріалів клопотання, зокрема з копій повісток про виклик підозрюваного ОСОБА_6 від 27 липня 2015 року на 07.08.2015 року; від 19 серпня 2015 року на 26.08.2015 року та відповідно від 13.11.2015 року на 23.11.2015 року; з копії сторінки розносної книги військової прокуратури Вінницького гарнізону (7 відділення зв`язку) від 20.08.2015 року із записом про направлення повістки м. Джанкой АР Крим ОСОБА_6 ; з повідомлення про виклик до військової прокуратури Вінницького гарнізону за підозрою ОСОБА_6 у інкримінованих йому злочинах, яке публікувалось у друкованому виданні «Урядовий Кур`єр» №139 від 01.08.2015 та на офіційному сайті військової прокуратури Центрального регіону України (адреса посилання публікації: http://www.vppnr.gp.gov.ua/ua/news.html?_m=publications&_t=rec&id=165624) (а.с. 28, 29, 135, 136, 137) судом вбачається, що, підполковник ОСОБА_6 був неодноразово повідомлений про необхідність прибути до військової прокуратури Вінницького гарнізону, для проведення слідчих дій.

Тобто, орган досудового розслідування надав достовірну інформацію про те, що ОСОБА_6 дійсно переховується на тимчасово окупованій території.

На підставі вищевикладеного, суд критично ставиться до тверджень захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 щодо відсутності доказів в матеріалах клопотання про виклик ОСОБА_6 більш ніж два рази та неприбуття останнього на такі виклики.

Крім того, згідно ст.297 -1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. Частина друга статті 297-1 із змінами, внесеними згідно із Законами № 119-VIII від 15.01.2015, № 769-VIII від 10.11.2015\

Згідно вимог п.2 Прикінцевих положень Закону України №119-VIII від 15.01.2015 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо невідворотності покарання осіб, які переховуються на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції» тимчасово дія положень частини пятої статті 139,частини другої статті 297-1,пункту 4 частини другої статті 297-2,частини першої та абзацу третього частини третьої статті 297-4,абзацу першого частини третьої статті323 Кримінального процесуального кодексу України поширюється на осіб, які перебувають на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції та/або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Відповідно до Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо невідворотності покарання осіб, які переховуються на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції» Статтю 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 26, ст. 892, № 27, ст. 905, № 39, ст. 2011) доповнено частиною третьою такого змісту: 3. Ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 39, ст. 2009) доповнено новою статтею 5 такого змісту: Стаття 5. Здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження стосовно осіб, які перебувають в районі проведення антитерористичної операції

1. Ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває в районі проведення антитерористичної операції, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом.

Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, суд критично ставиться до тверджень захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про те, що оскільки ОСОБА_6 не перебуває в міжнародному та/або у міждержавному розшуку, отже щодо ОСОБА_6 не може бути застосовано спеціальне досудове розслідування, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про розслідування відносно нього кримінальних проваджень за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408, ч. 2 ст. 402 КК України, ухилився від кримінальної відповідальності, умисно переховується від слідства та суду, тобто притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством, не представилося можливим, Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" внесено зміни, згідно яких є законні підстави для здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_6 , тому вимоги клопотання слідчого обгрунтовані, в судовому засіданні повністю доведені, а тому слід надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000118 від 11.12.2014 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Джанкой, громадянина України, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408, ч. 2 ст. 402 КК України.

Керуючись ст.ст.297-1, 297-33 та 297-4 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 задоволити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000118 від 11.12.2014 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Джанкой, громадянина України, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408, ч. 2 ст. 402 КК України.

Зобовязати прокурора прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 відомості про здійснення даного спеціального досудового розслідування внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя