Справа № 442/4241/15-к
Провадження №1-кс/442/904/2015
У Х В А Л А

"22" червня 2015 р. м. Дрогобич

Слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дрогобичі клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене старшим прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Воля Боронецька Самбірського району Львівської області, українцю, громадянину України, неодруженому, з середньою освітою, безробітному, проживаючому в АДРЕСА_1 , раніше засудженому 27 червня 2008 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням зі старшим прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0001067, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 , будучи засудженим 27 червня 2008 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, та з 25 жовтня 2008 року, під час відбуття даного покарання в Дрогобицькій ВК №40, на шлях виправлення не став, а знову скоїв злочин.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що після призначення йому покарання згідно вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, 25 жовтня 2008 року прибув для відбуття даного покарання до кінцевого терміну 28 серпня 2015 року у Дрогобицьку ВК №40, що по вул. Трускавецькій, 77, в м. Дрогобичі Львівської області. Відбуваючи дане покарання, ОСОБА_5 був ознайомлений із режимом утримання в місцях позбавлення волі, і зокрема, з особливостями відбуття покарання у Дрогобицькій ВК №40, однак, до праці ставився незадовільно, неодноразово і систематично порушував режим утримання, за що неодноразово був підданий накладенню стягнень з боку адміністрації ДВК №40. За скоєння на протязі 2007-2015 років 36-ти різноманітних порушень режиму утримання, ОСОБА_5 був підданий накладенню на нього 36-ти дисциплінарних стягнень, з них 7 разів поміщався в ДІЗО, а саме: 16.04.2009 року - за зберігання заборонених предметів; 03.06.2010 року - за відмову від робіт по благоустрою; 12.08.2010 року - за невиконання команди «Відбій»; 30.09.2010 року - за самовільне залишення строю та нетактовну поведінку; 14.03.2014 року - за зберігання заборонених предметів; 26.12.2014 року - за створення конфліктної ситуації; 13.03.2015 року - за порушення розпорядку дня. Два рази переводився в карцер, а саме: 07.08.2007 року - за невиконання команди «Відбій»; 25.12.2007 року - за зберігання заборонених предметів. Чотири рази переводився в ГЖТ, а саме: 13.10.2009 року - за зберігання заборонених предметів (мобільний телефон) терміном на 2 місяці; 29.07.2010 року - за невиконання команди «Підйом» терміном на 1 місяць; 27.03.2014 року - за порушення розпорядку дня терміном на 1 місяць; 09.04.2015 року - за виготовлення та зберігання браги терміном на 1 місяць.

Після того, ОСОБА_5 , на протязі менше одного року після закінчення стягнення у вигляді утримання в ПКТ та ДІЗО, належних для себе висновків із проведеної з ним профілактичної роботи не зробив, та будучи ознайомлений із правами і обов`язками посадових осіб ДВК №40, вчинив злісну непокору представникам адміністрації даної установи. Так, ОСОБА_5 , 27 травня 2015 року о 09 год. 45 хв. був попереджений начальником дільниці посиленого контролю Дрогобицької ВК №40 старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 , що у відповідності з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України та згідно графіку виводу засуджених ДВК №40 на роботи по прибиранню ДПК на травень 2015 року, затвердженого начальником Дрогобицької виправної колонії №40 підполковником внутрішньої служби ОСОБА_9 , він повинен був виконувати такі роботи 27 травня 2015 року і не пред`явив в той час будь-яких поважних причин, що перешкоджають йому у виконанні цих робіт.

27 травня 2015 року о 09 год. 45 хв. ОСОБА_5 , після пред`явлення йому представником адміністрації ДВК №40 старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 конкретної законної вимоги - отримати спецінвентар і приступити до прибирання камери №2 ДПК, умисно, з метою вчинення непокори адміністрації місць позбавлення волі, відкрито і неодноразово відмовлявся виконати цю вимогу, в тому числі в демонстративній формі, тобто, в присутності інших працівників чергового наряду та засуджених ДВК №40, та у зухвалій формі, тобто вказуючи, що прибирання камери №2 ДПК принижує його чоловічу гідність, усвідомлюючи в той же час, що така робота в законному порядку була йому приписана згідно графіка виконання робіт засудженими у ДВК №40 в травні 2015 року, вказана посадова особа має право пред`являти вимогу виконання ним даної роботи, він сам згідно Закону був зобов`язаний виконати дану роботу, він, враховуючи всі об`єктивні та суб`єктивні обставини, міг у даний час виконати вказану роботу, про що, зокрема, свідчить довідка медичної частини начальника медичної служби від 27 травня 2015 року про те, що за станом здоров`я ОСОБА_5 може залучатися до робіт по благоустрою на території установи.

