Кримінальне провадження № 1-кп/760/1039/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2015 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008323 від 29 серпня 2015 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 11.06.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 будучи раніше судимим, 11 червня 2015 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, перебуваючи на іспитовому строку, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин.
Так, він 28.08.2015 року приблизно о 21.20 годин, перебуваючи на другому поверсі паркувального майданчику ТРЦ «Більшовик», що знаходиться по вул. Вадима Гетьмана, 6 в м.Києві, помітив в салоні автомобіля марки «Subaru», д.н.з. НОМЕР_1 , планшет марки «Apple» у шкіряному чохлі марки «Capdase», який належить ОСОБА_6 та вирішив таємно викрасти дане майно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом подолання перешкод, а саме: розбиття заднього скла вищевказаного автомобіля, із заднього сидіння салону автомобіля таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 а саме: планшет марки «Apple», вартістю 10000 гривень, який був у шкіряному чохлі марки «Capdase», вартістю 600 гривень.
Після цього, утримуючи при собі вищевказане викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 10600 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України.
Потерпілим в кримінальному провадженні є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,зареєстрована та проживаюча за адресою АДРЕСА_2 , якій внаслідок протиправних дій обвинуваченого завдано матеріальної шкоди у розмірі 10 600 гривень, яка відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаявся та суду повідомив, що 28.08.2015 року перебуваючи на паркувальному майданчику ТРЦ «Більшовик», що знаходиться за адресою вул. В. Гетьмана, 6 в м.Києві, помітив в салоні автомобіля марки «Subaru», д.н.з. НОМЕР_1 , планшет марки «Apple».У цей момент у нього виник умисел на крадіжку, який він реалізував розбивши заднє скло автомобіля та викрав планшет.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведеною, оскільки він таємно викрав чуже майно, вчинивши корисливий злочин повторно.

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, раніше судимого, такого, що під час іспитового строку повторно вчинив корисливий злочин, маючого на утриманні малолітню дитину 2007 р.н., що є інвалідом з дитинства, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання в судовому засіданні не встановлено.

Разом з тим, визначаючи міру покарання, суд також враховує ознаку, що характеризує обвинуваченого, а саме: будучи засудженим Шевченківським районним судом м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, після призначення судом покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, ОСОБА_5 правильних висновків для себе не зробив, вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статях 71,72 цього кодексу.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7, у разі коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробовуванням і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 349, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ст. 71, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2015 р. до покарання за даним вироком та визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді одного року та одного місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 у рахувати з 28 серпня 2015 р., зарахувавши в строк відбуття покарання за даним вироком строк досудового тримання під вартою та строк його затримання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Речові докази: планшет марки «Apple» та чохол марки «Capdase»- залишити у володінні та користуванні ОСОБА_7 ; диск з відеозаписом подій залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1