Вирок
Іменем України
24.12.2015 м.Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:
головуючого -судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0000116 від 15.01.2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Стинава Стрийського району Львівської області, громадянина Україна, українця, неодруженого, освіта середня спеціальна, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , молодшого сержанта, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 призваний 31.07.2014р. ІНФОРМАЦІЯ_2 під час часткової мобілізації на військову службу та в подальшому скерований до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №183 від 31.07.2014р. зарахований до списків особового складу військової частини, призначений на посаду командира відділення першого мінометного взводу другої мінометної батареї військової частини та покладений на всі види забезпечення.
Таким чином, з моменту відправлення ОСОБА_5 у військову частину польова пошта НОМЕР_1 зі ІНФОРМАЦІЯ_3 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Про порядок проходження військової служби молодшому сержанту ОСОБА_5 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
29.12.2014р. близько 08 год. 30 хв. молодший сержант ОСОБА_5 діючи умисно, будучи військовослужбовцем, з метою ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та по даний час незаконно, без поважних причин перебуває поза межами розташування військової частини.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і показав, що скоїв злочини за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно 29.12.2014 року самовільно залишив розташування військової частини у зв"язку з сімейними обставинами. Просить суворо не карати.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування за ч.1 ст. 408 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями вчинив дезертирство.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, те, що він не одружений та раніше не судимий.
Також суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме - щире каяття, що передбачено ст.66 КК України. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
За сукупністю обставин скоєного злочину, його ступеня тяжкості і даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшує покарання і відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_2 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає можливим застосувати до нього положення ст.ст. 75,76 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши при цьому на нього відповідні обов`язки. Саме таке покарання є необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374,376, 395 КПК України, суд,-
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, тривалістю один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити - домашній арешт.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1