Допитаний, як підозрюваний, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, давати показання відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

На підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення слідчим надано письмові докази, зібрані у кримінальному провадженні, а саме: довідку про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 від 27.05.2015 року; показання свідка ОСОБА_10 від 29.05.2015 року; свідка ОСОБА_11 від 29.05.2015 року; свідка ОСОБА_12 від 29.05.2015 року; свідка ОСОБА_13 від 29.05.2015 року; свідка ОСОБА_14 від 29.05.2015 року та свідка ОСОБА_8 від 29.05.2015 року.

Зазначає, що у діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст.391 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину під час відбування покарання, а проведення слідчих дій на території виправного закладу не є можливим, відповідно до ст. 90 КВК України, у порядку, встановленому КПК України, засуджений при необхідності провадження слідчих дій у справі про злочин, вчинений цією ж особою, за який вона не була засуджена, може бути тимчасово залишена в слідчому ізоляторі, або переведена до слідчого ізолятора, старший слідчий ОСОБА_4 просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні слідчий підтримав подане ним клопотання з підстав та мотивів, викладених у ньому. Доповнив, що у слідства є також підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків, які ще не допитані в ході досудового розслідування, зокрема, є необхідність у допиті неатестованих (цивільних) працівників установи. Крім цього, на його думку, ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, оскільки останній за час відбування покарання в установі злісно порушує режимні вимоги та неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності. У вищевказаному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій, що є неможливим на території виправного закладу, а тому є необхідність переведення засудженого ОСОБА_5 в СІЗО. Просить дане клопотання задоволити.

Прокурор у судовому засіданні висловила думку щодо задоволення даного клопотання, зокрема, з тих підстав, що слідчим подано достатню кількість письмових доказів на доведення обгрунтованості підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 . Зокрема, слідчим допитано неатестованих працівників установи, про що надано протоколи їх допиту в якості свідків. Однак, є необхідність ще допитати інших засуджених, які були очевидцями згаданої події, з якими підозрюваний ОСОБА_5 перебуває у тісних соціальних зв`язках. Тому, переконана, що останній, перебуваючи у ДВК №40, може впливати на вказаних свідків, у зв`язку з чим є необхідність ізолювати його від таких зв`язків. Одночасно вказала, що є достатньо підстав вважати, що він може продовжувати злочинну діяльність, перебуваючи у згаданій установі виконання покарань. Просить клопотання слідчого задоволити.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення поданого слідчим клопотання та пояснив, що усі письмові докази є сфальсифікованими, оскільки він не відмовлявся виконувати вимогу адміністрації установи щодо прибирання. Така вимога дійсно була йому поставлена, однак, він погано себе почував, і лише просив надати йому адвоката, так як не розумів значення статей кримінального кодексу, які йому роз`яснював начальник ДПК. Вважає, що адміністрація установи ставилася до нього упереджено, а огляд фельдшером чи лікарем у згаданий день щодо нього не здійснювався.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечила щодо застосування ОСОБА_5 у згаданому кримінальному провадженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у письмових запереченнях. Пояснила, що, на її погляд, слідчим чи прокурором не доведено наявність ризиків, зокрема, щодо можливості впливу засудженим ОСОБА_5 на свідків. Доповнила, що залишається незрозумілим неможливість забезпечення відсутності такого впливу у виправній колонії. Вважає, що переведення ОСОБА_5 в СІЗО жодним чином не пов`язує усунення його впливу на засуджених, з якими він перебуває у міцному зв`язку. Зазначила, що відповідно до ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , так як останній підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання менше трьох років. А зазначена стаття вказує на те, що в даному випадку можливе застосування такого запобіжного заходу, виключно у разі, якщо прокурор доведе, що перебуваючи на волі, така особа переховувалась від органу досудового розслідування чи суду. Крім цього, звертає увагу на те, що засудженому ОСОБА_5 до повного відбуття покарання залишилось два місяці, а тому, зважаючи на те, що останній не погоджується з пред`явленою підозрою, йому недоцільно б було зашкодити самому собі. Ставить під сумнів письмові докази, надані слідчим, зокрема, протоколи допиту свідків, вважаючи їх сфальсифікованими та заперечує щодо обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 . З наведених підстав просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, доводи старшого слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 , враховуючи думку прокурора, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, зазначені у п.п.1-3 цієї частини.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення за ст.391 КК України, що стверджується доданими до клопотання доказами. Зокрема, наявність обґрунтованої підозри доводиться показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 від 29.05.2015 року, довідками з медичної частини Дрогобицької ВК №40 на засудженого ОСОБА_5 від 27.05.2015 року, а також довідкою про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 від 27.05.2015 року.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показав, що з 1999 року працює у медичній частині ДВК-40, а з 2009 року начальником медичної частини даної установи. 27.05.2015 року ним видано довідки на засудженого ОСОБА_5 про те, що останній на «Д»-обліку у лікаря-психіатра медичної частини установи не перебуває, і про те, що станом на 9.30 год 27.05.2015 року до робіт по благоустрою на території установи, які не пов`язані з важким фізичним навантаженням, залучатись може. Вказані довідки були видані на підставі заключення фельдшера вказаної медичної частини. 27.05.2015 року, за результатами огляду ОСОБА_5 , фельдшером було зроблено відповідний запис у медичній особовій картці засудженого. Такий огляд проводиться у присутності щонайменше однієї особи атестованого працівника установи. Усі скарги засуджених на стан здоров`я, які поступають, вклеюються у медичну особову картку. Фельдшер щодня проводить огляд засуджених, після чого, у разі необхідності, робить відповідний запис у медичній картці останніх. Вищевказані довідки були видані на запит оперативного відділу установи, в якому не зазначалась мета отримання довідки.

У судовому засіданні оглянуто медичну особову картку засудженого ОСОБА_5 , у якій 27.05.2015 року фельдшером зроблено відповідний запис про стан здоров`я засудженого.

Свідок ОСОБА_15 при огляді медичної картки засудженого ОСОБА_5 пояснив, що 27.05.2015 року в останнього скарг не було. Згідно виписки стаціонарного хворого ОСОБА_5 , яка долучена до медичної картки, вбачається, що такий виписаний за стаціонарного лікування 12.05.2015 року, відсутні будь-які застереження чи рекомендації щодо амбулаторного чи стаціонарного лікування.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги письмові докази, надані слідчим, які у слідчого судді немає підстав піддавати сумніву, а заперечення підозрюваного та його захисту не доводяться належними та беззаперечними доказами, вважаю, що слідчим та прокурором доведена обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України.

Крім цього, беручи до уваги характеризуючі дані на засудженого ОСОБА_5 , викладені в письмовій характеристиці від 27.05.2015 року, а також довідку по особовій справі №218-м-08, приходжу до висновку про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що засуджений ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Зокрема, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, впливати на свідків, які ще не допитані в ході досудового розслідування, може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ст. 90 КВК України, у порядку, встановленому КПК України, засуджений при необхідності провадження слідчих дій у справі про злочин, вчинений цією ж особою, за який вона не була засуджена, може бути тимчасово залишена в слідчому ізоляторі або переведена до слідчого ізолятора.

Відтак, з огляду на вищенаведене та згідно з п. 2 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до ОСОБА_5 , оскільки останній раніше судимий, який підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, прокурором доведено наявність підстав, передбачених ст.177 КПК України, а також підозрюваний, який відбуває покарання у виправній колонії, може перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи особу підозрюваного, який раніше засуджений за інший злочин та на даний час відбуває покарання в Дрогобицькій ВК № 40, при відбуванні покарання систематично порушував режим утримання, підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, враховуючи його стан здоров`я, вважаю, що до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній відбуває покарання у місцях позбавлення волі; в судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також необхідність провадження слідчих дій, які неможливо провести на території виправного закладу.

Строк дії ухвали визначити - шістдесят днів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 182 - 184, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя,
ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України в Львівській області ОСОБА_4 , погоджене старшим прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 задоволити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з 14 год. 45 хв. 22.06.2015 року.

Строк дії ухвали до 14 год 45 хв 21.08.2015року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на начальника Дрогобицької ВК №40.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення їй ухвали.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті.

Слідча суддя ОСОБА_1