Справа № 739/669/15-к Номер провадження 1-кп/739/57/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2015 року м. Новгород-Сіверський

Чернігівської області
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі головуючого у судовому засіданні судді - ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області кримінальне провадження, відомості про яке 09.02.2015 року внесено до ЄР ДР за №0000058, за висунутим

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Чернігів, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , проживаючому в АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з повною загальною середньою освітою, одруженому (маючому на утриманні двох малолітніх дітей), раніше судимому: 03.09.2013 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ст.121 ч.1 КК України до 5-ти років позбавлення волі (на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців) обвинуваченням у вчиненні передбаченого ст. 307 ч.2 КК України кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в:
У квітні 2015 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшло об`єднанекримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , за висунутим обвинуваченням у вчиненні передбачених ст.307 ч.2 КК України кримінальних правопорушень.

В ході судового провадження, 02 жовтня 2015 року прокурором констатовано встановлення факту провокування та підбурювання ОСОБА_5 на вчинення збуту наркотичної речовини, з метою подальшого викриття злочину, змінено обвинувачення (обсяг раніше висунутого обвинувачення зменшено, шляхом виключення з обвинувачення раніше інкримінованого епізоду збуту наркотичної речовини 09.03.2015 року) та складено обвинувальний акт, у якому ОСОБА_5 інкриміновано вчинення передбаченого ст.307 ч.2 КК України кримінального правопорушення, зокрема, обвинувачено у тому, що : «20.02.2015 о 15 год. 44 хв., ОСОБА_5 , знаходячись у житловому будинку ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , у другій кімнаті, на печі виявив у паперовому згортку подрібнену наркотичну речовину рослинного походження, яку восени 2014 року придбала, а потім шляхом підсушування та перетирання виготовила і зберігала особа, щодо якої здійснюється окреме кримінальне провадження.
Переслідуючи мету незаконного придбання наркотичного засобу, як для власного вживання так і з метою збуту, ОСОБА_5 дістав з печі вказаний паперовий згорток з наркотичною речовиною, та у період часу з 15 год. 45 хв. до 15 год. 48 хв. 20.02.2015, знаходячись у другій кімнаті зазначеного будинку, шляхом куріння вжив частину цієї наркотичної речовини, одночасно пригостивши нею громадянина під вигаданими даними « ОСОБА_8 », який добровільно виконував постанову від 13.02,2015 про проведення оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_5 , винесену заступником прокурора Новгород-Сіверського району Чернігівської області.
У подальшому, 20.02.2015 о 15 год. 49 хв., ОСОБА_5 , знаходячись у будинку ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи мету збуту наркотичного засобу, безоплатно збув у паперовому згортку решту зазначеної вище наркотичної речовини рослинного походження «МиколаєнкуВ.В.».
Цього ж дня, 20.02.2015 придбана « ОСОБА_8 » подрібнена речовина рослинного походження у паперовому згортку, була у нього вилучена працівниками Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області, і згідно висновку експерта №272(х) від 21.02.2015, вона є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - каннабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,352 г.».
Аналізуючи та оцінюючи досліджені докази суд дійшов беззастережного висновку, що стороною кримінального провадження з боку обвинувачення не доведено винуватість ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ст.307 ч.2 КК України кримінального правопорушення, а інкримінований обвинуваченому ОСОБА_5 факт передачі 20.02.2015 року наркотичної речовини громадянину ОСОБА_9 є наслідком провокування та підбурювання ОСОБА_5 на вчинення злочину збуту наркотичної речовини. До такого висновку суд дійшов після аналізу всіх досліджених в ході судового провадження доказів у їх сукупності, зокрема:
обвинувачений ОСОБА_5 не визначився з питанням визнання або невизнання своє вини у вчиненні передбаченого ст.307 ч.2 КК України кримінального правопорушення. При цьому не заперечував факту передачі наркотичного засобу своєму «товаришу» на ім`я « ОСОБА_10 », але вважає передачу наркотичного засобу наслідком провокації працівників міліції та умовляння ОСОБА_10 , з яким він знайомий майже три роки. На протязі яких вони разом неодноразово вживали наркотичні засоби шляхом куріння. Останнім часом ОСОБА_10 неодноразово приходив до нього з алкогольними напоями, вони вживали алкоголь, наркотичні засоби. В цей час ОСОБА_10 постійно пропонував продати йому наркотичний засіб, але він, ОСОБА_5 , кожного разу відмовлявся та повідомляв ОСОБА_10 про те, що «таким не займається». ОСОБА_10 приходив як самостійно, так і зі своєю дружиною, яка теж іноді разом з ними вживала наркотичний засіб. 20.02.2015 року ОСОБА_9 знову прийшов до будинку бабусі ОСОБА_11 та приніс горілку. Під час вживання принесеного ОСОБА_10 алкоголю та наркотичного засобу ОСОБА_9 неодноразово пропонував йому, ОСОБА_5 , продати коноплю, але він відмовлявся. І лише згодом, на пропозицію ОСОБА_9 відсипати коноплі погодився та відсипав частину коноплі.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 показав, що у лютому 2015 року він виконував постанову про проведення оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_5 .. З ОСОБА_5 вони давні знайомі, деякий час проживали фактично по сусідству в с. Леньків Новгород-Сіверського району Чернігівської області та часто спілкувалися. Під час спілкування іноді вживали наркотичні засоби шляхом куріння.Зазвичай це відбувалося в будинку бабусі їх спільного знайомого ОСОБА_11 , до якого він приходив і разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 .
Ще приблизно за два місці до участі у проведенні оперативної закупки, за вказівкою співробітника Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_13 , він як особисто так і разом із співмешканкою ходив до ОСОБА_5 з метою отримання інформації про можливу наявність наркотичної речовини за місцем проживання ОСОБА_5 , місця її зберігання в разі наявності та можливого бажання ОСОБА_14 продати наркотичну речовину. Коли на пропозицію співробітників міліції він вперше прийшов до ОСОБА_14 , вони разом шляхом куріння вживали наркотичний засіб, але продати наркотичний засіб ОСОБА_5 відмовлявся.
Про наявність наркотичного засобу у ОСОБА_5 він повідомив ОСОБА_13 , з яким він знайомий певний час і якого називає «батею» або «кадетом», для конспірації. Наступного разу, присутні разом з ОСОБА_13 співробітники міліції вдягли на нього, ОСОБА_9 , куртку та светр із вмонтованою відеокамерою. Саме ці куртку та светр із вмонтованою відеокамерою надягали на нього коли він через деякий час, у лютому 2015 року, приймав участь у проведенні закупки наркотичного засобу у ОСОБА_5 .. Вони знову з ОСОБА_5 вживали наркотичний засіб. Всі події що відбувалися було знято вмонтованою відеокамерою, яку вилучили співробітники міліції після його повернення в обумовлене місце. Другий раз ОСОБА_5 також відмовився продавати наркотичний засіб. Разом із пропозицією «сходити» до ОСОБА_5 з метою з`ясування можливого бажання ОСОБА_5 продати наркотичний засіб, ОСОБА_13 або давав горілку, або гроші на її придбання, для спільного з ОСОБА_5 вживання для «розслаблення» під час розмов, які мали містити пропозицію щодо продажу наркотичного засобу.
