Справа № 461/3980/15-к
Провадження № 1-кс/461/2339/15
в с т а н о в и в :
В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що з часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань його заяви від 15 грудня 2014 року слідчим не вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, зокрема, не допитано сусідів та директора ЛКП «ШРП Личаківського району» ОСОБА_6 ; не перевірено чи має державний виконавець ОСОБА_7 диплом спеціаліста, який би давав йому можливість оцінювати чи виконані роботи в повному обсязі та чи відповідають витрати дійсності; не призначені експертизи з питання чи виконані роботи на місці відповідають фактично складеному акту виконаних робіт та виставленій сумі та з питання встановлення коли саме надрукований акт виконаних робіт№10/06; слідчий не звернув увагу на те, що в акті виконаних робіт вказаний коефіцієнт к=4, тобто на те, що сума збільшена в чотири рази.
В судовому засіданні скаржник внесену скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив скаргу задоволити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, надав письмові заперечення, в яких вказує, що директор ЛКП «ШРП Личаківського району» відмовився від дачі показань на підставі ст.63 Конституції України. Крім цього, вказує, що ОСОБА_3 був боржником у виконавчому провадженні про зобов`язання демонтувати самовільно збудований гараж і постійно перешкоджав виконанню судового рішення різними способами, зокрема, обливши себе бензином, а тому є підстави вважати, що своїми скаргами ОСОБА_3 продовжує перешкоджати законній діяльності органів державної виконавчої служби та згаданого комунального підприємства, які здійснили примусовий демонтаж гаража ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_8 . Просив відмовити у задоволенні скарги.
Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що директор ЛКП «ШРП Личаківського району» відмовився від дачі показань на підставі ст.63 Конституції України; були допитані в якості свідків: ОСОБА_3 , головний інженер ЛКП «ШРТ Личаківського району» ОСОБА_9 , асфальтобетонщики ЛКП «ШРТ Личаківського району» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , тракторист ЛКП «ШРТ Личаківського району» ОСОБА_13 , головний економіст ЛКП «ШРТ Личаківського району» ОСОБА_14 , виконроб ЛКП «ШРТ Личаківського району» ОСОБА_15 , державний виконавець Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_7 .
Зокрема, в ході проведення досудового розслідування допитаний в якості свідка державний виконавець Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_7 повідомив, що акт № 10/06 про приймання виконаних будівельних робіт складений за червень 2014 року, оскільки допущена опечатка, однак це не вплинуло на розрахунки витрат у виконавчому провадженні, вказані витрати повністю відповідають дійсності.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження вжитими слідчими та процесуальними заходами не виявлено складу кримінального правопорушення, а процесуальні можливості здобуття такого вичерпано.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Незважаючи на зазначені положення КПК України скаржником під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі, доводи скаржника спростовано матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.
Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статті може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, а також враховуючи, що обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови від 30 березня 2015 року про закриття кримінального провадження, не встановлено; висновки та процесуальне рішення слідчого відповідають вимогам кримінального процесуального закону і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження; у скарзі не наведено переконливих доводів, які б стверджували б про те, що шляхом проведення додаткових дій, будуть встановлені достатні дані, які б виключали підстави для закриття кримінального провадження, а відтак приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -
у задоволенні скарги - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 5 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1