Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/5177/13-к
Провадження № 1-кп/553/30/2014
У Х В А Л А
Іменем України

22.01.2014м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,
розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 31.01.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.364 КК України , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 , ч.3 ст.311 КК України, ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.364 КК України, ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.3 ст. 364 КК України, ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 364 КК України, ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст. 311 КК України, ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 311 КК України, ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310 КК України, ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст. 310 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Ленінському районному суді м. Полтави знаходиться кримінальне провадження №0000017 від 31.01.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.364 КК України, ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 , ч.3 ст.311 КК України, ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.364 КК України, ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.3 ст. 364 КК України, ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 364 КК України, ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст. 311 КК України, ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 311 КК України, ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310 КК України, ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст. 310 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_21 заявив клопотання про часткове скасування арешту майна, в якому просить винести ухвалу, якою частково скасувати арешти, накладені: 14.02.2013 року, а саме в частині арешту грошових коштів в сумі 8800 гривень та 41046 гривень, які належать ОСОБА_33 ; 28.03.2013 року, а саме в частині арешту нерухомого майна, а саме гаражу № НОМЕР_1 в кооперативі «Автогаражний колектив Калина - 2», який розташований по вул. Чураївни в м. Полтава та належить ОСОБА_34 .
При цьому, в cвоєму клопотанні обвинувачений ОСОБА_21 посилається на те, що 12 лютого 2013 року до суду звернувся начальник відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_35 з клопотанням про накладення арешту на його майно, серед якого було: вилучені під час обшуку 11.02.2013 року за місцем його проживання грошові кошти в сумі 8800 гривень, та вилучений під час обшуку 11.02.2013 року його автомобіль «Infiniti» та грошові кошти в сумі 41046 гривень.
14 лютого 2013 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава ОСОБА_36 було винесено ухвалу, якою задоволено клопотання начальника відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_35 та накладено арешт на його майно, а зокрема грошові кошти в сумі 8800 гривень та 41046 гривень.
А тому, обвинувачений ОСОБА_21 вважає, що арешт на грошові кошти в сумі 8800 гривень та 41046 гривень було накладено не обґрунтовано та в порушення вимог ст.ст.170, 171, 172, 173 КПК України, ст.41 Конституції України.
Тому, обвинувачений вважає, що в даному випадку було порушено вимоги ст.170 та ч.2 ст.167 КПК України, оскільки судом було фактично накладено арешт на грошові кошти в сумі 8800 гривень та 41046 гривень, які йому не належать, а належать його дружині, громадянці ОСОБА_33 . Вказані грошові кошти не були засобами чи знаряддями для вчинення кримінального правопорушення, не є набутими в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходами від них. В клопотанні про накладення арешту на майно, а в подальшому і в матеріалах кримінального провадження відсутні належні та достатні докази того, що вказані грошові кошти були здобуті злочинним шляхом.
В той же час, як вказує обвинувачений ОСОБА_21 , проведеним досудовим розслідуванням по даному кримінальному провадженню було доведено саме належність грошових коштів його дружині ОСОБА_33 , оскільки: його дружина є приватним підприємцем, що підтверджується відповідними свідоцтвами. Крім того, 4 грудня 2012 року його дружина ОСОБА_33 продала належний їй на підставі паспорту прив`язки, виданого управлінням з питань містобудування та архітектури - торгівельний павільйон, що розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі - продажу від 4 грудня 2012 року та відповідними документами. В результаті купівлі продажу ОСОБА_33 отримала кошти в сумі 58000 грн. (п`ятдесят вісім тисяч гривень 00 коп. )
Тому, як зазначив обвинувачений у своєму клопотанні, в свою чергу, він будь-якого відношення до даного павільйону та договору купівлі - продажу, а відтак і отриманих грошових коштів - не має.
Кошти, які були вилучені під час обшуків 11.02.2013 року - і є саме тими грошима, які отримала його дружина ОСОБА_33 від продажу торгівельного павільйону. Фактично вилученням даних коштів його сім`я, а саме дружина та двоє малолітніх дітей були залишені без засобів існування.
В ст.41 Конституції України зазначено, що «Право приватної власності є непорушним».
Відповідно до ст. 170 ч.3 КПК України арешт може бути накладений на нерухоме майно, гроші, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого.
Вказані грошові кошти у його власності не перебували, належать громадянці ОСОБА_33 , яка не має ніякого відношення до інкримінованих йому злочинів, а також не несе цивільної відповідальності за його дії.
Окрім цього, 25.03.2013 року слідчий в ОВС прокуратури в Полтавській області ОСОБА_37 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яким він користувався, а саме: гараж № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Автогаражний колектив Калина-2», що розташований по вул. Чураївни в м. Полтава. ( Т.6 а.с.86-88 )
28 березня 2013 року слідчим-суддею Октябрського районного суду м. Полтава ОСОБА_36 було винесено ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС прокуратури в Полтавській області ОСОБА_37 та накладено арешт на вище вказаний гараж № НОМЕР_1 .
В даному випадку була порушена ст.41 Конституції України, де зазначено, що «Право приватної власності є непорушним». Відповідно до корінця ордера №114 від 5.06.2009 року даний гараж № НОМЕР_1 належить ОСОБА_34 , який вона власними зусиллями і будувала на підставі рішення № 628 від 16.09.2008 року. (т.12 а.с.143-144). А тому накладеним арештом на гараж порушується право власності громадянки ОСОБА_34 , яка до інкримінованих йому злочинів не має взагалі ніякого відношення та не несе відповідальності за його дії.
Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти заявленого клопотання, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_21 не довів, що відпала потреба в арешті вказаного майно або такий арешт накладено необґрунтовано.
Суд, вислухавши клопотання обвинуваченого ОСОБА_21 , думку учасників судового процесу, які при розгляді даного питання поклалися на розсуд суду, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_21 не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ст.315 ч.3 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Кримінально-процесуального кодексу України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як пояснив сам обвинувачений ОСОБА_21 , ухвали слідчих-суддів Октябрського районного суду м. Полтави від 14.02.2013 року та 28.03.2013 року, якими було накладено арешти на казане майно, він оскаржував в апеляційному порядку. Але Апеляційний суд Полтавської області відмовив в задоволенні поданих ним апеляцій та залишив вищевказані ухвали без змін.
Отже, Апеляційний суд Полтавської області не знайшов підстав для скасування арешту на вказане в ухвалах майно.
Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_21 поданими доказами та своїми поясненнями не довів, що відпала потреба в накладеному арешті, а також, що арешт було накладено не обґрунтовано, суд приходить до переконливого висновку про необхідність відмови в задоволенні даного клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.174, 315 КПК України , суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_21 про часткове скасування арешту майна відмовити, в зв`язку з безпідставністю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

С ОСОБА_38