Крім цього показав, що йому не подобалися неодноразові пропозиції ОСОБА_13 ходити до ОСОБА_5 , про що він особисто повідомляв ОСОБА_13 , який кожного разу казав, що це «останній раз». З ОСОБА_13 він та його співмешканка знайомі вже певний час. Іноді співмешканка звертається до ОСОБА_13 за допомогою щодо владнання сімейних сварок. У таких випадках ОСОБА_13 телефонував йому і вимагав налагодження сімейних стосунків та припинення зловживання алкоголем.
20.02.2015 року він виконував постанову про проведення оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_5 .. Для того щоб «увійти у довіру ОСОБА_5 » і щоб «все вийшло» він ще до участі у проведенні оперативної закупки наркотичного засобу передавав ОСОБА_5 , через ОСОБА_11 , пакунок з половою відходами від коноплі, але при цьому казав, що передає «гарний» наркотичний засіб. А його співмешканка, коли була присутня під час спілкування із ОСОБА_5 та вживання наркотичного засобу шляхом куріння, іноді навіть «імітувала» вживання, шляхом куріння, наркотичного засобу разом з ними.
Коли під`їздили до с.Леньків від ОСОБА_13 , в салоні автомобіля та у присутності інших співробітників міліції, для можливого придбання одної коробки коноплі, він отримав 100 гривень однією купюрою. У нього з собою було 0,7 літра алкоголю. Обставини отримання від ОСОБА_5 20.02.2015 року коноплі він смутно пам`ятає, але пам`ятає, що коли ОСОБА_5 вдруге відмовився продати коноплю, він попросив «дати п`ятку на хід ноги» та сказав, що це він «дасть як брату». Після чого ОСОБА_5 відсипав частину коноплі у пакунок та передав йому, а він знову запропонував взяти хоча б скільки грошей «на похмілля». Але ОСОБА_5 знову відмовився брати гроші. Пакунок з переданою ОСОБА_5 речовиною він, ОСОБА_9 , передав ОСОБА_13 після повернення в обумовлене місце біля с.Леньків Новгород-Сіверського району Чернігівської області. ОСОБА_13 забрав пакунок, розпитав що і як відбувалося. Після чого його та співмешканку підвезли до саду біля с.Лісконоги, ОСОБА_13 сказав: «До зв`язку» і вони із співмешканкою пішли додому. У райвідділ міліції він не їздив. Участь своєї співмешканки у проведенні оперативної закупки наркотичного засобу пояснив бажанням співмешканки взяти участі у проведенні оперативної закупки.
Після передачі наркотичного засобу співробітникам міліції його ніхто не допитував, ніяких протоколів він не підписував. Після надання прокурором для ознайомлення протоколу допиту особи з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_8 » ОСОБА_9 категорично заперечував наявність свого підпису на документі.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 показав, що з дитинства товаришує з ОСОБА_5 .. Іноді вони разом вживали наркотичний засіб коноплю, яку він, ОСОБА_11 знайшов на лугу. Також разом з ними наркотичний засіб вживав і їх товариш на ім`я « ОСОБА_10 », який або самостійно, або разом із співмешканкою на ім`я « ОСОБА_15 » неодноразово приходив до них. Одного разу ОСОБА_10 дав йому пакунок з коноплею, просив передати її ОСОБА_5 та повідомити, що наркотичний засіб ОСОБА_5 передав саме він - ОСОБА_10 . Але він особисто викурив коноплю, а ОСОБА_5 нічого не сказав.
Допитаний в якості свідка співробітник Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_13 не спростовував покази ОСОБА_9 , а лише показав, що внаслідок «текучки по роботі» він не пам`ятає «як там було».

Свідок ОСОБА_16 показав, що він в якості понятого був присутній у той час, коли особі надавалися 100 гривень для закупки наркотичного засобу. У вечірній час того ж дня він також був присутнім в якості понятого, коли вилучався наркотичний засіб. При цьому повідомив, що обидва рази до кабінету він заходив разом з ОСОБА_13 , а другий понятий вже був у кабінеті.

Свідок ОСОБА_17 дав діаметрально протилежні покази, у порівнянні з показами ОСОБА_16 , щодо обставин своєї участі у якості понятого. При цьому описав другого понятого як особу плотної статури, русявого. У той час коли ОСОБА_16 має чорняве волосся та є особою худорлявої статури. Також ОСОБА_17 категорично наполягав на тому, що особі було вручено 100 гривень однією купюрою. Огляд особи та грошей не проводився. Походження у особи, якій вранці було вручено 100 гривень, наркотичного засобу йому не відомо. Без окулярів він погано бачить, тому підписані ним протоколи йому були зачитані.

У нього бракувало вільного часу, тому він казав: «Мужики, давайте швиденько і я пішов».

Зібрані під час досудового розслідування та дослідженні в ході судового провадження матеріали свідчать про те, що ОСОБА_5 не займався збутом наркотичних засобів, а лише періодично вживав наркотичні засоби, які незаконно зберігала інша особа, яку засуджено за ст. 309 КК України. Але його знайомий ОСОБА_9 , співпрацюючи з міліцією, неодноразово просив ОСОБА_5 продати йому наркотичний засіб, на що ОСОБА_5 кожного разу відмовлявся. І зрештою, після спільного вживання алкогольних напоїв, які приніс ОСОБА_9 та вживання наркотичного засобу, ОСОБА_5 , відмовляючись отримувати кошти за наркотичний засіб, погодився та на прохання ОСОБА_9 безоплатно передав ОСОБА_9 частину належної іншій особі наркотичної речовини.
Для провокації вчинення ОСОБА_5 злочину працівники міліції через підставних осіб (правові підстави участі співмешканки ОСОБА_9 ОСОБА_12 взагалі незрозумілі, хоча вона постійно підтримувала телефонний зв`язок та давала поради або вказівки ОСОБА_9 щодо його дій у проведенні оперативної закупки наркотичної речовини. Факт участі ОСОБА_12 не зафіксовано жодним процесуальним документом) фактично сприяли вчиненню ОСОБА_5 злочину та чинили певний тиск на ОСОБА_9 , який висловлював своє незадоволення неодноразовими пропозиціями співробітників міліції ходити до ОСОБА_5 з метою досягнення домовленості на продаж наркотичної речовини. Отже, працівники міліції не обмежилися пасивним розслідуванням справи, а вчинили такий вплив на ОСОБА_5 , щоб змусити його вчинити злочин (який за інших умов не було би вчинено), щоб можна було встановити факт вчинення злочину та зібрати необхідні докази.

В ході судового провадження заява обвинуваченого про те, що докази було отримано шляхом провокації з боку працівників міліції була детально розглянута судом. При цьому судом не отримано доказів на підтвердження наявності достатньої інформації щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення злочину, як не отримано і конкретних доказах, які би свідчили про те, що було зроблено перші кроки з метою вчинення злочину, за який особа в подальшому постане перед судом. Натомість встановлено вчинені з порушенням конституційних прав ОСОБА_5 працівниками міліції дії, спрямовані на отримання такої інформації ( ОСОБА_9 співпрацюючи з міліцією не санкціоновано застосовував спеціальні засоби відеонагляду, якими його забезпечували працівники міліції відправляючи ОСОБА_9 до будинку за місцем проживання ОСОБА_5 , з метою отримання згоди на продаж наркотичної речовини).

Поведінка ОСОБА_9 , який співпрацював з міліцією, навіть при проведенні санкціонованих дій не була пасивною. Про активну поведінку ОСОБА_9 свідчить взяття ініціативи у зверненні до ОСОБА_5 , повторні пропозиції після відмови продати наркотичний засіб, вчинення спрямованих на доведення ОСОБА_5 до стану сп`яніння дій та наполегливі пропозиції при цьому продати наркотичну речовину.

Відповідно до положень статті 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий розгляд його справи. Загальний зміст цього принципу зводиться до того, що суспільні інтереси не можуть виправдовувати використання доказів, що отримані внаслідок провокації правоохоронних органів. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини такі докази визнаються недопустимими.
Також і згідно припису ст.271 ч.3 КПК України під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людинизаборона підбурювання поширюється як на працівників міліції, так і на осіб, що діють по їх вказівці.

Більш того, судом встановлено, що відомості Акту від 20.02.2015 року огляду покупця, помітки грошових купюр та вручення їх покупцеві - не відповідають дійсним обставина, оскільки обидві вказані у протоколі в якості понятих особи вказали, що грошові кошти не оглядалися. Жодна з вказаної в якості понятого особа не вказувала на проведення огляду покупця, ОСОБА_17 вказав на те, що гроші видавалися однією банкнотою номіналом 100 гривень. А ОСОБА_9 категорично наполягав на тому, що 100 гривень для закупки наркотичної речовини 20.02.2015 року він отримав від ОСОБА_13 в салоні автомобіля біля с.Леньків Новгород-Сіверського району Чернігівської області.
Також за умови коли обидва поняті (колишні співробітники Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області ( ОСОБА_17 відпрацював близько 30 років, а ОСОБА_16 близько трьох років), які певний період часу одночасно працювали в Новгород-Сіверському РВ УМВС України в Чернігівській області) дають діаметрально протилежні покази щодо фактичних обставин своєї участі в якості понятих, ОСОБА_17 дає опис особи понятого ОСОБА_16 як особи плотної статури, русявого - у той час коли ОСОБА_16 має чорняве волосся та є особою худорлявої статури, а ОСОБА_9 категорично вказує на факт передачі отриманого 20.02.2015 року від ОСОБА_5 наркотичного засобу працівникам міліції саме біля с.Леньків Новгород-Сіверського району Чернігівської області та заперечує свою присутність у приміщенні Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області 20.02.2015 року суд вважає, що відомості Протоколу огляду місця події від 20.02.2015 року не відповідають дійсним обставинам передачі ОСОБА_9 отриманого 20.02.2015 року від ОСОБА_5 наркотичного засобу працівникам міліції.

За таких обставин Акт від 20.02.2015 року огляду покупця, помітки грошових купюр та вручення їх покупцеві та Протокол огляду місця події від 20.02.2015 року суд визнає недопустимими доказами у даному кримінальному провадженні.

Інші докази на які посилається сторона обвинувачення як на докази винуватості ОСОБА_5 , зокрема: постанова №15 т від 13.02.2015 року про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, протокол про результати аудіо відео контролю за вчиненням злочину (відповідно до практики Європейського суду з прав людини сам протокол закупки - не доказ, справа «Худобін проти Росії»), протокол обшуку житлового будинку ОСОБА_7 , висновки комплексних експертиз № 231,364 від 27.03.2015 року, речові докази, висновок експерта № 272 від 21.02.2015 року ( відповідно до висновку експерта предметом експертного дослідження була рослинна речовина у паперовому згортку, що вилучена 20.02.2015 року протоколом ОМП у гр.« ОСОБА_8 ». Вказаний протокол ОМП визнаний судом недопустимим доказом), покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та інші жодним чином не доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ст.307 ч.2 КК України кримінального правопорушення.
На підстав аналізу вищевикладених доказів та враховуючи практику Європейського суду з прав людини (справи «Веселов та інші проти Росії», «Банніков проти Росії», «Раманаускас проти Литви»,«Тексейра де Кастро проти Португалії» «Балтінс проти Латвії») суд дійшов беззастережно висновку про недоведеність того, що в діянні ОСОБА_5 є склад передбаченого ст.307 ч.2 КК України кримінального правопорушення. А за таких обставин, відповідно до припису ст.373 КПК України, ухвалюється виправдувальний вирок.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 необхідно вважати продовженим до набрання вирком законної сили.
Накладений на майно ОСОБА_5 арешт необхідно зняти після набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 271 ч.3, 284, 368-371, 373, 374, 100, 124 КПК України, суд
П Р И С У Д И В:

ОСОБА_5 за висунутим обвинуваченням у вчинені передбаченого ст. 307 ч.2 КК України кримінального правопорушення визнати невинуватим та виправдати.
Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили:
вилучену наркотичну речовину та пристрій для її куріння, «бульбулятор» - знищити;
дерев`яний човен та ключ від нього залишити в розпорядженні власника за належністю;
камуфляжні штани повернути ОСОБА_11 за належністю;
DVD диски - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Накладений на майно ОСОБА_5 арешт зняти після набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати: витрати на проведення експертиз - здійснити за рахунок коштів Державного бюджету України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 вважати продовженим до набрання вирком законної сили.
Протягом 30 днів з дня проголошення на вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області, через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий у судовому засіданні,
суддя Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області: ОСОБА_1