Єдиний унікальний номер 341/2087/15-к
Номер провадження 1-кп/341/137/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2015 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі матеріали кримінального провадження №0000332 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого лікарем-стоматологом Войнилвської поліклініки Калуського району, військовозобов`язаного, згідно ст. 89 КК України не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

ОСОБА_5 14 жовтня 2015 року приблизно о 10.30 годин знаходився в приміщенні магазину господарських товарів в м. Галич по вул. Коновальця, 4, де розмовляв із продавцем ОСОБА_6 . В цей час до магазину зайшов голова Галицького районного споживчого товариства ОСОБА_4 для того, щоб придбати поліетиленову плівку.

Побачивши ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підняв з підлоги дерев'яний держак для лопати і прокручуючи його в руках запитав в голови правління, коли той включить електроенергію у належному Галицькому РайСТ приміщенні, яке знаходиться в тій же будівлі та яке орендує його знайомий ОСОБА_7 . Однак ОСОБА_4 не бажаючи спілкуватись з ОСОБА_5 відповів йому, що не має до цього ніякого відношення, і розрахувавшись з продавцем за покупку, направився до виходу. ОСОБА_5 випередив ОСОБА_4 і перегородив йому дорогу, чим не давав вийти із магазину. З цього приводу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, під час якого сторони почали штовхати один одного та шарпати за одяг. Так, від поштовху ОСОБА_4 в якийсь момент ОСОБА_5 впав на підлогу, а ОСОБА_4 цим скориставшись вийшов із магазину та почав спускатися сходами вниз.Тим часом ОСОБА_5 взяв з підлоги дерев'яний держак для лопати і направився за ОСОБА_4 , якого наздогнав на сходовій клітці і усвідомлюючи протиправність своїх дій та маючи намір заподіяти останньому тілесні ушкодження, умисно на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_4 один удар держаком у потиличну ділянку голови. В результаті цього ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці голови, яке згідно висновку експерта № 107 від 24.11.2015 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся у вчиненому, зазначивши що такий прикрий випадок стався 14.10.2015 р. о 10 год.30 хв. за який він просить вибачення у потерпілого, а також просив його суворо не карати. Згадувасти про це йому стидно,зазначивши,що всі обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що дійсно такий випадок стався в результаті чого обвинувачений ОСОБА_5 наніс йому тілесні ушкодження. Матеріальних та моральних претензій до обинуваченого немає, просить не призначати йому суворе покарання.

Оскільки, обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та дав суду показання аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив ОСОБА_4 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що обвинувачений визнав вину, у вчиненому щиросердечно розкаявся, на утриманні має неповнолітню дитину,потерпілий просить його суворо не карати.

Вивченням особи обвинуваченого, встановлено, що ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_2 , працює, на обліку у психоневрологічному чи наркологічному кабінеті не перебуває, не судимий згідно ст. 89 КК України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі передбаченого санкцією ст. 125 ч. 2 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 30 діб з моменту проголошення через Галицький районний суд.

Суддя:ОСОБА_1