Справа № 356/1142/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/177/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 41 16.02.2016

УХВАЛА
Іменем України
16 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 18 грудня 2015 року, якою обвинувальний акт №0000046 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 307 КК України повернуто прокурору,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 18 грудня 2015 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 повернуто прокурору з підстав його невідповідності п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті зазначені анкетні відомості обвинуваченого, які не відповідають дійсності.

Цією ж ухвалою суд відмовив у заявленому в судовому засіданні клопотанні прокурора про надання дозволу здійснити затримання ОСОБА_7 з метою його приводу до суду.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Березанського міського суду Київської області від 18 грудня 2015 року у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та просить повернути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 до суду першої інстанції для виконання вимог ст.314 КПК України.

В обґрунтування вказаних вимог прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування стороною обвинувачення встановлена достовірна адреса проживання обвинуваченого: АДРЕСА_1 , аналогічна адреса зазначена і в його паспорті.

Під час здійснення досудового розслідування слідчим, шляхом звернення з клопотанням до слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вжито вичерпних заходів щодо мінімізації ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак, під час судового провадження обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності зник зі свого місця проживання.

16 січня 2015 року ОСОБА_7 оголошено у розшук, отже, було вжито всіх можливих заходів по встановленню місцезнаходження та забезпечення явки до суду обвинуваченого.

Оскільки діючим кримінальним процесуальним кодексом не передбачено можливості проведення слідчих дій після повернення обвинувального акту прокурору, то оголошення його у розшук та здійснення приводу обвинуваченого стане неможливим, що призведе до порушення принципу кримінального права невідворотності покарання.

Також прокурор посилається на необґрунтовану відмову у задоволення клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_7 , що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, який просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно приписів ст. 314 КПК України, суд першої інстанції після отримання обвинувального акту неодноразово призначав підготовче судове засідання, але воно не було проведено, оскільки обвинувачений не з`явився в судове засідання, а оголошений розшук ОСОБА_7 та його привід залишився не виконаним.

Суд, перевіривши матеріали провадження, встановив, що ухилення обвинуваченого від суду стало можливим через невідповідність обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 291 КПК України, якими визначені вимоги щодо змісту обвинувального акту, порядку його складання та затвердження, а також визначено перелік процесуальних документів, які до нього повинні додаватися.

При цьому суд зазначив, що в матеріалах кримінального провадження не містяться відомості щодо дійсної адреси проживання чи перебування обвинуваченого, з чим погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Як убачається з обвинувального акту, затвердженого прокурором від 18.08.2014, місцем фактичного проживання обвинуваченого зазначено с. Теплівка Пирятинського району Полтавської області, але, разом з тим, в реєстрі заходів забезпечення кримінального провадження маються відомості, що йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого було визначено Печерським районним судом м. Києва до 04 вересня 2014 року.

При направленні обвинувального акту до Березанського міського суду Київської області 18.08.2014 прокурор не зазначив відомостей про місце перебування обвинуваченого або про вид запобіжного заходу щодо нього, а вказав лише номер його телефону.

Наведене свідчить, що рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору є обґрунтованим.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, що після повернення обвинувального акту прокурору буде неможливо провести розшук обвинуваченого, оскільки він зник з місця проживання, то вони є надуманими, оскільки прокурор не позбавлений можливості звернутися до суду із клопотанням про зміну чи обрання запобіжного заходу у разі переховування останнього.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу прокурора на недоліки обвинувального акту також і в частині формулювання обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
ухвалу Березанського міського суду Київської області від 18 грудня 2015 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Головуючий:
Судді: