Справа № 367/3917/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/979/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 01.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
1 вересня 2015 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 серпня 2015 року про відмову в задоволення клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення.

До Ірпінського міського суду Київської області звернувсь з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засуджений ОСОБА_7 .

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 серпня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 03 грудня 2012 року Оболонським районним судом м. Києва за ст.ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 листопада 2014 року невідбуту частину покарання засудженому замінено на обмеження волі згідно ст. 82 КК України. Також судом зараховано строк тримання під вартою під час слідування до виправного центру і зазначено, що кінець строку покарання 23 листопада 2016 року і з часу винесення ухвали про заміну покарання більш м`яким засуджений не відбув 2/3 призначеного покарання..

Не погоджуючись з рішенням суду засуджений подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про умовно дострокове звільнення його від відбування призначеного покарання.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції помилково не застосовано до нього умовно-дострокового звільнення, оскільки умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання повинне вираховуватися зі строку, встановленого вироком, а не ухвалою суду. Ухвала змінила лише умови відбування покарання на більш м`які. На його думку, заміна не відбутої частини строку покарання більш м`яким у такому випадку не може погіршувати його становище, бо відстрочує дострокове звільнення та втрачається сенс самої пільги, як такої.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляції, пояснення засудженого та його захисника в підтримку поданої апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд розглядаючи питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 з належною повнотою дослідив та перевірив наявні в матеріалах справи докази та відповідно до вимог чинного законодавства дійшов до обґрунтованого висновку про те, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки з моменту винесення ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 19 листопада 2014 року про заміну покарання більш м`яким, засуджений ОСОБА_7 фактично не відбув 2/3 строку покарання, призначеного судом. Крім того суд першої інстанції врахував думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання.

Щодо доводів засудженого про те, що строк з якого настає право на умовно-дострокове звільнення має обраховуватись зі строку, встановленого вироком, то вони є безпідставними.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р. « Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

На думку, колегії суддів, суд правильно дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 необхідно відмовити, оскільки останній не відбув 2/3 строку покарання, призначеного судом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 3 серпня 2015 року не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 серпня 2015 року про року про відмову в задоволення клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді