Справа № 495/4176/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі:

судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000947 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, раніше не судимого, не одружений, на утримані неповнолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

17.03.2015 року приблизно о 16.00 годин, ОСОБА_3 , знаходячись на території КП «Зеленгосп», що займається вирощуванням та реалізацією саджанців різноманітних рослин, що розташоване по вул. Приморській, 66 в м. Білгород-Дністровський Одеської області, побачив саджанці рослини «Буксуса», при вигляді яких у нього виник умисел на таємне його викрадення.

Далі, ОСОБА_3 здійснюючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з клумби, шляхом виривання таємно викрав 4 саджанці рослини «Буксусушаровидного», вартість однієї рослини становить 55 гривень, тим самим спричинивши КП «Зеленгосп» матеріальний збиток на загальну суму 220 гривень.

Після цього ОСОБА_3 з викраденим покинув територію

КП «Зеленгосп», тим самим обернувши викрадене на свою користь

Крім того встановлено, що ОСОБА_3 , 22.03.2015 року приблизно о 17.00 годин, продовжуючи здійснення свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на тому самому місці, аналогічним способом, а саме шляхом вільного доступу повторно зайшов на територію КП «Зеленгосп», що розташоване по вул. Приморській, 66 в м. Білгород-Дністровський Одеської області, де шляхом вільного доступу з клумби, таємно викрав 6 саджанців рослини «Буксусушаровидного», вартість однієї рослини становить 55 гривень, тим самим спричинивши КП «Зеленгосп» матеріальний збиток на загальну суму 330 гривень.

Після цього ОСОБА_3 з викраденим покинув територію

КП «Зеленгосп», тим самим обернувши викрадене на свою користь.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину, пояснив суду, що дійсно він викрав майно, що належало КП «Зеленгосп», яке перераховане в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення. Просив розглянути провадження відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини злочину.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його за ст. 185 ч.1 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ст. 185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, посередню характеристику, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, працює за наймом, не одружений, на утримані неповнолітніх дітей немає, представник потерпілого надала заяву, згідно якої претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданий збиток, представник потерпілого надала заяву, згідно якої претензій до обвинуваченого не має, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, і на підставі санкції даних статей призначити покарання :

- за ст. 185 ч.1 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

- за ст. 185 ч.2 КК України у виді 2 (два) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1