Ухвала
іменем україни
23 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула у судовому засіданні касаційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 грудня 2015 року про відмову у відкритті апеляційного провадження щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року затверджено угоду про визнання винуватості від 27 березня 2015 року між прокурором прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_5 та засудженою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.

Не погодившись з вказаним вироком перший заступник прокурора Львівської області, подав апеляційну скаргу в якій просив вирок районного суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 30 грудня 2015 року відмовлено у відкритті провадження по апеляційній скарзі першого заступника прокурора Львівської області, так як вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості від 27 березня 2015 р. між прокурором та засудженою ОСОБА_4 був оскаржений першим заступником прокурора не з тих підстав які передбачені п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

У касаційні скарзі перший заступник прокурора Львівської області просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, оскільки, вважає, що зазначена ухвала не відповідає вимогам ст. 419 КПК України та підлягаю скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам статті 427 КПК України, доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 213 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до правопорушень невеликої тяжкості.

А, згідно з положеннями частини 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Вироком Франківського районного суду м. Львова області від 07 жовтня 2015 року затверджено угоду про визнання винуватості від 27 березня 2015 р. між прокурором прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_5 та засудженою ОСОБА_4 у кримінальному правопорушенні передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України і яке відноситься до правопорушень невеликої тяжкості, з призначенням покарання в межах санкції ч. 1 ст. 213 КК України.

Відповідно до п. 2 ч.4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та засудженою ОСОБА_4 може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Як вбачається з долученої до касаційної скарги копії ухвали апеляційного суду прокурору було відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, так як вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та засудженою ОСОБА_4 був оскаржений прокурором поза межами його повноважень, тобто не з тих підстав які передбачені п.2 ч. 4 ст. 394 КПК України. Порушення ч. 4 ст. 469 КПК України, відсутні.
Згідно до вимог ч. 6 ст. 399 КПК України ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
Проте, з касаційної скарги та наданої до неї копії ухвали апеляційного суду вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, оскільки, прокурором порушено вимоги п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме: він не має права на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції ухваленого на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та засудженою ОСОБА_4 , при відсутності порушень частини 4 ст. 469 КПК України.
Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції вважає, що апеляційний суд відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляцією прокурора діяв відповідно до вимог процесуального закону, а тому не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора та вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою першого заступника прокурора Львівської області на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 грудня 2015 року про відмову у відкритті апеляційного провадженнящодо ОСОБА_4

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3