Справа № 588/579/15-к
№ провадження 1-кп/588/69/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2015 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянці кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона Слобода Буринського району Сумської області, який не працює, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 162 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Олександрівка В.Писарівського району, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який немає освіти, неодруженого, не працюючого, раніше судимого

- 31.03.2010 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 199, ст. 69 КК України до 6 місяців арешту;

- 21.04.2011 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1000 грн. штрафу,

- 12.04.2013 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ст. 69 КК України до 600 грн. штрафу;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , 02 березня 2015 року, перебуваючи увечері близько 22 години, у с.Білка Тростянецького району, зайшли через незамкнену хвіртку до подвір`я домоволодіння та незаконно проникли через вхідні двері до приміщення літньої кухні домогосподарства АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 . Залишаючи через деякий час у той же день указане домогосподарство, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були помічені мешканцями сусіднього домогосподарства по АДРЕСА_1 , а вподальшому були затримані працівниками міліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням за частиною 1 статті 162 КК України винним себе визнав повністю і суду показав, що у березні 2015 року увечері разом з ОСОБА_6 вживав спиртні напої. Повертаючись по вул.Леніна в с.Білка Тростянецького району до місця свого мешкання по АДРЕСА_1 . та проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 зайти до вказаного домогосподарства та пересидіти деякий час, оскільки були у стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_5 вказав, що при собі нічого не мав, ОСОБА_11 був із власним велосипедом. На територію домоволодіння зайшли разом з ОСОБА_6 через хвіртку, яка не була замкнена. Коли проходили біля будинку ОСОБА_6 випадково розбив скло у вікні будинку і у результаті порізав собі руку. Потім разом пройшли до літньої кухні, до якої зайшов спочатку ОСОБА_5 , відкривши двері до маленького коридору кухні, а потім, відкривши інші двері до приміщення кухні. При цьому замків на дверях кухні не було, а тому безперешкодно потрапили до приміщення кухні. ОСОБА_5 вказав, що ліг спати на підлозі біля дверей, а ОСОБА_6 спав на ліжку. При цьому ОСОБА_5 зазначив, що перебуваючи на території домоволодіння світло не включали. Через деякий час, прокинулись та разом з ОСОБА_6 вирішили йти додому, вийшовши з подвір`я почали лаяти собаки, вибігли мешканці сусідніх будинків, затримали їх, через деякий час прийшов дільничний ОСОБА_12 та інші працівники міліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 за пред`явленим йому обвинуваченням за частиною 1 статті 162 КК України винним себе визнав повністю і суду показав, що у березні 2015 року увечері разом з ОСОБА_5 вживав спиртні напої. Повертаючись у стані алкогольного сп`яніння по АДРЕСА_1 до місця свого мешкання по АДРЕСА_1 . та проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 запропонував зайти до цього господарства. При цьому ОСОБА_6 вказав, що через свої фізичні вади він як завжди переміщувався за допомогою велосипеда, при цьому інших речей при собі не мав. До подвір`я домоволодіння зайшли разом з ОСОБА_5 через хвіртку, яка не була замкнута. Проходячи повз будинку ОСОБА_6 вказав, що не втримав рівноваги тримаючись за велосипед раптово правою рукою вибив вікно у веранді будинку та порізав руку. Усередині висіла штора, просунувши руку з подвір`я через розбите скло у вікні зірвав її та замотав нею порізану руку. Потім разом з ОСОБА_13 зайшли через двері, які не були замкнені у приміщення літньої кухні, ОСОБА_5 ліг на підлозі, а ОСОБА_11 вказав, що ліг на топчан. Прокинувшись через близько півтори години разом вийшли з подвір`я, але оскільки почали лаяти собаки, вибігли мешканці сусідніх будинків, затримали їх, через деякий час прийшов дільничний ОСОБА_12 та інші працівники міліції.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що домоволодіння по АДРЕСА_3 належить їй на праві власності, і набуте нею в порядку спадкування за заповітом. Потерпіла постійно мешкає у місті Києві, а у належному їй домогосподарстві по АДРЕСА_3 постійно ніхто не проживає, у весінньо-літній період періодично до нього приїжджає ОСОБА_14 з родиною, яка є її пемінницею і проживає постійно у м.Тростянці, і яка доглядає за будинком, засаджує город. У відсутність потерпілої та її племінниці, за будинком доглядають сусіди, зокрема, родина ОСОБА_15 . 2 березня 2015 року пізно увечері після 23 години потерпілій, яка перебувала в себе вдома у місті Києві, зателефонувала її племінниця ОСОБА_14 і повідомила, що за словами сусідів до її домоволодіння у с.Білка проникли невідомі, які були помічені сусідами і затримані. Потерпіла вказала, що приїхала до с.Білка вона через декілька днів в суботу 6 чи 7 березня і виявила, що будинок має пошкодження, зокрема чотири шибки вікна вибито, розбито скло у двох вікнах, пошкоджена рама. За допомогою сусідів потерпіла вставила скло у вікна та полагодила вибиті шибки. ОСОБА_8 вказала, що приміщення літньої кухні пошкоджено не було, двері вважала, що були замкнуті на навісний замок. За свідченнями потерпілої приміщення літньої кухні пристосовано як житло, усередені є ліжко, крісло, є опалення, газовий котел і в літній період кухня використовується і як житлове приміщення.

Допитана як свідок ОСОБА_14 суду показала, що є племінницею потерпілої ОСОБА_8 02 березня 2015 року пізно увечері близько 23 години, перебуваючи вдома у місті Тростянці отримала дзвінок від сусідів з с.Білка, проте, що до будинку її тітки ОСОБА_8 проникли невідомі, одразу зателефонувала у районний відділ міліції, повідомила про цей факт і на таксі невідкладно разом зі своєю мамою поїхала до місця події. Приїхавши до будинку по АДРЕСА_3 , біля домоволодіння вже стояли дільничний та сусіди у кількості близько п`яти осіб. Крім того, свідок повідомила на місці події був ОСОБА_6 , на руці якого була намотана тюль білого кольору з будинку, іншого обвинуваченого в той момент свідок не бачила, бо було темно. Свідок показала, що домогосподарство АДРЕСА_3 , яке належить її тітці, вона доглядає у її відсутність, часто буває у літній період. До 2 березня 2015 року, коли відбулось незаконне проникнення у цьому будинку була останній раз на початку 2015 року. Хвіртка до подвір`я не замикалась, у приміщенні літньої кухні перші двері закривались на защіпку, а інші двері замикались на навісний замок. Літня кухня була пристосована як житло, у приміщенні кухні є ліжко, проведено опалення, установлено газовий котел. Коли слідчий допустив до домоволодіння, побачила, що у дворі було повно снігу, оскільки давно там нікого не було, ніхто не прибирав сніг, під час огляду місця події виявила пошкодження вікон будинку у двох місцях, зокрема було розбито скло, на склі було сліди схожі на кров, шибки пошкоджені, у літній кухні пошкоджень не було виявлено. Свідок вказала, що навісний замок, на який зачинялась літня кухня був зігнутий.

Крім визнання обвинуваченими своєї вини, пояснень свідка ОСОБА_14 їх винність у скоєнні злочину підтверджується дослідженим в судовому засіданні:

- протоколом огляду місця події від 03.03.2015, який проведено у домогосподарстві АДРЕСА_3 , під час якого було вилучено слід взуття на гіпсовому виливу, слід пальця руки, змиви нашарування речовини темно-бурого кольору схожої на кров та контрольний змив;

- протоколом огляду гумових чобіт від 28.03.2015 року, які добровільно видав ОСОБА_5 ;

- висновком судової трасологічної експертизи від 08.04.2015 року № 41, відповідно до якого слід підошви взуття зафіксований на гіпсовому виливку при огляді місця події 03.03.2015 в АДРЕСА_3 залишений підошвою взуттям з таким же типом рельєфного малюнку, як і на підошві гумових чобіт належних ОСОБА_5 , слід придатний лише для встановлення групової належності;

- висновком судової дактилоскопічної експертизи від 07.04.2015 № 40, відповідно до якого слід пальця руки вилучений з внутрішньої рами вікна в кімнаті № НОМЕР_1 , залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_5 ;

- протоколами слідчого експерименту від 18.04.2015 року, проведеними окремо з обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у домоволодінні АДРЕСА_3 . За змістом протоколів обвинувачені продемонстрували обставини вчиненого ними злочину. Зокрема, обвинувачені під час слідчого експерименту вказали, що зайшли до домоволодіння через хвіртку, двері в літню кухню відчиняв ОСОБА_5 , який вказав, що спочатку відкрив вхідні двері літньої кухні, які не були зачинені і зайшов до коридору, а потім смикнув за ручку інші двері, які були не зачинені, і зайшов до приміщення літньої кухні, а за ним зайшов ОСОБА_6 , у якого була поранена рука.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведеною повністю.

