Справа № 183/4115/15
№ 1-кп/183/530/15
В И Р О К
іменем України
21 жовтня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадженні №0000519 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Аполлонівка Солонянського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, службовця за контрактом ЗСУ в/ч НОМЕР_2 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в :
25.03.2015 близько 21:00 год., ОСОБА_4 , проходячи поблизу автостоянки, розташованої напроти КПП в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , побачив автомобіль «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_3 , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме вищевказаним автомобілем.
З цією метою, ОСОБА_4 зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_7 та попросив у останнього допомоги відбуксувати автомобіль «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_3 , на що останній, не підозрюючи злочинного наміру ОСОБА_4 , спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом, надав свою згоду.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 25.03.2015 близько 21:30 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 на автомобілі «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_4 під керування ОСОБА_4 під`їхали до автостоянки, розташованої напроти КПП в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 , діючи умисно, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаючи, що ОСОБА_7 не здогадується про його злочинний намір, запропонував йому підійти до автомобіля «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 та відчинити водійські двері, що і зробив ОСОБА_7 . Далі ОСОБА_4 за допомогою фізичної сили разом з ОСОБА_7 відбуксували автомобіль «ВАЗ 2101», д/н НОМЕР_3 до іншого автомобіля «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_4 , до якого ОСОБА_4 причепив троса, а ОСОБА_7 сів за кермо вищезазначеного автомобіля, та за допомогою автомобіля «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_4 відбуксували викрадений автомобіль, покинувши місце скоєння кримінального правопорушення, тим самим ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_3 вартістю 12 958 грн., чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 12 958 грн.
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст.289 КК України.
21 жовтня 2015 року потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 уклали між собою угоду про примирення з наступними умовами:

ОСОБА_4 протягом трьох років з моменту затвердження обвинувальним вироком угоди про примирення, щомісячно виплачує потерпілому ОСОБА_6 грошову суму в розмірі 1 111,00 гривень, до повного відшкодування визначеної сторонами матеріальної та моральної шкоди, загальним розміром 40 000,00 гривень;

після отримання грошових коштів в розмірі 40 000,00 гривень, потерпілий ОСОБА_6 вважає, що йому було компенсовано матеріальну і моральну шкоду, завдану злочином, в повному обсязі.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Відповідно ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення узгодженого покарання між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у тому, що 25.03.2015 року він незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_3 , який знаходився поблизу автостоянки напроти КПП в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 . В скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просив затвердити угоди, зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює. Наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним незаконного заволодіння транспортним засобом за ч.1 ст.289 КК України.

У обвинуваченого в судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України.

У потерпілого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам Розділу VI КПК України.

При призначенні покарання суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 узгоджену між сторонами міру покарання за ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки останній вину визнав повністю, у скоєному розкаявся, раніше не судимий, за місцем мешкання і служби характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , приймав учать в антитерористичній операції, потерпілий до нього претензій не має.

Вирішуючи долю речових доказів відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України, суд вважає, що автомобіль «ВАЗ 2101», д/н НОМЕР_4 , причеп «ЗАЗ 8101» д/н НОМЕР_5 , бензобак, 4 двері, задній міст, автомобільний двигун від автомобіля «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_3 необхідно повернути за належністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 21 жовтня 2015 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 по кримінальному провадженню 0000519.

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 289 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі строком 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 3 роки.
Зобов`язати ОСОБА_4 протягом трьох років з моменту затвердження обвинувальним вироком угоди про примирення, щомісячно виплачувати потерпілому ОСОБА_6 грошову суму в розмірі 1 111,00 гривень, до повного відшкодування визначеної сторонами матеріальної та моральної шкоди, загальним розміром 40 000,00 гривень.

Після отримання грошових коштів в розмірі 40 000,00 гривень потерпілим ОСОБА_6 , вважати, що останньому було компенсовано матеріальну і моральну шкоду, завдану злочином, в повному обсязі.

Речові докази, а саме автомобіль «ВАЗ 2101», д/н НОМЕР_4 , причеп «ЗАЗ 8101» д/н НОМЕР_5 , бензобак, 4 двері, задній міст, автомобільний двигун від автомобіля «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_3 - повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1