П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.08.2015 Справа №607/13852/15-к

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі подання Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області про продовження адміністративного нагляду відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого, на утриманні якого перебуває малолітня дитина, раніше засудженого, 06.04.2004 року, за ст. 257, 263 ч.1 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
Начальник Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області звернувся з поданням про продовження адміністративного нагляду відносно громадянина ОСОБА_2 , посилаючись на те, що останній 25.02.2011 року, після відбуття терміну покарання. Звільнився з Сокальської ВК №47 Львівської області, прибув до обраного місця проживання в м. Тернопіль, та був поставлений на облік в Тернопільському МВ УМВС України в Тернопільській області. Після звільнення гр. ОСОБА_2 зарекомендував себе з негативної сторони, на шлях виправлення не став, вів антигромадський спосіб життя, порушував адміністративне законодавство.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 19 серпня 2014р. відносно ОСОБА_2 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік та встановлено перелік обмежень, зокрема: заборону виходу з дому (квартири) про місцю проживання (реєстрації) з 23.00 години до 06.00 години, та обов`язок реєструватися 2 рази на місяць (2-й, 4-й четвер місяця) з 19.00 до 20.00 години в службовому кабінеті дільничного інспектора міліції.

Проте, як зазначає в поданні керівник Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, перебуваючи під адміністративним наглядом ОСОБА_2 своєї поведінки не змінив, на шлях виправлення не став, порушував громадський порядок і встановленні обмеження адміністративного нагляду.

Встановлено, що ОСОБА_2 двічі, 14.10.2014 року та 15.04.2015 року притягувався Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області до адміністративної відповідальності за ст. 187 КУпАП у зв`язку з неявкою на відмітку до службового кабінету дільничного інспектора міліції.

Вирішуючи питання продовження ОСОБА_2 адміністративний нагляд суд зазначає таке.

Згідно частини другої статті шостої Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі, у разі, коли є підстава вважати, що особа, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, залишається небезпечною для
суспільства, адміністративний нагляд за поданням відповідного органу внутрішніх справ може бути продовжено у визначеному цим Законом порядку кожного разу ще на шість місяців, але не більше терміну, передбаченого законом для погашення або зняття судимості.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, та певні протоколи до неї, і ця обставина з огляду на приписи ч.1 ст. 9 Конституції України, Закону України від 29.06.2004 року «Про міжнародні договори» свідчить про обов`язковість застосування національними судами України норм Конвенції.
До сфери застосування статті 5 Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на свободу та особисту недоторканість», відноситься будь яка форма позбавлення свободи.
Як зазначив ЕСПЛ у рішенні в справі «Де Вілде, Оммс, і Версип проти Бельгії» від 18.06.1971 року, це право є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції.
Тому Суд насамперед засовує, чи відповідає Конвенції сам національний закон і, зокрема, чи відповідають їй загальні принципи, які сформульовані в ньому чи випливають з нього. Зокрема загальний принцип юридичної визначеності, який, в тому числі, передбачає якість закону», вимагаючи від закону відповідності принципові верховенства права ця ідея пронизує всі статті Конвенції. При цьому «якість закону» означає, що у випадку, коли національний закон передбачає можливість позбавлення свободи, такий закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь який ризик свавілля (рішення ЕСПЛ у справах «Худойров проти Росії» від 08.11.2005 року, «Єчюс проти Литви» від 31.07.2000 року, «Барановський проти Польщі» від 28.03.2000 року, «Амур проти Франції» від 25.06.1996 року, а також «Солдатенко проти України» від 23.10.2008 року).
В судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснив, що не вважає себе суспільно небезпечним, оскільки з моменту встановлення судом адміннагляду жодного разу не порушував громадського порядку та спокою громадян, не веде антисоціального способу життя, а навпаки влаштувався на постійну роботу, є одруженим та виховує малолітню дитину. З приводу неявки на відмітку до ДІМ суду пояснив, що 09.10.2014 року день народження його дружини, що стверджується копією свідоцтва про шлюб від 20.10.2012 року, й цього дня він не зміг залишити гостей, котрі прийшли її привітати в вечірню пору доби, а з приводу 09 квітня 2015 року суд пояснив, що того дня затримався на роботі, котра є його джерелом існування.

Зміст частини другої ст. 6 ЗУ Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі містить єдиний критерій продовження встановленого відносно особи адміністративного нагляду її суспільна небезпека, відтак ця норма є оціночною, тобто юридично невизначеною і непередбачуваною для особи, щодо якої зроблено подання про продовження нагляду.

Аналізуючи докази в їх сукупності суд зауважує, що вчинені ОСОБА_2 адмінправопорушення в жовтні 2014 року та квітні 2015 року є суспільно шкідливими діяннями, котрі, однак, не можуть свідчити про його ( ОСОБА_2 ) суспільну небезпечність, оскільки жодних належних та допустимих доказів порушення останнім громадського порядку та спокою громадян, ведення антисоціального способу життя в матеріалах справи відсутні навпаки судом встановлено, що на вихованні у ОСОБА_2 є малолітня дитина, син ОСОБА_3 , 2013 року народження, й ОСОБА_2 має укладений трудовий договір від 12.02.2015 року про працевлаштування столяром верстатником. (договір зареєстровано в в Заліщицькому відділення Чортківської ОДПІ 12.02.2015 року).

З цієї ж причини суд критично оцінює надану ОСОБА_2 характеристику ДІМ від 06.08.2015 року де констатовано факти порушення останнім громадського порядку та спокою громадян, ведення антисоціального способу життя, однак не зазначено доказів, якими вони підтверджуються.

Також суду не надано жодних доказів заподіяння будь яким особам шкоди зі сторони ОСОБА_2 на протязі встановленого йому річного строку адміністративного нагляду.

Відтак суд не вважає необхідним забезпечення додаткового державного втручання в право на свободу ОСОБА_2 , а саме обмежувати останнього в виході з дому з 22.00 до 06.00 години та покладання зобов`язання реєстрації 2 (два) рази на місяць (2-й, 4-й четвер місяця) з 19 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. в службовому кабінеті дільничного інспектора міліції, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 6 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі, суд -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні подання начальника Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області про продовження адміністративного нагляду відносно громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Копію даної постанови направити до Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційного скарги протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1