Придніпровський районний суд м.Черкаси

У Х В А Л А

28 листопада 2014 року м. Черкаси Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

Слідчого - ОСОБА_5

скаржника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження від 30.09.2014 року ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою на постанову слідчого СУ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 30.09.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000018, за фактом необережного спричинення їй тілесних ушкоджень середньої тяжкості дільничним інспектором міліції ОСОБА_7 , за що передбачена кримінальна відповідальність за ст. 128 КК України мотивуючи її тим, що у вищевказаній постанові, маючи зацікавленість, слідчим ОСОБА_8 викладені завідомо неправдиві дані з метою приховування злочину.

У скарзі зазначено, що 16.11.1997 року у с. Хацьки Черкаського району, під час передачі речей ОСОБА_9 , дільничний інспектор Черкаського РВ ОСОБА_7 вів себе зухвало та в присутності неповнолітнього ОСОБА_10 виражався на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою, принижував її гідність, ображав непристойними словами, погрожував фізичною розправою та вбивством. У момент, коли ОСОБА_6 клала брудні речі у коляску мотоцикла, на якому сидів ОСОБА_7 , останній різко почав рух з місця, зачепивши її за куртку від чого ОСОБА_6 упала на коляску мотоцикла, який рухався, а ноги її волочилися по землі 25-30 м. В цей час вона трималася лівою рукою за сидіння, але ОСОБА_7 ударив її кулаком в лівий бік, і вона упала, в результаті чого зламала ребро, яке проткнуло плевру.

В судовому засіданні ОСОБА_6 скаргу підтримала та пояснила, що ніколи не заперечувала проти того, щоб провести судово-медичну експертизу з метою встановлення ступеню тяжкості спричинених їй тілесних ушкоджень, але ніколи не отримувала з цього приводу виклики, а саме від 06.06.2014, 02.07.2014, 26.08.2014, та 23.09.2014, на які посилається слідчій в постанові про закриття кримінального провадження, ні до прокуратури ні до експертних установ.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги та скасування постанови про закриття кримінального провадження, оскільки вважають, що остання винесена обґрунтовано і законно, з виконанням всіх можливих перевірочних та процесуальних дій. Просили суд відмовити ОСОБА_6 в задоволенні скарги.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. ст. 21, 24, 62 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 8, 9, 17, 20, 22 КПК України та ст. ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження здійснюється з застосуванням належної правової процедури, що ґрунтується на загальних засадах кримінального провадження, верховенстві права, законності, забезпеченні права на захист, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, відповідно до яких підозра та обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом, а поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Згідно до вимог ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як зазначено в ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування можу бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

В судовому засіданні встановлено, що по кримінальному провадженню, порушеному по факту нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості дільничним інспектором міліції ОСОБА_7 , за що передбачена кримінальна відповідальність за ст. 128 КК України, неодноразово виносились постанови про її закриття, які скасовувалися як прокурором так і судами першої та апеляційної інстанції, з зазначенням проведення тих чи інших слідчих дій, спрямованих на повне, всебічне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, в тому числі і проведення комісійної судово-медичної експертизи.

В постанові про закриття кримінального провадження від 30.09.2014 року зазначено, що з метою виконання вказівок апеляційного суду Черкаської області від 15.06.2011 року щодо проведення комісійної судово-медичної експертизи з метою встановлення ступеню тяжкості спричинених ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, остання неодноразово викликалася до прокуратури м.Черкаси та прокуратури Черкаської області для передачі органу розслідування медичних документів, необхідних для надання їх експертній установі для проведення відповідної експертизи. Але ОСОБА_6 на виклики від 06.06.2014, 02.07.2014, 26.08.2014, та 23.09.2014 не з`явилася та відмовилася надати медичну документацію, мотивуючи тим, що така документація є лише її власністю і стосується особистого здоров`я, а тому вона її нікому не надасть. За таких обставин проведення експертизи стало неможливим, у зв`язку з відсутністю у експерта необхідних матеріалів. Тому у ході всебічного, повного та об`єктивного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки показів, речей і документів, що стосується даного провадження, у їх сукупності органом досудового розслідування не було здобуто об`єктивних, фактичних та достатніх доказів про спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень

Але під час дослідження матеріалів скарги та кримінального провадження, судом було встановлено, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, що орган досудового розслідування направляв повідомлення про виклик ОСОБА_6 в порядку, визначеному ст.ст. 111, 135 КПК України.

З метою надання органом досудового розслідування суду доказів про виклик ОСОБА_6 на 06.06.2014, 02.07.2014, 26.08.2014, та 23.09.2014 відповідно до ст. 135 КПК України судом оголошувалася перерва, але і після такої вказані докази орган розслідування суду не надав, а факти викладені в постанові про закриття кримінального провадження від 30.09.2014 року не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Отже, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_11 підлягає до задоволення.

Постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2014 року за фактом необережного спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, яке мало місце 16.11.1997 року слід скасувати та направити матеріали прокурору Черкаської області, зобов`язавши орган досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Керуючись ст. ст.303 -307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2014 року за фактом необережного спричинення їй тілесних ушкоджень середньої тяжкості, яке мало місце 16.11.1997 року задовольнити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2014 року за фактом необережного спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, яке мало місце 16.11.1997 року та направити матеріали прокурору Черкаської області для досудового розслідування.

Повний текст ухвали оголошений 04.12.2014 року о 09.00 год.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1