Справа № 1-27/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2010 року Кам'янський райсуд Черкаської області

в складі: головуючої судді Романової Н. Г.

при секретарі Ткачук Т. С.

за участю прокурора Іщенко Т. В.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, співмешкає, неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, не військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

04.10.1996 р. Печерським райсудом м. Києва за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі;

30.03.2000 р. Шевченківським райсудом м. Києва за ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89 КК України до з років позбавлення волі із конфіскацією майна;

22.04.2003 р. Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 30.12.2005 р. із Старобабанівської ВК № 92 Черкаської області за постановою Уманського міськрайсуду від 28.12.2005 р. умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 27 днів;

у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 13.10.2009 р. близько 19 год. в с. Райгород Камянського району Черкаської обл., діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність власних дій, маючи умисел на заволодіння чужим майном, перебуваючи в приміщенні будинку гр.. ОСОБА_1, що по вул. Ювілейній, 27, шляхом вільного доступу, таємно викрав належні останньому, гроші в сумі 450 грн., мобільний телефон «Самсунг-С160», б/в, вартістю 198 грн. 30 коп. з сім картою оператора МТС вартістю 25 грн. та вільними коштами на рахунку в сумі 35 грн., чим завдав потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 708 грн. 30 коп.

Допитаний під час досудового і судового слідства підсудний ОСОБА_2 свою вину в предявленому йому обвинуваченні визнав повністю і пояснив суду, що 13.10.2009 р. в приватних справах перебував в с. Райгород Камянського району Черкаської обл. та біля сільської ради зустрів ОСОБА_1, в якого раніше працював. В останнього попросив гроші та поїхав забрав речі у знайомих людей. Через деякий час поїхав до ОСОБА_1 додому, обідав у нього, а коли останній відлучився з будинку та у відсутність також його батька, перебуваючи в приміщенні будинку, викрав з-під подушки 450 грн. та мобільний телефон «Самсунг», пізніше повернув потерпілому ОСОБА_1 викрадений телефон, відшкодував 485 грн. матеріальних збитків і 500 грн. моральної шкоди, а всього 985 грн.. Згідний з доказами наведеними в обвинувальному висновку, в скоєному щиро кається.

На підставі ч. 3 ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом підсудного та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу підсудного. Проти цього не заперечували учасники судового розгляду.

Суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаного злочину доведена повністю.

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно.

2

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, особу підсудного, який за місцем свого проживання характеризується посередньо (характеристика на а. с. 42); не перебуває на обліку в Камянській ЦРЛ у лікаря нарколога та психіатра (а.с. 41).

В якості помякшуючих покарання обставин підсудному ОСОБА_2 суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування збитків потерпілому ОСОБА_1 В якості обставини обтяжуючої покарання підсудному суд враховує рецидив злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_2 вчетверте засуджується за крадіжку майна, має непогашену судимість, знову скоїв аналогічний злочин, тобто твердо став на шлях скоєння аналогічних злочинів, не виправдав довіря суду та висновків для себе не зробив, обставину обтяжуючу покарання рецедив злочину; не займається суспільно-корисливою працею, обставини помякшуючі покарання, думку потерпілого по справі, який не наполягав на суворому покаранні підсудного, суд вважає, що його виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів можливі тільки при призначенні йому покарання у вигляді арешту.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за заподіяну шкоду в результаті вчинення злочину на суму 985 грн. суд залишає без розгляду, так як підсудним шкода відшкодована в повному обємі і претензій до нього потерпілий не має.

Суд вважає необхідним стягнути з підсудного на користь НДЕКЦ ГУМВС України в Черкаській обл. витрати по проведенню товарознавчої експертизи в сумі 150 грн. 24 коп.

Згідно ст. 81 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 місяців арешту.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 залишити без змін утримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з 07 травня 2010 р.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ ГУМВС України в Черкаській обл. код 25574009, МФО 854018, рах. 0037, банк одержувача УДК в Черкаській обл. витрати по проведенню товарознавчої експертизи в сумі 150 грн. 24 коп.

Речові докази: мобільний телефон «Самсунг-С160», що згідно письмової розписки на а.с. 29 знаходиться у потерпілого ОСОБА_1 залишити йому за належністю.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку через Кам'янський райсуд, а засудженим ОСОБА_2, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя