Справа № 601/1791/15-к
Провадження № 1-кс/601/462/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2015 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000482 від 15.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: на автомобіль «Мерседес Бенз Е320», д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , яким на даний час користується ОСОБА_4 , 1967 р.н., житель АДРЕСА_2 .

Клопотання мотивовано тим, що 15.07.2015 року в Кременецький РВ УМВС України в Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_6 , 1995 року народження, жителя АДРЕСА_3 , про те, що 13.07.2015 року біля 02 год. 30 хв. по вул. О.Лятуринської м. Кременець, Тернопільської області відбулася ДТП за участі ОСОБА_4 , 1967 р.н., жителя м. Кременець, вул. А.Підгірна, 9,, Тернопільської області, який керуючи автомобілем марки "Мерседес Бенз Е320" д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору здійснив наїзд на заявника. В результаті даної ДТП автомобіль "Мерседес Бенз Е320" зазнав механічних ушкоджень, а ОСОБА_6 із тілесними ушкодження потрапив в Кременецьку РКЛ.

За даним фактом 15 липня 2015 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

У клопотанні зазначено, що 30.07.2015 року слідчий суддя Кременецького районного суду виніс ухвалу про тимчасовий доступ до речей згідно якою надав тимчасовий доступ до речей, а саме: до автомобіля марки «Мерседес Бенз Е320», д.н.з. НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_5 .

В клопотанні вказано, що 05.08.2015 року працівниками ВДАІ Кременецького району виконано ухвалу Кременецького районного суду від 30.07.2015 року та вилучено автомобіль «Мерседес Бенз Е320», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено для зберігання на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області по вул. Драгоманова 5.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просить його задоволити, накласти арешт на вказаний у клопотанні автомобіль терміном на 20 днів, для проведення необхідних експертиз.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , у володінні якого перебував автомобіль в момент вчинення ДТП просить в задоволенні клопотання відмовити та пояснив, що дійсно порушив вимоги ПДР при паркуванні автомобіля, однак не визнає себе винним у вчиненні ДТП. Також пояснив, що коли він в ту ніч приїхав в лікарню, то потерпілому накладали шви на руку, він пропонував йому кошти для відшкодування витрат на придбання ліків, однак останній відмовився. Вважає, що потерпілий був у стані алкогольного сп`яніння, тому і не звертався в міліцію із заявою про ДТП за його участі протягом 3 днів. Просить у задоволенні клопотання відмовити, так як ОСОБА_6 не зазнав будь-яких тілесних ушкоджень, оскільки ОСОБА_4 цілу ніч був у лікарні і знає, що йому накладено лише три шви на руку. Машина знаходиться на штраф майданчику без будь-яких ушкоджень і будь-який момент ОСОБА_4 може надати доступ до автомобіля. Натомість транспортний засіб потерпілого не вилучався і питання про його арешт не вирішується .

Суд, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора та ОСОБА_4 , приходить до переконання про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається із змісту статті 170 КПК України не може бути прийнято ухвалу про арешт майна щодо осіб, які не є підозрюваними. А як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 володільцю транспортного засобу, який пропонується арештувати, підозри не пред`явлено.

Як вбачається із змісту статті 170 КПК України метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.

Як в самому клопотанні так і в судовому засіданні прокурором не наведено відомостей про розмір шкоди, завданої потерпілому внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також в матеріалах клопотання відсутні відомості про те, до якого саме ступеня тяжкості належать тілесні ушкодження, які отримав потерпілий і в зв`язку з чим.

При цьому суд враховує, що згідно ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У даному клопотанні слідчим не наведено жодних аргументованих доводів щодо наявності обставин визначених ч.3 ст. 132 КПК України, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Не наведено таких доводів і прокурором у судовому засіданні .

З огляду на наведене та керуючись статтями 167, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області, погодженого прокурором прокурора Кременецького району про арешт майна по кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 00000482 від 15.07.2015 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1