Справа № 500/6733/15-к
Провадження № 1-кп/500/544/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення обвинувального акта прокурору
19 листопада 2015 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпілі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002261, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
04 листопада 2015 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні, ухвалою від 05 листопада 2015 року було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілі ОСОБА_5 і ОСОБА_9 висловили думки про можливість призначення судового розгляду.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у підготовче судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час його проведення повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судових повісток про виклик через SMS-повідомлення, заяв про відкладення підготовчого судового засідання або про бажання взяти у ньому участі до суду не подавали. Проведення підготовчого судового засідання без участі вказаних потерпілих не відобразиться на повноті вирішення питань у ньому, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість його проведення без їх участі.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, приходить до висновку, що він на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим, у тому числі, у ст. 291 КПК України, та складання якого недопустимо навіть і з допущенням технічних помилок.

Так, п. п. п. 2, 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого та потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Але в порушення вимог наведених п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті невірно та неповно зазначені анкетні відомості обвинуваченого та потерпілої.

Так, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає, як пояснив сам обвинувачений, за адресою: АДРЕСА_2 , однак в обвинувальному акті невірно зазначене місце його реєстрації як: АДРЕСА_3 , а також місце проживання як: АДРЕСА_4 . Хоча у другому обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, який також перебуває на розгляді в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області, адреса реєстрації та адреса проживання обвинуваченого ОСОБА_4 зазначені вірно, а отже були відомі слідчим органам на момент складання обвинувальних актів.

Крім того, у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, по епізоду обвинувачення, що датований 07 вересня 2015 р., потерпілою зазначена, в тому числі ОСОБА_12 , а у розділі відомості про потерпілих обвинувального акту по батькові останньої зазначене як « ОСОБА_13 ».

Також слід звернути увагу на таке.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті п/п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97) (далі Конвенція), вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Не вдаючись до вирішення питань, що підлягають вирішенню під час судового розгляду, а лише перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, викладені неточно та не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначеними у другому обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 , який надійшов до суду в той же день, тобто 04.11.2015 р., у зв`язку з чим формулювання обвинувачення ОСОБА_4 є неконкретним та порушує гарантоване п/п. «а» п. 3 ст.6 Конвенції його право бути поінформованими про характер і причини обвинувачення у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Так, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 по першому епізоду обвинувачення, обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та правова кваліфікація кримінального правопорушення зазначена за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка). Вказаний епізод обвинувачення викладений першими та згідно викладу фактичних обставин кримінального правопорушення мав місце в ніч з 03 на 04 вересня 2015 року, тобто раніше за інші епізоди обвинувачення згідно даному обвинувального акту, однак пізніше ніж епізод обвинувачення по другому обвинувальному акту, згідно якому перший епізод обвинувачення датований 01 вересня 2015 року.

З викладеного випливає, що особою, яка складала обвинувальний акт, неповно та неточно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення по першому епізоду обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, а також посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, які не відповідають викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими згідно обвинувальному акту, відповідно до якого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України 01 вересня 2015 року. Або ж слідчим в обвинувальному акті невірно зазначені дати вчинення злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 .

Але в будь-якому випадку формулювання обвинувачення є неконкретним в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України.
З урахуванням засади змагальності кримінального провадження, суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за цим обвинувальним актом, складеним з грубими порушеннями вимог п. п. 2, 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо зазначення анкетних відомостей обвинуваченого та потерпілої, щодо викладу фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, точної правової кваліфікації та формулювання обвинувачення, оскільки з самого початку судового розгляду не буде зрозуміло від якого обвинувачення обвинувачений має захищатися. Статтею 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення, у тому числі з метою зміни правової кваліфікації, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, а відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції цим Кодексом. Тому, з урахуванням того, що в силу ст. 22 КПК України підтримання державного обвинувачення в суді здійснюється лише прокурором, і без точного викладу в обвинувальному акті фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст.337 КПК України щодо меж судового розгляду.

Таким чином, у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, зокрема п. п. 2, 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, суд приходить до висновку, що він в силу п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст. ст. 314, 370 372 КПК України, суд

ухвалив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, повернути прокурору Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1