Справа № 2022/1 -63/ 2011 року.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2011 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Журавльової Т.М.

прокурора - Лисенка В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Краснокутськ кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

26 вересня 2010 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в домоволодінні ОСОБА_2, що розташоване по вул. Крупської, 14, в с. Слобідка Краснокутського району Харківської області, маючи намір на грубе порушення громадського порядку, проявляючи явну неповагу до суспільства, моральності і добропристойності, порушуючи нормальний відпочинок громадян, безпідставно пошкодив вхідні двері до будинку, а також став висловлюватись на адресу ОСОБА_2 брутальною лайкою та погрожувати їй фізичною розправою, при цьому наніс їй удар кулаком в обличчя, завдавши останній фізичного болю.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1, шляхом пошкодження металевої сітки, проник на подвіря ОСОБА_3, що розташоване по вул. Чкалова, 26 в с. Слобідка, та до зайшовши до будинку, пошкодив дзеркало в шафі та розбив два віконних скла. У відповідь на зауваження ОСОБА_3 припинити свої хуліганські дії, ОСОБА_1 став ображати її брутальною лайкою та наніс їй декілька ударів, кулаком та ногою, спричинивши їй тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта Богодухівського РВ СМЕ № 100-КК/10 від 2 грудня 2010 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Далі, ОСОБА_1, прийшовши до домоволодіння, що розташоване по вул. Крупської, 24 в с. Слобідка та належить ОСОБА_4, став ображати останню брутальною лайкою та погрожувати їй фізичною розправою, внаслідок чого ОСОБА_4 змушена була втекти з дому за допомогою.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_1, ОСОБА_2 спричинено матеріальної шкоди на суму 405,00 грн., а ОСОБА_3 на суму 260,00 грн.

Підсудний ОСОБА_1 винними себе у вчиненні злочину визнав повністю. Не заперечував факту вчинення хуліганських дій за обставин , як про це вказано вище , щиро розкаявся.

Враховуючи , що учасники судового розгляду , визнали недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи , які ними не оспорюються зясовано , що підсудні та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і не має сумнівів у добровільності та істинності їх позицій , а також їм розяснено , що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку , - суд відповідно до ч.3 ст.299 , ст.301-1 КПК України за правилами , передбаченими даними нормами.

Показання підсудного є достовірними , узгоджуються з матеріалами справи.

За таких обставин вина ОСОБА_1 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та виразилось в умисному пошкодженні майна, тобто хуліганстві, доведена і він підлягає відповідальності за ч.1 ст. 296 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, який в силу ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_1 судом встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря психіатра та нарколога Краснокутської ЦРЛ не перебуває, неодружений, працездатний, але не працює, сільська рада за місцем проживання компрометуючими матеріалами відносно нього не розраховує.

Обставиною, що помякшує відповідальність підсудного ОСОБА_1, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному злочині.

Обставиною, що обтяжує відповідальність підсудного ОСОБА_1, згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу підсудного ОСОБА_1, враховуючи те, що він щиро розкаявся у скоєному, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді обмеження волі, але з відстрочкою відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на засудженого обовязків, передбачених ст. 76 КК України. На думку суду дане покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості злочину, а також є достатнім для виправлення підсудного та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи КВС про зміну місця проживання, роботи; з'являтися періодично для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом п'ятнадцяти діб з дня його проголошення шляхом надання апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області.

СУДДЯ Л.В. ВОВК