Провадження № 1-кп/761/1172/2015
У Х В А Л А
25 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 10251 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
Обвинувачений вважав можливим призначити судовий розгляд.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов наступного висновку.
За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
При цьому обвинувачення, згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Судовий розгляд, як передбачено вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст. 291 КПК України.
Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Всупереч вказаній нормі кримінального процесуального закону обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 містить суперечності та протиріччя в формулюванні обвинувачення.
Як убачається з обвинувального акта відносно ОСОБА_4 , останній обвинувачується у тому, що вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з правовою кваліфікацією зазначеного кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Зі змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, убачається, що 31 серпня 2015 року приблизно о 16 годині 35 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні супермаркету «Сільпо» за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 2, з торгових полиць розпочав брати продукти харчування з метою їх подальшої крадіжки ховати за пояс шортів. Склавши продукти за пояс шортів та прикривши футболкою, в яку був одягнений, намагався їх викрасти, вважаючи, що його дії залишаються непоміченими, направився до кас супермаркету, де розрахувався за товар, що знаходився у кошику. Та не розрахувавшись за ковбасу, що сховав за пояс штанів, намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення, пройшовши повз антикражні пристрої. В подальшому направився до виходу з магазину, де був затриманий з викраденим майном та таким чином не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Таким чином, за змістом описової частини обвинувального акта ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця (закінчений замах), однак згідно формулювання обвинувачення, обвинувачений не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця (незакінчений замах).
З урахуванням того, що у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення наявні суперечності, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, наявні обставини, що перешкоджають подальшому судовому розгляду, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
При цьому суд враховує, що ст. 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення в суді, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, а відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Окрім того, такий недолік обвинувального акта в подальшому є перешкодою для суду розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та порушенням права особи на розгляд кримінального провадження у найкоротший строк.
Керуючись ст. 314 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 10251 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратурі №10 м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя