В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.09.2015 Справа №607/2397/15-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши провадження стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Голотки Підволочиського району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого водієм ТзОВ «Агробізнес», раніше не судимого, жителя АДРЕСА_1 , про обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України, -
встановив:
ОСОБА_6 2 жовтня 2014 року приблизно в 5 год., керуючи технічно справним автомобілем «ЗИЛ 130», реєстраційний номер НОМЕР_1 їхав проїзною частиною автомобільної дороги М-12 «Стрий - Тернопіль -Кіровоград - Знам`янка» у напрямку до м.Тернополя. На 167 м. вказаної автодороги, що поблизу с. Ангелівка у Тернопільському районі Тернопільської області ОСОБА_6 , в порушення вимог п.п.2.3. (б, д), 1.10 (в частині визначення поняття «дорожня обстановка» та виконання його вимог), 10.1., 11-3. та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху(далі ПДР) був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і не переконавшись, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху вліво, перетнув суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки та виїхав на смугу зустрічного руху, виїзд на яку можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку чають перевагу. У цей час назустріч автомобілю «ЗИЛ 130», смугою свого напрямку рухався автомобіль «VOLKSWAGEN Transporter», р.н. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_4 . Створивши своїми діями, які не відповідали вищевказаним вимогам ПДР України небезпеку для руху та позбавивши себе та інших учасників дорожнього руху можливості уникнення ДТП, так як ні зниження швидкості, ні зупинка автомобіля VOLKSWAGEN Transporter», не виключала б можливості зіткнення, водій ОСОБА_6 рухаючись смутою зустрічного руху, допустив зіткнення керованого автомобіля із автомобілем «VOLKSWAGEN Transporter», які в первинний момент контактувати своїми передніми лівими частинами. Внаслідок викладеного і в порушення вимог ч.1 п. 1.5. ПДР водій ОСОБА_6 , який не повинен створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, створив такі умови, що стали причиною дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шийного відділу хребта з розривом зчленування між 5-м та 6-м шийними хребцями, з крововиливами у речовину та під оболонки спинного мозку; закритої черепно-мозкової травми з крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку; уламкового перелому правої виличної кістки, крововиливу у м`які тканини; чисельних саден, синців та ран голови, саден передніх поверхонь колінних суглобів, які за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення відносяться до категорії тяжких, і від яких настала її смерть на місці пригоди; ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у виді забиття головного мозку важкого ступеня з численними вогнищами його ураження та субарахноїдальним (під м`яку мозкову оболонку) крововиливом; рани лівої половини підборіддя «до 5см» з нерівними краями; закритої травми грудей у виді переломів 6 і 7-го лівих ребер з явищами забиття легень та серця; закритих уламкових переломів лівих плечової та ліктьової кісток, що супроводжувалися ураженням лівого променевого нерва; множинних саден тильної поверхні лівої кисті, лівих колінного суглоба та гомілки, які за ознакою небезпеки для життя в момент їх виникнення та перебігу належать до тяжких.
Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п.1.5. ч. 1, 1.10. (в частині визначення поняття «дорожня обстановка» та виконання його вимог), 2.3. (б, д), 10.1., 11.3. та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) ПДР перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, спричиненням смерті ОСОБА_7 та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
В судовому засіданні ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.
Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорювалися. Суд постановив ухвалу допитати лише обвинуваченого.
В суді ОСОБА_6 показав, що 2 жовтня 2014 року приблизно в 5 год. він керував технічно справним автомобілем «ЗИЛ 130», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким їхав проїзною частиною автомобільної дороги М-12 «Стрий - Тернопіль -Кіровоград - Знам`янка» у напрямку до м.Тернополя. На 167 м. вказаної автодороги, що поблизу с.Ангелівка у Тернопільському районі Тернопільської області він не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху змінив напрямок руху вліво, перетнув суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки і виїхав на смугу зустрічного руху. У цей час назустріч смугою свого напрямку рухався автомобіль «VOLKSWAGEN Transporter», р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 . З його вини відбулося зіткнення керованого ним автомобіля з автомобілем «VOLKSWAGEN Transporter». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження від яких настала її смерть на місці пригоди. ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження.
За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. Його дії кваліфіковано вірно.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік і те, що він раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття, сприяння судовому розгляду, відшкодування шкоди потерпілому, заяву потерпілого у якій він просить суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі, і те, що у нього на утриманні двоє неповнолітніх дітей, син ОСОБА_8 є інвалідом.
Суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_6 і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.2 ст.286 у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.
З врахуванням обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_6 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і вважає за доцільне, відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк і покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.
Старшим прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 заявлено цивільні позови до ОСОБА_6 про стягнення з нього на користь Фінансового управління Тернопільської міської ради 10032 грн. 63 коп. витрат на лікування ОСОБА_4 та на користь Підволочиської районної ради 5268 грн. 42 коп. витрат на лікування ОСОБА_4 .
Обвинувачений позови визнав, тому їх необхідно задовольнити.
Керуючись статтями 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 України та призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк два роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання або роботи; періодично з`являтися в кримінальну-виконавчу інспекцію для реєстрації.
Позови прокурора задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Фінансового управління Тернопільської міської ради 10032 грн. 63 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Підволочиської районної ради 5268 грн. 42 коп.
Стягнути ОСОБА_6 в користь держави 2828 грн. 54 коп. витрат пов`язаних із залученням експертів.
Скасувати арешт на автомобіль «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_9 від 6.10.2014 року.
Скасувати арешт на автомобіль «ЗИЛ 130» р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ТОВ «Агробізнес», накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_10 від 8.10.2014 року.
Повернути ТОВ «Агробізнес», с.Острів вул.Промислова, 7«а» Тернопільського району Тернопільської області автомобіль «ЗИЛ 130» р.н. НОМЕР_1 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.
Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченим.
Головуючий суддя ОСОБА_1