Справа № 461/6616/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/718/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.09.2015 р. про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваної ОСОБА_8
встановила:

прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді ОСОБА_1 від 21.09.2015 р. про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_8 , яка підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2,4 ст. 190 КК України та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання старшого слідчого СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 та обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Львова, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваній у кримінальному провадженні № 0002035, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В доповненнях до апеляції прокурор просить обрати заставу в межах сум визначених ч. 5. Ст.. 182 КПК України, яка зможе забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_8 покладених на неї обов`язків, а саме 1 218 000 грн., що становить 1000 мінімальних заробітних плат. Також у разі застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, просить покласти на підозрювану ОСОБА_8 наступні обов`язки: прибувати до слідчого СУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_9 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де вона зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження та неправильним застосуванням кримінально-процесуального законодавства, оскільки судом не надано правильної оцінки ризикам, що наявні у даному кримінальному проваджені.

Зазначає, що слідчий суддя в ухвалі покликається на відсутність обставини, які б підтверджували наявність хоча б одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, у клопотанні слідчого. На думку прокурора це не відповідає дійсності.

Також в оскаржуваній ухвалі зазначено, що ОСОБА_8 не переховується від органів досудового розслідування та з`являється на виклики слідчого. Однак, при ухваленні слідчим суддею рішення не взято до уваги твердження слідчого про те, що ОСОБА_8 неодноразово уникала проведення слідчих та процесуальних дій, виклик останньої в телефонному режимі був неможливий у зв`язку із вимкненим телефоном, спроби оперативних працівників міліції вручити підозрюваній чи членам її родини повістку про виклик до слідчого не дали результатів. В результаті вказаного слідчим обґрунтовано внесено клопотання до суду про привід підозрюваної та накладення на неї грошового стягнення.

Неправильним застосуванням кримінально-процесуального законодавства є також зазначення в ухвалі слідчого судді тієї обставини, що до ОСОБА_8 27.08.2015 уже застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю. При цьому, слідчим суддею не враховано той факт, що запобіжний захід обрано обвинуваченій ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000197, яке знаходиться в суді та станом на день винесення оскаржуваної ухали, не було об`єднано з кримінальним провадженням №0002035, яке перебуває в СУ ГУ МВС України у Львівській області. У цих провадженнях різні потерпілі. Попередній запобіжний захід обрано 27.08.2015, тобто до моменту оголошення ОСОБА_8 підозри у кримінальному провадженні №0002035.

При апеляційному розгляді даної справи прокурор підтримав вимоги по апеляції та просить її задоволити

Підозрювана ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної скарги заперечили. Вказали, що ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 21.09.2015 р. про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою та підставною. Обставини, які б підтверджували наявність хоча б одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, відсутні у клопотанні слідчого.

Згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 21.09.2015р. у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0002035 про обрання підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що в даному випадку відсутні жодні ризики, передбачені ст.. 177 КПК України для того, щоб застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду подання слідчого ОСОБА_9 не повно дослідив матеріали подання та кримінального провадження та виніс ухвалу, яка не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Так 30.05.2014 прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000197 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 4 ст. 190 КК України, який скеровано у Личаківський районний суд для розгляду по суті. У зазначеному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.04.2014р. підозрюваній ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України та з застосуванням електронного засобу контролю. На даний час у вищевказаному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 триває застосування вказаного запобіжного заходу.

Водночас, у провадженні СУ ГУ МВС Укра`ши у Львіській області перебуває кримінальне провадження №0002035, відомості про яке внесені до ЄРДР 19.06.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 4 ст. 190 КК України. Тобто вже будучи обвинуваченою у кримінальному провадженні № 0000197, по якому ще не має судового рішення по суті, ОСОБА_8 продовжила звої злочинні дії і вчинила інше кримінальне правопорушення (ЄРДР №0002035), по якому їй була оголошена підозра.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується). Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом вчинення якого ОСОБА_8 19.09.2015 повідомлено про підозру, є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Як вбачається з матеріалів подання та кримінального провадження №0002035 у слідчого судді були наявні підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, колегії суддів вважає, що слідчий суддя Галицького районого суду м. Львова, відмовляючи в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0002035 про обрання підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою допустив істотне порушення вимог закону.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.09.2015 р. необхідно задоволити частково, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання старшого слідчого СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 .

Одночасно до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою. При цьому, вважаю можливим визначити розмір застави відповідно до ст.183 КПК України. Норми ч.4 ст.183 КПК України не носять імперативного характеру і дозволяють визначати розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Із урахуванням обставин по справі, особи підозрюваної, виходячи з вимог частини п`ятої ст.182 КПК України, вважаю, що підозрюваній слід визначити заставу в розмірі 200 мінімальних заробітних плат, що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, та не буде завідомо непомірним для підозрюваної.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 194, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 задоволити частково.

Скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 21.09.2015 р. про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 .

Постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання старшого слідчого СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 та обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Львова, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваній у кримінальному провадженні № 0002035, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 29 листопада 2015 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного затримання.

Визначити підозрюваній ОСОБА_8 заставу в розмірі 200 (двісті) мінімальних заробітних плат, в сумі 275 600 гривень.

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок, ОСОБА_8 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст.202 КПК України.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок покласти на підозрювану ОСОБА_8 такі обов`язки:

1. Прибувати до старшого слідчого СУ ГУ МВС України у Львівській області або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме провадження, прокурора та суду за першим викликом;

2. Не відлучатися за межі м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. Повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4. Утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

5. Здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку не внесення застави строк тримання під вартою закінчується 29 листопада 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4