Справа № 362/6805/15-к
Провадження № 1-кп/362/317/15
ВИРОК
Іменем України
28.10.2015 року м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно,-
10.09.2015 року близько 22-ї години ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить його батьку ОСОБА_5 , маючи намір на таємне викрадення майна та реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись тим, що за ним не спостерігають, повторно скоїв крадіжку садових гіпсових статуеток у вигляді: «Гнома» вартістю 290 гривень, «Півня» вартістю 250 гривень, «Курки» вартістю 250 гривень.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди на суму 790 гривень.
Головуючим у кримінальному провадженні з`ясована думка учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та про порядок їх дослідження.
Прокурор не заперечував проти подальшого розгляду кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись вивченням доказів, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 .
Судом з`ясована думка всіх учасників судового провадження стосовно подальшого розгляду кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що 10.09.2015 року близько 22-ї години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він викрав з подвір`я свого батька по АДРЕСА_1 садові гіпсові статуетки у вигляді «Гнома», «Півня» та «Курки», які спочатку заніс в літню кухню, а наступного дня зранку продав їх в с. Данилівка, Васильківського району, Київської області знайомій по імені Люба за 30 гривень. У вчиненому щиро розкаявся, просить суд суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показів.
Прокурором в судовому засіданні надані наступні документи, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме:
-копія заяви про видачу паспорта на ОСОБА_4 , Додаток 1;
-вимога про судимість на ОСОБА_4 , з якої вбачається, що останній раніше судимий 24.09.2015 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області;
-характеристика з місця проживання на ОСОБА_4 посередня;
-довідки лікарів нарколога та психіатра на ОСОБА_4 , з яких вбачається, що останній на обліку у них не перебуває;
-розписка потерпілого ОСОБА_5 про те, що садові фігурки, які були викрадені, йому повернуті;
-вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.09.2015 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України встановлено іспитовий строк терміном 1 рік.
Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_4 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочину середньої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ГІБ МВС України ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.09.2015 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України встановлено іспитовий строк терміном 1 рік.
При призначенні покарання ОСОБА_4 необхідно застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, відповідно до якої за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими статті 72 цього Кодексу.
Суд враховує посередню характеристику на ОСОБА_4 за місцем його проживання, те, що він раніше не судимий, щире каяття, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а тому суд вважає за доцільним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, але з застосуванням ст. 75 КК України, оскільки майнова шкода завдана потерпілому ОСОБА_5 відшкодована, потерпілий немає претензій до свого сина обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжких наслідків від вчинення даного кримінального правопорушення не настало.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_4 буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановлені вироку не застосовує до ОСОБА_4 запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом часткового складання призначених покарань у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня постановлення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1