Болехівський міський суд Івано-Франківської області
Справа №1-38/2010
ПОСТАНОВА іменем України

10 листопада 2010 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді Поляниці М.М. секретаря судового засідання Барабані В.М. за участю: представника державного обвинувачення прокурора Чекан Н.М. підсудного ОСОБА_1 захисника-адвоката ОСОБА_2 потерпілого ОСОБА_3 представника потерпілого адвоката Маков'як СІ розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, на утриманні 1 дитина, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, обраний запобіжний захід підписка про не виїзд, у вчиненні злочинів передбачених ч.І ст. 122 КК України,

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 умисно заподіяв середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження які не є небезпечні для життя в момент заподіяння тобто вчинив злочин передбачений ч.І ст. 122 КК України.

Злочини скоїв при таких обставинах.

ОСОБА_1 05 квітня 2010 року біля 0030 год. перебуваючи в кімнаті будинку по вул. Лисовицькій 97 в м. Болехові затіяв суперечку з потерпілим своїм батьком ОСОБА_5 В ході конфлікту підсудний передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків зіштовхнув потерпілого зі шкодів внаслідок чого останній отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та пояснив наступне. У нього виник конфлікт з батьком через з маму. Про те, що може завдати потерпілому тілесні ушкодження не думав. Щиро розкаюється у вчиненому, з батьком примирилися, заподіяну шкоду відшкодував у добровільному порядку, просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий суду показав, що під час конфлікту, який виник між ним та його сином 5 квітня 2010 року, останній завдав йому середньої тяжкості тілесні ушкодження. На даний час з підсудним примирилися, останній відшкодував завдану шкоду, від цивільного позову відмовляється, Не заперечує проти закриття справи за зміною обстановки.

Під час судового розгляду підсудний заявив письмове клопотання, про недоцільність дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину, оскільки він не оспорює фактичні обставини справи, цивільний позов відшкодував під час судового розгляду. Щиро розкаюються у вчиненому, просять суворо не карати.

Прокурор, потерпілий не заперечили проти проведення скороченого судового слідства. Учасникам процесу роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд вислухавши думку учасників процесу, переконавшись, що підсудний та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, що відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позиції визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

При таких обставинах суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні злочинів передбаченого ч.І ст.122 КК України повністю доведеною. Підставами для такого висновку служать наступні об'єктивні дані. Підсудний визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину. Постановою про порушення кримінальної справи від 18.05.2010 року(а.с.І), підтверджується, що кримінальна справа порушена стосовно ОСОБА_1 по факту умисного нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 за ознаками злочину передбаченого ч.І ст.122

КК України. Згідно акту судово-медичного обстеження за № 105 від 14.05.2010 р. у потерпілого ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, синець на верхній повіці правого ока, забій з травматичним набряком м'яких тканин та синцем на обличчі зліва, садно в ділянці носа, синці на верхніх кінцівках та зовнішній поверхні грудної клітки зліва, перелом 9-10 ребер зліва зі зміщенням. Перелом 9-10 ребер зліва зі зміщенням відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що викликали тривалий розлад здоров'я і не є небезпечними для життя в момент спричинення (а.с.26-29).

При таких обставинах суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні злочину повністю доведеною, а його протиправні дії правильно кваліфіковані органом досудового слідства, за ч.І ст. 122 КК України, як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Підсудний ОСОБА_1 щиро розкаюється у вчиненому, просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, а справу закрити.

Таким чином, оцінивши вказані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що досудовим слідством дана правильна правова оцінка дій підсудного за ч.І ст.122 КК України, оскільки він умисно заподіяв середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження які не є небезпечні для життя в момент заподіяння.

Під час розгляду справи підсудний заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності в зв'язку із зміною обстановки, а саме що він примирився з потерпілим -своїм батьком, у добровільному порядку відшкодував заподіяну шкоду, усвідомлює свою неправомірну поведінку, щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву в якій не заперечує проти закриття кримінальної справи, заподіяна шкода йому відшкодована, примирився з підсудним.

Суд, заслухавши думку прокурора, підсудного, потерпілого, які не заперечили щодо задоволення такого клопотання, приходить до висновку, що ОСОБА_1 яка вчинив злочин, передбачений ч.іст. 122 КК України, слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв'язку із зміною обстановки згідно вимогам ст.48 КК України, а провадження в справі закрити.

Відповідно до ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Умовами для звільнення від кримінальної відповідальності у зв'язку із зміною обстановки є те, що злочин, який вчинив підсудний згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, підсудний ОСОБА_1 є особою, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку у психіатричному диспансері не перебуває (а.с.83-85). Має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.81). Підсудний примирився з потерпілим, добровільно відшкодував заподіяну шкоду.

Суд вважає, що при наявності вказаних вище підстав притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності є недоцільним в умовах певних змін обстановки, що настали на час судового розгляду справи, і пов'язана з особою підсудного, який правильно та об'єктивно оцінив свою поведінку після вчинення злочину, примирився з потерпілим, у добровільному порядку усунув заподіяну шкоду. Такі зміни у його особистості доводять про факт виправлення підсудного ОСОБА_1 і свідчать про втрату ним, як особою суспільної небезпеки та вірогідність не вчинення злочинів у майбутньому.

Речових доказів по справі не має.

Заявлений прокурором цивільний позов слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, ст.48 КК України та керуючись ст.ст.7. 248 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого частиною 1 ст.122 Кримінального кодексу України у зв'язку зі зміною обстановки на підставі ст. 48 КК України.

Провадження в справі закрити.

Обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_1 - підписку про невиїзд - скасувати. Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд протягом семи діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції.

Суддя М.М.Поляниця