Разом з тим, в обвинувальному акті указано, що обвинувачені проникли до приміщення літньої кухні шляхом відкриття навісного замку. Проте, указаний спосіб проникнення до приміщення літньої кухні не знайшов свого підтвердження доказами поданими стороною обвинувачення, що у свою чергу не впливає на кваліфікацію дій обвинувачених. Зокрема, обвинувачені в судовому засіданні вказали, що двері літньої кухні не були замкнені, навісний замок був відсутній, а до кухні вони проникли, вільно відкривши незачинені двері. Пояснення свідка ОСОБА_14 про те, що двері літньої кухні були замкнуті на навісний замок, і який вона побачила в день проникнення 02.03.2015 року зігнутим не узгоджуються з протоколом огляду місця події, в якому описано колір вхідних дверей до приміщення літньої кухні та їх знаходження у момент огляду у положенні «відчинено» без зазначення відомостей про наявність чи відсутність навісного замка чи слідів від нього на вхідних дверях. Обставини, зафіксовані у протоколах слідчого експерименту від 18.04.2015 також не підверджують спосіб проникнення до літньої кухні шляхом відкриття навісного замка. Крім того, в ході огляду місця події навісний замок не вилучався. Таким чином, враховуючи, що у домогосподарстві АДРЕСА_3 потерпіла та її племінниця ОСОБА_14 постійно не живуть, були відсутні тривалий час до 02 березня 2015 року, тобто до дня незаконного проникнення обвинувачених до вказаного домогосподарства, суд вважає, що факт відкриття навісного замку саме обвинуваченими при проникненні є недоведеним.

При кваліфікації дій обвинувачених суд виходить з таких мотивів.

Обвинуваченим інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України, тобто незаконного проникнення до житла особи, що порушило недоторканість житла громадян. Суд вважає зайвим у формулюванні обвинувачення ознаку «що порушило недоторканість житла громадян», оскільки така ознака згідно з частиною 1 статті 162 КК стосується інших дій, а тому її необхідно виключити з обвинувачення.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 1 статті 162 КК України, оскільки він своїми діями, які виразилися у незаконному проникненні до приміщення літньої кухні домогосподарства АДРЕСА_3 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , вчинив злочин - незаконне проникнення до житла особи.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за частиною 1 статті 162 КК України, оскільки він своїми діями, які виразилися у незаконному проникненні до приміщення літньої кухні домогосподарства АДРЕСА_3 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , вчинив злочин - незаконне проникнення до житла особи.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який належить до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинувачених, які вину свою визнали, ніде не працюють, за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебувають. Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 злочин вчинив не вперше, раніше був неодноразово судимий.

Як пом`якшуючі вину обставини суд відповідно до статті 66 КК України вважає щире каяття обвинувачений та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом не установлено.

Таким чином, суд, виходячи із засад, передбачених статтею 65 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , який вчинив злочин вперше, покарання у виді 1 року обмеження волі, а обвинуваченому ОСОБА_6 , враховуючи те, що він раніше судимий і на шлях виправлення не став, вчинив новий злочин, - у виді 2 років обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від реального відбування покарання у виді обмеження волі, встановивши їм іспитовий строк та поклавши на них обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 частини 1 частини 76 КК України, оскільки суд вважає, що їх виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства.

Відповідно до положень частини 3 статті 72 КК України покарання у вигляді штрафу, що призначено ОСОБА_6 за вироком Буринського районного суду Сумської області від 21.04.2011 року, складанню із покаранням у виді обмеження волі не підлягає, у зв`язку з чим зазначений вирок підлягає самостійному виконанню.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової трасологічної та судової дактилоскопічної експертизи слід стягнути з обвинувачених в рівних частинах.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Запобіжні заходи до обвинувачених не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-374, ст.ст. 392,395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_16 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_16 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі частини 3 статті 72 КК України вирок Буринського районного суду Сумської області від 21.04.2011 року підлягає самостійному виконанню.

Речові докази: марлевий тампон, марлевий тампон зі слідами темно-бурого кольору, сліди пальців рук, дактилокарту, заповнену на ім?я ОСОБА_5 залишити при матеріалах кримінального провадження; гумові чоботи, сліди взуття зафіксовані на гіпсовому виливку знищити.

Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 1228 (тисяча двісті двадцять вісім) грн. 80 коп., по 614 (шістсот чотирнадцять) грн. 40 копійок з кожного.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченим

Суддя ОСОБА_1