Справа № 517/631/15-к
Провадження № 1-кп/517/68/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2015 року смт. Фрунзівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Фрунзівка кримінальне провадження, внесене 01.04.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Фрунзівка Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
01.04.2015 року біля 2 години ОСОБА_5 , перебуваючи у себе у квартирі АДРЕСА_3 , під час розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_6 , в ході раптово виниклих неприязних відносин, які виникли на побутовому ґрунті, реалізовуючи свій умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, взяв зі столу кухонний ніж, після чого рукою штовхнув ОСОБА_6 , який не втримавшись впав на підлогу. В подальшому впав сам, після чого між ними виникла бійка, в ході якої ОСОБА_5 наніс декілька ударів кулаком по різних частинах тіла ОСОБА_6 та наніс останньому один удар ножем в область грудної клітини.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 19 від 20.04.2015 року у ОСОБА_6 було виявлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з ушкодженням лівої легені ускладненим гемо-пневмотораксом, яке виникло від дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути ніж, за давністю утворення відповідає строку 01.04.2015 р., вказане тілесне ушкодження, згідно п.2.1.3 «й» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» є небезпечним для життя в момент заподіяння і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що 01.04.2015 року до нього в гості прийшов ОСОБА_6 , з яким вони почали розпивати спиртні напої. В подальшому між ними виник словесний конфлікт через дівчину, з якою він проживає. В подальшому ОСОБА_5 взяв зі столу ніж та рукою штовхнув ОСОБА_6 , після чого вони разом впали на підлогу, де між ними виникла бійка. В ході бійки ОСОБА_5 , з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , наніс останньому один удар ножем в область тулуба. Після цього бійка припинилась та ОСОБА_6 викликали швидку допомогу. Обвинувачений суду повідомив, що він у вчиненні вказаного злочину розкаюється та зробив для себе на майбутнє належні висновки. Шкоду потерпілому відшкодував в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 01.04.2015 року прийшов в гості до ОСОБА_5 , де вони розпивали спиртні напої, в подальшому між ними, через дівчину, виникла сварка, яка переросла у бійку, в ході якої ОСОБА_5 наніс йому удар ножем в область тулуба. Коли ОСОБА_5 наносив удар він не бачив, оскільки бійка відбувалась на підлозі, коли вони впали. На даний час претензій до обвинуваченого він не має. Просить призначити ОСОБА_5 не суворе покарання.

З досліджених судом доказів, що надані прокурором під час судового провадження вбачається, що 01.04.2015 року з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_6 .

Згідно вказаної заяви він просить прийняти міри до ОСОБА_5 , який 01.04.2015 року приблизно о 02 год., на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс йому тілесні ушкодження у вигляді порізу ножем тулубу зліва, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.04.2015 року.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 01.04.2015 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 19 від 20.04.2015 року у ОСОБА_6 було виявлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з ушкодженням лівої легені ускладненим гемо-пневмотораксом, яке виникло від дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути ніж, за давністю утворення відповідає строку 01.04.2015 р., вказане тілесне ушкодження, згідно п.2.1.3 «й» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» є небезпечним для життя в момент заподіяння і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку експерта № 533 від 18.06.2015 року на футболці, яка вилучена під час огляду місця події 01.04.2015 в приміщенні квартирі АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_5 , виявлено кров людини та не виключається походження крові від будь-якої особи з групою крові 0 з ізогемаглютининами анти-А і анти-В по системі АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 .

Вилучені під час досудового розслідування речі та предмети, оглянуті у встановленому порядку та визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Фрунзівського РВ ГУМВС України в Одеській області, що вбачається з протоколу огляду речових доказів від 01.04.2015 року, постанови про приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 01.04.2015 року та відповідної квитанцій №52.

Усі учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження іншихдоказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз вказаних доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_5 є доведеною, оскільки підтверджена показаннями обвинуваченого, потерпілого та письмовими доказами у справі, які узгоджуються між собою. Вказані докази суд приймає до уваги як належні та допустимі, та вважає їх достатніми для висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 .

Так, обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суду всі обставини вчинення злочину, його об`єктивні дії, які підтверджують наявність умислу в його діях на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 . Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно 01.04.2015 року умисно наніс ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин один удар ножем в область тулубу.

Вказані показання повністю узгоджуються з показаннями потерпілого, який підтвердив обставини повідомлені обвинуваченим щодо способу, часу, місця вчинення злочину, характеру та локалізації удару, механізму отримання ним тілесних ушкоджень, мотиву вчиненого щодо нього злочину та висновком експерта, яким підтверджено отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.При цьому суд також враховує думку потерпілого, який просить призначити обвинуваченому не суворе покарання, а саме не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Фрунзівської ЦРЛ від 06.04.2015 року вбачається, що ОСОБА_5 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки Фрунзівської ЦРЛ ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
З характеристики від 06.04.2015 року № 1788, наданої за місцем проживання обвинуваченого вбачається, що за період проживання скарги та повідомлення до виконкому селищної ради не надходило.
З вимоги ІЦ ГУМВС України в Одеській області від 02.04.2015 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив умисний корисливий тяжкий злочин, вину у вчиненні злочину визнав, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, про що свідчать його показання в судовому засіданні, визнання винуватості та відшкодування шкоди потерпілому, що підтверджується заявою потерпілого ОСОБА_6 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який вину визнав, просив вибачення в потерпілого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття, визнання винуватості та відшкодування шкоди потерпілому, думки потерпілого, який просить не позбавляти волі ОСОБА_6 , є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з застосуванням положень ст. 76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди підлягає залишенню без розгляду, оскільки цивільний позивач ОСОБА_6 просив залишити його без розгляду в зв`язку з відшкодуванням збитків.

Відповідно ст. 100 КПК України слід вирішити долю речових доказів.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 121 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди залишити без розгляду.

Речові докази у справі, а саме ніж кухонний, з рукояткою виготовленою з полімерного матеріалу, гірчичного кольору, футболку чоловічу, гірчичного кольору з надписом «ENGLAND», на якій виявлено плями темно-бурого кольору, що перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Фрунзівського РВ ГУМВС України в Одеській області, згідно квитанції №52 знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: