Справа № 500/4357/15-к
Провадження № 1-кп/500/389/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі матеріали кримінального провадження № 0001644 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Тузли Татарбунарського району Одеської області, громадянки України, українки, освіта середня, заміжня, не працює, інвалід 1 групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджена,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України,

В С Т А Н О В И В:
13 червня 2015 року приблизно о 15.30 годині обвинувачена ОСОБА_4 , знаходячись в коридорі відділення нефрології КП «Дунайської басейнової лікарні на водному транспорті», що розташована по вул. Железнякова, 182/1 в м.Ізмаїлі Одеської області, маючи намір на погрозу вбивством, підійшла до потерпілої ОСОБА_5 , приставила ніж до її живота та сказала їй, що якщо вона не перестане розповсюджувати про неї неправдиву інформацію, то вона її вб`є, після чого ОСОБА_5 реально сприйняла погрозу та злякалась за своє життя. Незаконні дії ОСОБА_4 були припинені працівниками вищезазначеної лікарні. Своїми діями вона скоїла злочин, передбачений ч.1 ст.129 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні винною себе фактично визнала та пояснила, що знає потерпілу 6-7 років. В зв`язку зі станом здоров`я проходить процедуру гемодіалізу в Дунайській басейновій лікарні, потерпіла працює там санітаркою. Того дня вона прийшла на гемодіаліз, ОСОБА_6 міряла їй тиск, в цей час зайшла ОСОБА_7 та почала її обзивати через те, що вона її обговорювала та сказала, що знає це зі слів ОСОБА_8 . Протягом 3 годин тривала процедура гемодіалізу. Після закінчення процедури вона вийшла, побачила ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які шепотілися. Вона зайшла в кофейню випити кави, оскільки їй було погано, взяла зі столу кухонний ніж, вийшла в коридор, зіштовхнулася з ОСОБА_8 , притисла її до стіни та сказала їй, що приб`є її, якщо та не закриє рота. Вона хотіла налякати ОСОБА_8 , зігнути руку з ножем вона не могла, оскільки рука була перев`язана після гемодіалізу. Після цього вона потерпілу відпустила та знову пішла в кофейню, ніхто її від потерпілої не відтягував. Окрім них в коридорі були ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , до них ніхто не підходив.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого їй злочину, окрім визнання нею своєї провини, підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні, а саме:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_5 про те, що обвинувачену знала по роботі. 13 червня вона була на зміні, обвинувачена накинулась на неї з ножем та почала погрожувати їй вбивством. Вони почали боротися, вона не висловлювалася нецензурно в бік обвинуваченої. Побоювалася, що ОСОБА_12 її вб`є і тільки притримувала руку ОСОБА_12 з ножем, не даючи їй можливості її вдарити. Прибігла ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , вона почала і їм теж погрожувати ножем. Вона боялася вдарити обвинувачену, щоб та її не зарізала. Обвинувачена вину свою не визнає, і навіть не попросила у неї пробачення.

- поясненнями свідка ОСОБА_13 про те, що вона працює техніком у відділі гемодіалізу, ОСОБА_12 знає як пацієнтку. ОСОБА_8 колега по роботі. 13 червня приблизно о 15.30 годині вона працювала в залі гемодіалізу. Архіпова покликала ОСОБА_6 та вона вийшла за нею, побачила, що ОСОБА_12 та ОСОБА_8 боролися. ОСОБА_12 тримала ОСОБА_8 ззаду за шию однією рукою, вони намагалися їх розняти. ОСОБА_6 підійшла до ОСОБА_12 , а вона до ОСОБА_8 . У ОСОБА_12 в правій руці був ніж, вона приклала його до тіла потерпілої. Була сварка, потім ОСОБА_12 опустила ніж та відпустила ОСОБА_8 . Коли рознімали, була вона, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вона намагалася відтягнути ОСОБА_8 . Також в коридорі був лікар Косюга, він участі ніякої не брав.

- поясненнями свідка ОСОБА_9 про те, що вона працює медсестрою в Дунайській басейновій лікарні. З ОСОБА_12 в жодних відносинах не перебувала. Чоловік ОСОБА_12 робив у неї вдома ремонт та вона з`ясовувала відносини з ним з приводу зіпсованих матеріалів, з нею вона відносини не з`ясовувала. Все сталося 13 червня приблизно о 15.30 годині після того, як ОСОБА_12 провели процедуру гемодіалізу. Вона не бачила, як ОСОБА_12 напала на ОСОБА_8 , вона сиділа на посту, почула, як ОСОБА_8 питала «Що ти робиш?», вона вийшла, побачила, як ОСОБА_12 тримала потерпілу за шию, дуже довго її тримала та не відпускала. Потім ОСОБА_12 направила ніж на неї та почала нецензурно висловлюватися. ОСОБА_12 казала, що вона хвора та їй за це нічого не буде та сказала, що й надалі так буде робити. Вона покликала ОСОБА_6 , за нею вийшла ОСОБА_14 . ОСОБА_14 схопила ОСОБА_12 за одну руку, ОСОБА_6 за іншу, а ОСОБА_8 відтягнули в бік.

- поясненнями свідка ОСОБА_10 про те, що вона працює медичною сестрою, знає обвинувачену як пацієнтку. З ОСОБА_8 вони були співробітниками, ні з ким у сварці не перебуває. ОСОБА_12 знаходиться на гемодіалізі більше 6 років. Після цієї процедури погіршується психічний стан пацієнта, що може призвести до неадекватних дій. ОСОБА_12 та її чоловік робили ремонт у Архіпової, вона протягом півроку виплачувала їм суму за ремонт, на цьому ґрунті у них виник конфлікт. В даній ситуації конфлікт спровокувала ОСОБА_7 . ОСОБА_12 прийшла на діаліз вже у збудженому стані, вона сказала їй не звертати уваги. Архіпова не є медичною сестрою гемодіалізного відділу, вона покинула свій пост та почала ходити за ОСОБА_12 . Вона почула крики, вийшла та побачила, що ОСОБА_12 сварилася, вона забрала її на діаліз, після процедури ОСОБА_12 була занадто спокійна. Початку конфлікту вона не бачила. Її покликала ОСОБА_7 , аби заспокоїти ОСОБА_12 , вона вийшла та побачила ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , у ОСОБА_12 був ніж, вона стояла позаду ОСОБА_8 та тримала ніж у правій руці, рука була опущена. Вона почала умовляти ОСОБА_12 віддати ніж. В коридорі також був лікар та ОСОБА_7 . ОСОБА_12 була в неадекватному стані. Вона почала заспокоювати ОСОБА_8 , в тої була істерика. Окрім неї, ніхто їх не рознімав.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано досудовим розслідуванням за ч.1 ст.129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер вчинених нею дій, вчинення злочину вперше, визнання своєї провини, позитивну характеристику, стан здоров`я обвинуваченої, а тому вважає можливим застосувати до неї ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст.368,370-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, та призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк один рік.

Речові докази кухонний металевий ніж з пластмасовою рукояткою чорного кольору знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1