Дата документу Справа № 337/5956/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №337/5956/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/299/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року за ч.2 ст.186, ст.ст.75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

прокурор прокуратури Хортицького району м.Запоріжжя ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04 грудня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні подання Хортицького РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування строку випробування та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного йому за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_6 під час перебування на обліку хоча і притягувався до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, проте ці порушення не пов`язані із застосуванням насильства чи з крадіжками, нових кримінальних правопорушень не вчиняв, позитивно характеризується за місцем проживання, працевлаштований, має на утриманні хвору матір, інших покладених на нього зобов`язань не порушував, за межі України не виїжджав, після двох неявок на реєстрацію самостійно з`являвся до інспектора та надавав письмові пояснення, 20 січня 2015 року не з`явився для реєстрації з поважної причини, з лютого 2015 року постійно з`являвся до інспекції для реєстрації у встановлені дні.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням і направити останнього для відбування призначеного покарання. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що наведені в оскаржуваній ухвалі норми ч.2 ст.78 КК України судом проігноровано та взагалі не надано правової оцінки систематичності вчинення засудженим адміністративних правопорушень, а лише зроблено загальний висновок про відсутність систематичної неявки до інспекції на реєстрацію. Крім того апелянт зазначає, що висновки суду щодо вчинення засудженим адміністративних правопорушень, не пов`язаних з насильством, не узгоджується з фактом притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за вчинення 02 лютого 2015 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, тобто за вчинення насильства в сім`ї. Також, на думку апелянта, сам факт наявності позитивних характеристик не є підставою для звільнення засудженого від виконання вимог ст.78 КК України, як не є такими підставами і факт невиїзду засудженого за межі України та надання пояснень з приводу його неявок на реєстрацію.

Згідно з ухвалою суду, 20 жовтня 2015 року начальник Хортицького РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області звернувся до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з поданням про скасування строку випробування та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного йому за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року.

У подані зазначено, що вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.186, ст.ст.75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. За час знаходження на обліку засуджений ОСОБА_6 обов`язки, покладені на нього судом, не виконує, а саме: для реєстрації до інспекції двічі не з`явився без поважних причин, у зв`язку з чим до нього застосовувались застереження у вигляді письмових попереджень, хоча нового кримінального правопорушення не скоїв, однак притягувався до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і наполягав на скасуванні ухвали суду першої інстанції та

постановлені нової ухвали; засудженого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про відсутність підстав для задоволення подання начальника Хортицького РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування строку випробування та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного за вироком суду, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах провадження і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Вивченням матеріалів провадження встановлено, що за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.186, ст.ст.75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

10 грудня 2014 року вказаний вирок надійшов на виконання до Хортицького РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області. 15 грудня 2014 року засудженого ОСОБА_6 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання та встановлено дні його явки до інспекції для реєстрації.

За неявку без поважних причин 20 січня та 17 лютого 2015 року до Хортицького РВ КВІ до засудженого ОСОБА_6 застосовано застереження у виді письмових попереджень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що причина неявки засудженого ОСОБА_6 для реєстрації 20 січня 2015 року є поважною, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах провадження.

Інших випадків неявки засудженого до КВІ для реєстрації не встановлено.

Окрім того, суд обґрунтовано зазначив в оскаржуваній ухвалі про те, що за час перебування на обліку у КВІ засуджений ОСОБА_6 нових кримінальних правопорушень не вчиняв, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, має хвору мати та бере участь у її утриманні.

В наданих матеріалах провадження містяться відомості про те, що засуджений ОСОБА_6 протягом іспитового строку дійсно притягувався до адміністративної відповідальності. Разом з цим, враховуючи характер і обставини вчинених адміністративних правопорушень та всі відомості про особу засудженого у їх сукупності, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що достатніх підстав для скасування звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування вказаного покарання не вбачається.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, на думку колегії суддів, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть зміну чи скасування оскаржуваної ухвали суду при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Хортицького району м.Запоріжжя ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04 грудня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні подання Хортицького РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування строку випробування та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4