У Х В А Л А
Справа № 569/622/16-к
22 січня 2016 року
Прокурор відділу процесуального керівництва прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить надати тимчасовий доступ та дати дозвіл на вилучення документів (інформації), які знаходяться у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - тобто можливість ознайомитись з ними та вилучити їх для запобігання їх можливому знищенню чи заміні, які зберігаються у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що вони мають суттєве значення для подальшого розслідування кримінального провадження, в подальшому можуть бути долучені до кримінального провадження в якості речових доказів.
Своє клопотання в судовому засіданні прокурор обґрунтовує необхідністю встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні у ході досудового розслідування по якому установлено, що 30.07.2015 до СУ УМВС України в Рівненській області надійшла кримінальна справа №20/27-09 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, яку, згідно з ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 23.06.2015, направлено для додаткового розслідування після скасування вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 31.12.2013.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в період часу з 2000 по 2009 рік, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисних спонукань, з метою законного переміщення жінок за їх згодою через державний кордон України для подальшого продажу іншій особі з метою сексуальної експлуатації, підшукали на території Рівненської та Хмельницької областей осіб жіночої статі, яких залучили в боргову кабалу шляхом надання грошових коштів для оформлення документів, законно перемістили їх через державний кордон України до Республіки Чехія, де вчинили продаж власникам нічних клубів. В подальшому ОСОБА_4 розподіляла між співучасниками кошти, отримані від продажу жінок. При цьому кожен із співучасників в кожному окремому випадку виконував функції підшукання, вербування, введення в боргову кабалу, організацію місця тимчасового утримання потерпілих, контроль і забезпечення виготовлення необхідних документів та організацію перевезення за межі України вищевказаних осіб жіночої статі.
Під час перебування в нічних клубах оплатно-передані жінки протягом одного-трьох місяців, в залежності від терміну дії візи, у відповідності до встановленого власниками клубів порядку, в переважній більшості цілодобово, перебували в приміщенні бару таких клубів, де були зобов`язані розважати відвідувачів, пропонувати надання інтимних послуг та за бажанням клієнта клубу надавати такі послуги переважно із розрахунку: 30 хвилин надання сексуальних послуг клієнту 40 євро, 1 година 60 євро. Половину отриманих за надання інтимних послуг коштів, жінки, всупереч своєї волі, повинні були віддавати власнику клубу через бармена. Вказані жінки проживали в кімнатах, які знаходились на території нічних клубів, де і надавали сексуальні послуги клієнтам. Окрім суми надуманого боргу та штрафів з жінок-потерпілих щоденно вираховували 50 євро за проживання. Крім того, вони не могли залишити територію клубу без дозволу власника (організатора клубу) чи особи, яка здійснювала за ними нагляд, в переважній більшості такою особою був бармен. Крім того, ОСОБА_4 близько одного разу на тиждень приїжджала до нічного клубу та всупереч волі потерпілих, користуючись їх залежністю, забирала частину отриманих від надання інтимних послуг коштів. Потерпілі не мали можливості самовільно покинути територію Республіки Чехія, так як після їх передачі до нічного клубу у них забирали паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Крім того, в разі відмови займатись проституцією до жінок-потерпілих здійснювався психічний, а в окремих випадках і фізичний тиск. Умовою повернення до України жінки-потерпілої була сплата отриманих від надання інтимних послуг коштів, які б перекривали суму боргу, тобто суми, витраченої на придбання у ОСОБА_4 жінки, а також сум, які виникали під час перебування в клубі (прожиття, штрафи, інше), про це неодноразово наголошувалось потерпілим. На випадок перевірки нічного клубу правоохоронними органами Республіки Чехія, власники клубу або бармен інструктували жінок-потерпілих, як необхідно себе поводити та які відповіді давати на поставлені запитання.
Крім того, до окремих жінок-потерпілих ОСОБА_6 , у разі відмови надати інтимні послуги, застосовував психологічний тиск, а в окремих випадках і фізичне насильство. Якщо ж термін дії візи закінчувався і жінка-потерпіла мала повертатися на Україну, але не в повному обсязі виплатила суму боргу, то до неї зі сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ставилася вимога повернутися назад до клубу в Республіці Чехія, яка супроводжувалася погрозою застосування насильства та розголошенням відомостей особистого характеру. В зв`язку з цим деякі жінки були змушені повторно їхати в Республіку Чехія для надання інтимних послуг.
З метою встановлення власників нічних клубів, яким здійснювався продаж потерпілих в Республіці Чехія виникла необхідність у встановленні інформації, а саме маршрутів з`єднань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших осіб із громадянами Республіки Чехія.
Із клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також інші особи користувались послугами рухомого (мобільного) зв`язку, спілкуючись з громадянами Чеської Республіки та інших країн Євросоюзу, перебуваючи при цьому за такими адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 .
Із клопотання вбачається, що будинки за вказаними адресами знаходяться у зоні покриття ретрансляційних антен оператору телекомунікацій ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », юридична адреса: АДРЕСА_1 , за наступними координатами:
З огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення такої інформації, розгляд даного клопотання проведений без участі представників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у володінні яких знаходиться інформація, на підставі ч. 2 ст. 163 KПK України.
Вказані документи (інформація) мають суттєве значення для подальшого досудового розслідування кримінального провадження, які в подальшому можуть бути долучені до кримінального провадження в якості речових доказів.
Згідно положень ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Інформація та документи, до якої слідчий просить надати тимчасовий доступ не є в документах, до яких, згідно зі ст. 161 КПК України, заборонений доступ, а згідно п.7 ч.1 ст.162 КПК України, відноситься до інформації, що містить охоронювану законом таємницю, а саме інформація, що знаходиться в операторів телекомунікацій про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, доступ до якої передбачений шляхом подання клопотання та отримання дозволу слідчого судді місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
За наведених обставин, та у відповідності з чинним законодавством, суд вважає клопотання слідчого обґрунтованим та наявні всі підстави для задоволення такого клопотання.
Керуючись ст.ст. 159, 161, 162, 163,164,166 КПК України, -
1. Надати слідчому Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_8 , або іншим працівникам Національної поліції України за дорученням слідчого ОСОБА_8 в порядку ст.cт. 40, 41 та ч. 6 ст. 218 КПК України, тимчасовий доступ до документів, в тому числі електронних (інформації), які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні оператора телекомунікації (мобільного зв`язку) ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », юридична адреса: АДРЕСА_1 , з можливістю їх вилучити, за період з 00 годин 00 хвилин 15 квітня 2015 року до 00 годин 00 хвилин 01 січня 2016 року ретрансляційними антенами із зазначенням адреси розташування базових станцій, які забезпечували зв`язок в зоні покриття ретрансляційних антен, типу з`єднань (вхідні, вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, переадресація), дати, часу та тривалості з`єднань, ідентифікаційних ознак кінцевого обладнання (абонентський номер сім-картки, ІМЕІ), ідентифікаційних ознак терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку, з`єднань нульової тривалості, за наступними координатами:
Для зручності оцінки доказів, зобов`язати ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надати інформацію на електронному носієві інформації оптичному диску.
Строк дії ухвали, не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1