справа №176/1699/15-к
провадження №1-в/176/322/15
УХВАЛА
06 серпня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ЖВК №26 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду, під час дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції, під час трансляції із Жовтоводської виправної колонії №26, клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні свої клопотання підтримав, просив умовно-достроково його звільнити від подальшого відбування покарання.

Представник Жовтоводської виправної колонії №26 та прокурор в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання засудженого, мотивуючи тим, що за період відбування покарання засуджений не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, покладено ряд обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.08.2014 року вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2014 року скасовано. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, з призначенням покарання за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці, за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці. Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.04.2014 року стосовно ОСОБА_5 виконувати самостійно. В іншій частині вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.06.2014 року залишено без змін.

Засуджений ОСОБА_5 з 06.10.214 року відбуває покарання у Жовтоводській виправній колонії №26.

Судом встановлено, що станом на 06.08.2015 року засуджений відбув 2/3 частини покарання, невідбутий строк становить 2 місяці 21 день.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

З метою з`ясування даних про особу засудженого в ході судового засідання, судом вивчено документи, що знаходяться в особовій справі засудженого та відображають процес відбування ним покарання і процес становлення на шлях виправлення, заслухано пояснення засудженого та представника адміністрації Жовтоводської виправної колонії №26.

Згідно особової справи на засудженого вбачається, що ОСОБА_5 в місцях попереднього ув`язнення утримувався з 15.09.2014 року. Під час тримання в УВП №3 режим утримання не порушував, заохочень та стягнень не мав.

З 06.10.2014 року відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії №26, за період відбування покарання в зазначеній установі зарекомендував себе негативно. Заохочень не має, мав два стягнення: 15.12.2014 року догана за спробу передати заборонені речі до приміщення ДПК та арештного дому правами начальника відділення; 25.12.2014 року 4 доби ДІЗО за відмову від відбування покарання, слідувати до відділення, правами начальника ЖВК №26. Є порушником режиму утримання.

Станом на день розгляду клопотання засудженого зазначені стягнення погашені за плином часу.

На виробництві установи засуджений не працевлаштований.

18.05.2015 року, на засіданні комісії по розгляду справ умовно-дострокового звільнення засуджених, ОСОБА_5 відмовлено як такому, що не довів свого виправлення.

Дійсно, в силу вимог ст.134 КВК України, всі накладені на засудженого ОСОБА_5 стягнення погашені за плином часу, і останній вважається таким, що не має стягнень.

В той же час, на думку суду, поведінка засудженого протягом періоду, коли останній притягувався до дисциплінарної відповідальності, свідчить про те, що він не довів своє виправлення, оскільки все ж таки зразкової поведінки та сумлінного ставлення до праці в поведінці засудженого суд не вбачає. Засуджений взагалі не працевлаштований в колонії.

Суд вважає за необхідне зазначити те, що сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку тощо, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

З матеріалів особової справи на засудженого вбачається, що останній участі в програмах диференційованого вихованого впливу не приймає, суспільно-корисну активність не виявляє.

Суд приходить до неупередженого та об`єктивного переконання, що засуджений ОСОБА_5 хоч і має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокове звільнення, проте на довів суду, що заслуговує на таке звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 7 днів до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя