Справа № № 149/3526/14-к
Провадження №1-кп/149/26/15
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
01.10.2015 року м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження № 149/3526/14-к, внесене до ЄРДР за № 0000753 25.10.2014 року по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працює, не одружений, уродженець та житель АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
23.10.2014 року о 22 год. 30 хв. в с. Курилівка, Хмільницького району, Вінницької області, поблизу вагончика охоронця, розташованого біля ставу даного села, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклої сварки, умисно наніс ОСОБА_4 декілька ударів кулаками рук по різним частинам тіла, чим спричинив останньому тілесні ушкодження - закриті переломи 10, 11, 12 ребер зліва, які згідно висновку експерта № 71-к від 15.05.2015 року належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, а також забій лівої нирки, який відповідно до висновків експерта № 214 від 19.11.2014 року, № 71-к від 15.05.2015 року належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (більше 6, але не більше 21 дня).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та зазначив, що 23.10.2014 року в вечірній час він спільно з ОСОБА_4 в магазині придбали спиртні напої і пішли до вагончика охоронця ставка в с. Курилівка, Хмільницького району, де спільно вживали спиртні напої, а саме горілку. В ході виниклої сварки він наніс ОСОБА_4 2-3 удари кулаками рук в область грудей та ребер останнього. Бійка розпочалась у вагончику, з якого, в послідуючому вони випали. Після цього, ще близько 15 хв. допивали спиртні напої, а потім він пішов додому. Ще приходили хлопці, які спілкувались з ОСОБА_4 . Про вчинене шкодує. Також додав, що привозив гроші на лікування ОСОБА_4 , що підтверджується чеками.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 23.10.2014 року о 22 год. 30 хв. зайшов ОСОБА_5 в вагончик та сказав, що його кличуть хлопці. Вийшовши з вагончика він побачив хлопців, які на даний час є свідками і поруч стояв ОСОБА_5 . Вони вимагали, щоб ОСОБА_4 дав їм рибу. Він відмовився. Один з хлопців вдарив його по голові, він впав і його почали бити ногами. На другий день звернувся в лікарню, оскільки сильно боліла ліва сторона ребер. Удари наносили біля вагончика, в якому вибили скло. В вагончику не вживав спиртні напої. Вживав їх біля магазину вдень. Били втрьох ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_4 змінив покази та пояснив, що 23.10.2014 року ОСОБА_5 наніс йому удари ногами та руками в область ребер. Кількість ударів точно не пам`ятає, ударів було більше 3. Потім ОСОБА_4 впав і удари йому наносились ногами. Перший удар прийшовся в груди, потім в область ребер і нирки. Удари наносив лише ОСОБА_5 . Від обвинуваченого та його родичів отримав допомогу на лікування, що підтверджується квитанціями, в розмірі 355,28 грн., 392,71 грн. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не наносили йому тілесні ушкодження. ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_8 також не наносив йому тілесних ушкоджень.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні, в присутності законного представника ОСОБА_9 , пояснив, що ввечері приблизно в листопаді грудні 2014 року, точної дати він не пам`ятає, з ОСОБА_8 поїхали до ставу, де ОСОБА_4 був охоронцем. Підійшовши до вагончика що біля ставу, почули голоси. Прибувши на місце зайшли в вагончик, проте сварки чи бійки не було, конфліктів не виникало. В вагончику був ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не було, він ні на що не скаржився. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вживали спиртні напої. Потім він вийшов з вагончика, в вагончику залишився ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . ОСОБА_6 не наносив.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що разом з ОСОБА_6 , в жовтні 2014 року, точної дати він не пам`ятає, в вечірній час поїхали до вагончика біля ставу, що за селом. Він першим зайшов у вагончик, спілкувався з ОСОБА_4 з приводу паркану. ОСОБА_4 вийшов з вагончика та дав риби. В вагончику був ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на столі стояли спиртні напої. Сварок між ними не було. В вагончику знаходився близько 5 хвилин, потім поїхав додому. В подальшому, від працівників міліції дізнався, що в той день ОСОБА_4 побив ОСОБА_5 , після того як він з ОСОБА_6 поїхали. Також возив ОСОБА_4 гроші на лікування близько 600 грн. Вказані гроші давав ОСОБА_5 та просив завести в лікарню ОСОБА_4 . ОСОБА_5 йому пояснював, що в той день побився з ОСОБА_4 . Свідок вказав, що він ОСОБА_4 тілесні ушкодження не заподіював.
Експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він проводив судово-медичну експертизу № 214 від 19.11.2014 року. Експертиза проводилась на основі даних медичної картки та двох рентген знімків від 24.10.2014 року та 29.10.2014 року. На знімках переломів не побачив. Виписав направлення рентгенологу, який дав висновок, що порушення цілісності ребер відсутнє. Лікар, який проводив лікування вказав, що клінічно визначив, що є переломи ребер, однак на знімках переломів не було. В картці деякі записи не можливо було прочитати. Підтримав висновки зазначені у висновку експерта № 214 від 19.11.2014 року.
Експерт ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він, в складі комісії проводив комісійну судово-медичну експертизу, висновок № 71-к від 15.05.2015 року, на виконання ухвали суду від 13.02.2015 року. Висновки експертизи підтримує. Також додав, що в п. 3-4 висновку експертизи зазначено, що всі тілесні ушкодження виявлені в потерпілого виникли від дії тупих твердих предметів, індивідуальні чи групові особливості яких не відобразились в морфологічних властивостях ушкоджень, давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в ухвалі суду про призначення експертизи 24.10.2014 року. Вказана дата є помилкою технічного характеру. Так, травма була 23.10.2014 року, як і зазначено в ухвалі суду. Тому п. 3-4 висновку експертів № 71-к датою виявлення тілесних ушкоджень є 23.10.2014 року. Тілесні ушкодження могли бути заподіяні як від ударів ногами, так і руками, чітко дати відповідь на це питання не має можливості. Нанесення ударів ногами це відпрацьована слідством версія. Тілесні ушкодження на обличчі не зафіксовані. При проведенні експертизи були враховані висновки експерта № 214 від 19.11.2014 року.

Вина обвинуваченого підтверджується його показаннями наданими в суді, частково показаннями потерпілого, а також повністю підтверджується висновком експертизи № 214 від 19.11.2014 року, висновком експертів № 71-к від 15.05.2015 року, відповідно до яких у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження закриті переломи 10, 11, 12 ребер зліва, забій лівої нирки. Закриті переломи 10, 11, 12 ребер зліва у ОСОБА_4 належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я. Забій лівої нирки у ОСОБА_4 належить до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (більше 6, але не більше 21 дня). Всі вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_4 виникли від дії тупих твердих предметів, індивідуальні чи групові особливості яких не відобразились в морфологічних властивостях ушкоджень, давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в ухвалі суду про призначення експертизи, з урахування пояснень експерта ОСОБА_11 , - 23.10.2014 року, характер та локалізація виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень за механізмом утворення допускає можливість виникнення за обставин, відображених в матеріалах кримінального провадження, тобто могли виникнути від ударів як ногами так і руками по тулубу.
При цьому, суд критично оцінює показання потерпілого в частині того, що окрім ОСОБА_5 тілесні ушкодження йому наносили ОСОБА_6 та ОСОБА_12 . Вказані показання в подальшому були спростовані самим потерпілим. Окрім цього, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_12 категорично заперечили свою причетність до заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, що також в судовому засіданні підтвердив і сам потерпілий. Крім того, показання потерпілого про те, що у вагончику він та ОСОБА_5 не вживали спиртні напої спростовується чіткими та послідовними показаннями ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_6 .
Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання, а також думку потерпілого, який наполягає на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання, часткове відшкодування обвинуваченим витрат на лікування потерпілого.
Злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений не працює, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, думки прокурора, потерпілого, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті ч. 1 ст. 122 КК України, застосувати ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, яке можливо без ізоляції обвинуваченого від суспільства, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначену інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 374, 532 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1