№ 401/712/14-к
№1кп/401/160/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2015 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001132 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживав у АДРЕСА_1 , перебував на обліку у відділенні обліку бездомних громадян Територіального центру соціального обслуговування ( надання соціальних послуг) м. Світловодськ, зареєстрований в базі даних Державного реєстру фізичних осіб по м. Кременчук та Кременчуцькому району за реєстраційним номером , раніше судимого :

-20 травня 2011 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 2 роки;

-31 серпня 2011 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. Звільнився з місць позбавлення волі 26 червня 2012 року по відбуттю строку покарання;

-21 травня 2014 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 1 рік;

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна, повторно, за наступних обставин.
04 липня 2013 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_6 , проходячи по провулку Робочому біля будинку № 18 смт. Власівка м. Світловодська Кіровоградської області, помітив біля цього будинку автомобіль «Таврія» , номер державної реєстрації НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_7 . Підійшовши до автомобіля, обвинувачений через скло пасажирських дверей помітив магнітолу «Кенвуд» чорного кольору. В цей час у нього з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаною магнітолою. Реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, ОСОБА_6 , скориставшись незачиненими пасажирськими дверцятами, потрапив до салону автомобіля, де від`єднав від консолі вмонтований в неї магнітолу «Кенвуд» чорного кольору, яку поклав до кишені своєї куртки. Викравши у такий спосіб чуже майно, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 368 грн. 00 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому злочині визнав повністю, обставини щодо часу, місця, способу вчинення злочину підтвердив. Пояснив, що, викравши майно, здійснив необдуманий вчинок, у чому щиро кається.
Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, його вина у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_7 підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, якими є :

-Витяг з кримінального провадження № № 0001132 (а.с. 66, т.1)

-Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04 липня 2013 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 повідомив про викрадення з автомобіля «Таврія» автомагнітоли (а.с. 74-76, т. 2)

-Протокол огляду місця події від 04 липня 2013 року з фототаблицею до нього, з якого видно, що місцем огляду є автомобіль «Таврія» , реєстраційний номер НОМЕР_1 , у салоні якого відсутня авто магнітола. (а.с. 77-80, т.2)

-Висновок експерта № 8 від 30 січня 2014 року, з якого вбачається, що слід пальця , відкопійований на відрізку прозорої липкої стрічки , який був вилучений 04 липня 2014 року в ході ОМП по факту крадіжки у ОСОБА_7 з автомобіля «Таврія» біля буд. № 18 по пров. Робочому в смт. Власівка м, Світловодська Кіровоградської області, придатний для ідентифікації за ним особи. Вказаний вище слід пальця руки залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_6 (а.с. 89-95, т.2)

-Копія інструкції на авто магнітолу «Кенвуд». (а.с. 81-82, т. 2)

-Копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу , з якого вбачається, що власником автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_1 є ОСОБА_8 . (а.с. 84, т.2)

-Копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 (а.с. 83, т. 2)

-Протокол огляду місця події від 05 грудня 2013 року, з якого вбачається, що огляд проводився за адресою АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 повідомив, що в гаражі його домоволодіння є автомагнітола «Кенвуд», яку він виміняв на 1 літр горілки у раніше невідомого йому чоловіка років 25 , середньої статури. Під час огляду автомагнітола «Кенвуд» в корпусі № НОМЕР_2 була вилучена. (а.с. 87)

-Протокол пред`явлення речей для впізнання від 28 січня 2014 року, яким підтверджується, що ОСОБА_7 при пред`явленні йому 4 автомагнітол, впізнав автомагнітолу під № 2 як таку, що належить йому та була викрадена з автомобіля 04 липня 2013 року. (а.с. 85-86, т.2)

-Висновок експерта № ВС -08 від 29 січня 2014 року, яким визначено вартість магнітоли «Кенвуд» з урахуванням зносу станом цін на 04 липня 2013 року у сумі 368 грн. 00 коп. (а.с. 88, т. 2)

-Постанова про визнання і приєднання до справи речових доказів та здачу їх на зберігання від 05 січня 2014 року, з якої вбачається, що автомагнітола «Кенвуд» визнана речовим доказом та передана на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 (а.с. 81, т.1)

Вище досліджені судом докази у своїй сукупності виключають будь які сумніви як щодо події інкримінованого обвинуваченому злочину, так і доведеності його вини у вчиненні інкримінованого злочину.

Органами досудового розслідування також було оголошено ОСОБА_6 підозру у вчиненні викрадення грошових коштів у ОСОБА_10 , де зазначено, що 10 травня 2013 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_6 перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де з господарем квартири ОСОБА_11 спільно вживав алкогольні напої. Під час спільного вживання алкоголю в приміщенні кухні вказаної квартири ОСОБА_11 через великий обсяг алкоголю заснув у приміщенні кімнати. ОСОБА_6 , який в цей час перебував поряд з ОСОБА_11 , побачив, що останній заснув та не спостерігає за ним. В цей час у ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, з мотивів особистого незаконного збагачення, виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном, яке знаходилось у приміщенні вказаної квартири. ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, почав пошуки у квартирі з метою відшукання майна, яке можна викрасти. У приміщенні кімнати квартири у коробці з-під взуття ОСОБА_6 відшукав гроші в сумі 800 грн. в кількості восьми купюр номіналом по 100 гривень. Таким чином ОСОБА_6 таємно викрав грошові кошти у сумі 800 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні крадіжки грошей у ОСОБА_10 не визнав та пояснив, що в травні 2013 року він зустрівся на Власівці з раніше знайомим йому ОСОБА_11 , при чому той запросив його до себе в гості випити. Він погодився, вони пішли в квартиру до ОСОБА_11 , де вдвох вжили на кухні пляшку горілки ємністю 0,7 л. При цьому вони між собою домовилися, що ввечері разом підуть у гості до спільної знайомої ОСОБА_12 , в зв`язку з чим ОСОБА_11 дав йому продукти харчування, які він мав приготувати для застілля на вечір. Після цього ОСОБА_11 вирішив відпочити, провів його з квартири і він пішов. Ні в які кімнати, крім кухні, він не заходив. Ніяких грошей він не брав і не бачив. Під час досудового розслідування він на пропозицію слідчого погодився на визнання вини та на укладення угоди про примирення з потерпілою ОСОБА_10 , згідно якої обумовлено покарання з призначенням іспитового строку, піддавшись на уговори про те, що в протилежному випадку йому буде призначене покарання у виді позбавлення волі, яке він матиме відбувати реально.

На підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні викрадення грошей у ОСОБА_10 стороною обвинувачення були представлені наступні докази, що були безпосередньо досліджені під час судового розгляду кримінального провадження.

В судовому засіданні була допитана як потерпіла ОСОБА_10 , з показань якої вбачається, що в той день вона була на роботі у м. Кременчуці Полтавської області. Їй зателефонувала невістка ОСОБА_13 та повідомила, що гуляла з дитиною на подвір`ї та побачила, що свекор ОСОБА_11 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, повів у квартиру незнайомого хлопця, який згодом вийшов з під`їзду сам. Вона приїхала з Кременчука близько 19 години та виявила, що двері квартири не замкнені, її чоловік ОСОБА_11 вдома спить, а з холодильника зникли продукти харчування. Вона перевірила, чи на місці її гроші і виявила відсутність 800 грн., які вона зберігала у своїй кімнаті у записнику, який лежав поміж художніх книжок у коробці з-під взуття, що стояла на столі. Всі речі перебували на своїх місцях і слідів перебування сторонніх осіб та можливих пошуків ними чогось цінного не було. Вона розбудила чоловіка та запитала, де продукти та гроші. Він розповів , що вживав алкоголь у «Яворянці» з ОСОБА_14 , після чого той привів його додому, а він його пригостив продуктами. Про відсутність грошей нічого пояснити не міг, запропонував викликати міліцію, а сам пішов з дому на пошуки ОСОБА_14 . Згодом привів ОСОБА_14 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_14 просився, що пити більше не буде, казав, що ніяких грошей не брав і не бачив. Після цього він заснув на підлозі у коридорі їх квартири. Близько 12 години ночі приїхали працівники міліції, ніякого огляду не проводили, забрали з собою ОСОБА_14 та поїхали. Хто викрав належні їй гроші не знає. Пояснює, що чоловік зловживає алкоголем.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомила, що проживає в квартирі АДРЕСА_3 . 10 травня 2013 року вона була вдома, коли прийшов п`яний свекор ОСОБА_11 , який проживає там же. Вона вирішила піти з дитиною гуляти , квартиру за собою замкнула на замок на ключ. Близько 15-16 години вона побачила, як до їх під`їзду зайшов чоловік, якого вона вранці близько 10 години бачила разом зі свекром ОСОБА_11 , коли вони вживали алкоголь на лавці біля кафе «Яворянка» у сел. Власівка. Пізніше вона дізналась, що це ОСОБА_14 . Хвилин через 15 він вийшов з під`їзду із сумкою в руках і вона спитала, до кого він ходив та що у нього в сумці. Він відповів, що був у дядька ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), а що в сумці не сказав. Вона піднялась у квартиру та побачила, що ОСОБА_11 спить, обстановка в квартирі не порушена, проте виявила відсутність харчів у холодильнику. Подзвонила та розповіла про все ОСОБА_10 . Та приїхала ввечері та виявила зникнення своїх грошей у сумі 800 грн., після чого пред`явила претензії чоловікові ОСОБА_11 , на що він сказав, що знає хто це міг зробити і десь пішов. Згодом привів ОСОБА_14 , якого забрала міліція.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні надав показання, з яких вбачається, що 10 травня 2013 року приїхав з роботи у сел.. Власівка близько 16 години. Біля кафе «Яворянка» зустрів ОСОБА_14 , якого раніше не знав, але хотів випити, тому запропонував йому скласти для нього компанію, так як сам алкоголь він вживати не хотів. В «Яворянці» він купив кожному по 100 г горілки , яку вони вжили , при цьому ОСОБА_14 повідомив, що давно не їв. Він запросив його до себе додому, де з холодильника на кухні взяв 2-3 кг карасів та віддав їх ОСОБА_14 . В квартирі вони алкоголь не вживали, ОСОБА_14 пробув у нього хвилин 10, після чого пішов. Двері на замок за ним він не замикав. Коли ОСОБА_14 приходив і він давав йому рибу, то невістка була в квартирі, проте зі своєї кімнати до них не виходила. Після цього він ліг спати, а потім дружина йому повідомила, що зникли її гроші. Де дружина зберігає свої гроші йому невідомо. Він пішов шукати ОСОБА_14 по Власівці, знайшов та привів до себе додому. Дружина питала у ОСОБА_14 про викрадені гроші, проте він нічого про це не зміг повідомити. Потім приїхала міліція і забрала ОСОБА_14 .

Витяг з кримінального провадження № 0001132.(а.с. 66,т.1)

Заява ОСОБА_10 з проханням притягнути до відповідальності невідому їй особу, яка 10 травня 2013 року скоїла крадіжку 800 грн. з її квартири. (а.с. 69, т.1)

Протокол огляду місця події від 10 травня 2013 року, з якого вбачається, що предметом огляду є приміщення квартири АДРЕСА_3 , при цьому ніяких слідів, що мали б значення для розкриття злочину не виявлено . (а.с. 70, т.1)

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 лютого 2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_11 вказав на фото № 1 , на якому зображений ОСОБА_6 як на особу, яка 10 травня 2013 року була у нього в квартирі. (а.с. 71-73, т.1)

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 лютого 2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_13 вказала на фото № 3 , на якому зображений ОСОБА_6 як на особу, яку 10 травня 2013 року вона бачила , коли він виходив з під`їзду її будинку. (а.с. 74-76, т.1)

Протокол проведення слідчого експерименту від 03 лютого 2014 року та відеозапис цього слідчого експерименту, з якого вбачається, що знаходячись на вулиці біля будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_6 повідомляє, що в даному будинку на 5-му поверсі він вживав алкогольні напої з господарем квартири, після чого господар заснув, а він поцупив із коробки в кімнаті гроші в сумі 800 грн. (а.с. 77-79, 80, т.1)

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Рішення про визнання особи винуватою у вчиненні злочину має ухвалюватися лише за умови доведення в ході судового розгляду беззаперечної винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення належними та допустимими доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

З переглянутого відеозапису слідчої дії «Слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 03 лютого 2014 року» видно, що жодного відтворення дій, обставин чи обстановки події заволодіння ОСОБА_6 грошима потерпілої ОСОБА_10 насправді проведено не було.

Фактично на відео зображений ОСОБА_6 , який, знаходячись на вулиці біля якогось будинку, впродовж часу тривалістю до однієї хвилини відповідав на питання слідчого та стисло повідомив, що в цьому будинку на 5 поверсі в той час, коли господар спав, викрав гроші у сумі 800 грн., які були на столі в коробочці та продукти харчування, при цьому навіть виходить за межі обвинувачення, так як крадіжки продуктів харчування у Ситникових вчинено не було.

Дій, направлених на перевірку, уточнення та підтвердження показань ОСОБА_6 на відео, як і в протоколі слідчої дії , не відображено, фактично це показання підозрюваного.

В силу ч. 4 ст. 95 КПК України, суд не може посилатись на показання обвинуваченого під час досудового розслідування як на доказ його вини, відтак цей доказ судом не оцінюється.

Інших доказів, досліджених в судовому засіданні, недостатньо для визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні крадіжки грошей у потерпілої ОСОБА_10 .

Так, показання потерпілої та свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 не містять відомостей, які б прямо вказували на вчинення крадіжки ОСОБА_6 . Та обставина, що у день зникнення грошей він відвідував квартиру потерпілої не може беззаперечно свідчити про його винуватість у вчиненні крадіжки, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд звертає увагу на те, що показання свідків є суперечливими, такими, що спростовують одні одних та не узгоджуються з обставинами, які встановлені органами досудового розслідування.

Свідок ОСОБА_13 пояснювала, що бачила ОСОБА_14 та ОСОБА_16 близько 10 години на Власівці, коли вони вживали алкоголь на лавці біля «Яворянки». ОСОБА_11 же стверджує, що на Власівку він приїхав десь о 16 год. 00 хв. і вже після цього зустрів ОСОБА_14 , з яким вживав горілку в приміщені «Яворянки», а не на вулиці.

ОСОБА_13 пояснювала, що свекор ОСОБА_11 прийшов додому сам у стані алкогольного сп`яніння, а вона, знаючи його агресивний стан, вирішила піти з дитиною з квартири гуляти на вулицю, замкнувши за собою двері на замок. І будучи на вулиці побачила, як в під`їзд зайшов ОСОБА_14 , а хвилин через 15 вийшов з під`їзду з сумкою в руках. В свою чергу ОСОБА_11 пояснює протилежне, а саме те, що він прийшов додому вдвох з ОСОБА_14 , при цьому його невістка ОСОБА_13 в цей час була вдома, проте зі своєї кімнати ( квартира має 4 кімнати) не виходила. Він пригостив ОСОБА_14 рибою і той пішов, а двері він за ним не замикав і ліг спати. Вже ввечері зі слів невістки йому стало відомо, що ОСОБА_14 приходив ще раз, тому він його запідозрив у крадіжці грошей. Однак він його вдруге в квартиру не впускав, його не бачив.

Угода про примирення обвинуваченого ОСОБА_6 з потерпілою ОСОБА_10 , у затверджені якої судом було відмовлено, не є доказом його вини.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Частиною 1 статті 373 КПК України передбачено ухвалення виправдувального вироку у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

З огляду на викладене, суд приходить висновку, що ОСОБА_6 необхідно виправдати по епізоду вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за фактом викрадення грошей 10 травня 2013 року у потерпілої ОСОБА_10 в зв`язку з недоведеністю, що це кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим ОСОБА_6 .

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши в сукупності та взаємозв`язку кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає їх достатніми для визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні встановленого судом злочину за фактом викрадення майна 04 липня 2013 року, що належить потерпілому ОСОБА_7 . Дії ОСОБА_6 судом кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна ( крадіжка), вчиненого повторно.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання за скоєне, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинуваченим ОСОБА_6 скоєно умисний корисливий злочин, який за ступенем тяжкості відноситься до категорії середньої тяжкості, він раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, на даний час офіційно не працевлаштований, зі слів обвинуваченого працює по найму, не одружений, зі слів обвинуваченого проживає з жінкою без реєстрації шлюбу, Територіальним центром соціального обслуговування ( надання соціальних послуг) м. Світловодськ характеризується позитивно, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, на військовому обліку військовозобов`язаних не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не значиться, перебуває на обліку у Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері з 2011 року з діагнозом залежності від алкоголю.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття у скоєному злочині.
Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин справи, даних, що характеризують особу обвинуваченого, виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Призначене покарання обвинувачений повинен відбувати реально.

В судовому засіданні встановлено, що після вчинення злочину 04 липня 2013 року ОСОБА_6 вчинив злочини ще і 01 березня 2014 року , 08 березня 2014 року та 10 березня 2014 року, за які був засуджений вироком Лохвицького районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 1 рік. Дотепер перебуває на обліку у Лохвицькому РВ КВІ УДПтС України в Полтавській області.

При цьому суд не застосовує ч. 4 ст. 70 КК України та не призначає покарання за сукупністю злочинів з огляду на положення п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено, що у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі ч. 1 ст. 70 остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої застосовано таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.

В строк відбутого покарання зараховується строк попереднього ув`язнення обвинуваченого згідно правил ст. 72 КК України.

Відповідно до положень ч. 5 вказаної статті, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 19 березня 2014 року було обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, затриманий він був на підставі цієї ухвали 16 грудня 2014 року та дотепер перебуває під вартою. (а.с. 26,45, т.1).

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.
Долю речового доказу суд вирішує на підставі ст.. 100 КПК України.
На даний час раніше обраний запобіжний захід у вигляді утримання під вартою суд вважає за необхідне на час апеляційного оскарження вироку змінити на особисте зобов`язання, поклавши на обвинуваченого обов`язки , визначені ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 377 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 16 грудня 2014 року по 25 грудня 2015 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.
На підставі абзацу 5 частини 5 ст. 72 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, так як строк попереднього ув`язнення, відбутий ним у межах кримінального провадження, охоплює фактично призначене йому основне покарання.
ОСОБА_6 по епізоду вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України ( викрадення грошових коштів 10 травня 2013 року у потерпілої ОСОБА_10 ) виправдати в зв`язку з недоведеністю, що цей злочин вчинений ОСОБА_6 .
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 щодо скоєння ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за фактом викрадення 10 травня 2013 року у потерпілої ОСОБА_10 грошових коштів ) закрити.

Речовий доказ автомагнітолу «Кенвуд» залишити ОСОБА_7 як законному володільцю.
На час апеляційного оскарження запобіжний захід відносно ОСОБА_6 змінити на особисте зобов`язання та звільнити його з-під варти негайно.
В силу ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_6 з`являтися до суду за кожним викликом, повідомляти суд про зміну місця свого проживання чи роботи.
На вирок суду можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя підпис

Згідно:

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1