В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2013 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Данилко Л.В.

за участю прокурора Пилипенко І.В.

обвинуваченого ОСОБА_1

потерпілих ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області в м. Добропілля кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не одруженого, не працює, раніше судимого: 1) 26.10.1992р. Ворошилівським районним судом м.Донецька за ст.141 ч.2 КК України (в редакції 1960 р.) до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 2) 12.05.1995р. Добропільським міським судом за ст.140 ч.3, ст.43 КК України до 4 років позбавлення волі; 3) 16.05.2002р. Добропільським міським судом за ст.185 ч.3, 69 КК України (в редакції 2001р.) до 3 років обмеження волі; 4) 19.07.2005р. Добропільським міськрайсудом за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 06.02.2008р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 7 днів позбавлення волі; мешкає за адресою: сел.Водянське міста Добропілля Донецької області, вул. Чапаєва, 29,

у вчиненні кримінальних правопорушень за ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин:

ОСОБА_1, в ніч з 14.01.2013р. по 15.01.2013р., точного часу слідством не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник у двір домоволодіння за адресою: сел. Водянське Добропільського району Донецької області, вул. Донецька, 5/1, що належить ОСОБА_3, звідки таємно викрав майно, належне останньому, а саме два фрагменти саморобного металевого баку розмірами 40 см на 40 см кожний, загальною вартістю 131,40 грн. З викраденим ОСОБА_1 зник, розпорядившись ним на свій власний розсуд.

Крім того, 02 червня 2013 року приблизно о 19:00 годині ОСОБА_1 напроти будинку №15 по вул. 40 років Жовтня в сел. Водянське Добропільського району, з метою заволодіння чужим майном, на що і був спрямований його намір, із корисливих мотивів, із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого ОСОБА_2, що виразилось у нанесенні удару кулаком в область обличчя останнього, від чого той впав на спину, в результаті отримав садно задньої поверхні лівого ліктьового суглоба, садно розгинальної поверхні лівого передпліччя у верхній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та відкрито, повторно заволодів майном останнього, а саме срібним ланцюжком вагою 15,72г вартістю 628 грн. 80 коп., та срібним хрестиком вагою 5,01г вартістю 200 грн. 40 коп., та з викраденим зник, розпорядившись ним на свій власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 829 грн. 20 коп.

Обвинувачений ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у висунутому обвинуваченні не визнав. Повністю заперечує факт викрадення майна ОСОБА_3 і те, що відкрито протиправно заволодів майном ОСОБА_2

Суду він пояснив, що ОСОБА_3 знає як мешканця їх селища. Знає, де він проживає. Крадіжку фрагментів саморобного баку із двору останнього не вчиняв. Здавав на метал лише свої старі металеві речі.

Стосовно факту заволодіння майном ОСОБА_2 суду пояснив, що під час сварки товкнув ОСОБА_2, той впав, і з шиї впав на землю ланцюжок срібний із хрестиком. ОСОБА_1 підняв із землі, і оскільки були потрібні кошти на лікування собаки, забрав. Пропонував потерпілому забрати ланцюжок, але той відмовився. Взяте майно заклав сусідці ОСОБА_4 за 100 грн.

Незважаючи на повне невизнання ОСОБА_1 своєї провини в обсязі пред'явленого обвинувачення, суд знаходить його вину повністю доведеною на підставі наданих слідством і проаналізованих судом в своїй сукупності доказів, яким суд дав належну оцінку, а саме:

Потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що у нього у дворі в сел. Водянське, по вул. Донецькій, 5/1, зберігались металеві саморобні баки, та фрагменти від них. 14 січня вони були на місці. Вночі він був вдома і не виходив надвір. 15 січня 2013 року вранці він помітив пропажу двох фрагментів цих баків.

Свідок ОСОБА_5 в суді підтвердив, що ОСОБА_1 взимку 2013 року, можливо в січні місяці, просив допомогти віднести і здати в с.Красноярське на металобрухт гр-ці ОСОБА_6 два мішки із металевими речами. Що було саме в мішках, ОСОБА_1 не говорив. Перевозили метал на санках разом із гр-м ОСОБА_7. Здали ОСОБА_6, отримали від неї гроші, в якій сумі не пам'ятає. 40 грн. віддали здачу ОСОБА_1, а на останні кошти купили пляшку горілки, 1кг пельменів і пачку цигарок. На словах ОСОБА_1 говорив, що в мішках були чайник, якась духовка тощо.

Свідок ОСОБА_7 підтвердив показання свідка ОСОБА_5 про те, що вони за проханням ОСОБА_1 перевозили металеві речі у мішках на пункт прийому металобрухту в селі Красноярське. Що перевозили в мішках, йому невідомо.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона за місцем мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_3 не приймає метал. 15.01.2013р. до неї прийшло двоє чоловіків, один з них був ОСОБА_7, і запропонували придбати два металевих баки, розміром десь 40на 40 см. За 40 грн. вона їх купила. Що вони крадені, не знала.

За протоколом вилучення майна від 14.02.2013р., викрадені у потерпілого ОСОБА_3 два фрагменти металевих баків знайдені під час огляду у дворі ОСОБА_6 (а.с.27)

За висновком про оцінку майна від 22.02.2013р., два фрагменти саморобних металевих баки вагою 60кг станом на день викрадення складають 131,40 грн. (а.с.34)

Тому суд на підставі вищедосліджених доказів, в їх сукупності, робить висновок, що саме ці фрагменти саморобних баків взяли свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_7 у обвинуваченого ОСОБА_1 і здали на метал свідку ОСОБА_6 Тобто обвинувачений говорить неправду, і таку позицію суд вважає обраним ним способом захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 02 червня цього року був вихідний. Він випивав спиртні напої біля кафе "Любава" в сел. Водянське. Бачив обвинуваченого, із ним посварився із-за грошей, що пропали в їх знайомого Андрєйцова. Після цього ОСОБА_2 зайшов у магазин, купив горілку, пива, бананів, і все це в пакеті ніс додому. Зупинився біля будинку №15 по вул. 40 років Жовтня, коли почув ривок за його пакет ззаду. Потім поштовх, від якого упав на землю, і вдарився потилицею. Потім, лежачи на землі, почув клацання, як йому здалось, це був розрив ланцюжка, який висів з хрестиком на його шиї. Не бачив ззаду, хто його вдарив, але від людей взнав, що вдарив його і забрав ланцюг саме ОСОБА_1

Свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 пояснили, що 02 червня 2013 року близько 17-18 годин вони сиділи біля будинку №15 по вул. 40 років Жовтня в селищі Водянське. Побачили потерпілого ОСОБА_2, той шов між будинком №15 і 17. Ніс пакет. Ззаду підбіг ОСОБА_1 та різко смикнув за пакет. Той не відпустив пакет. ОСОБА_10 вдарив ногою між ніг ОСОБА_2 і товкнув рукою. ОСОБА_2 впав на землю. Після цього свідок ОСОБА_8 бачила, як обвинувачений махнув різко пальцем по шиї ОСОБА_2 Вони робили зауваження ОСОБА_10, але той їх не слухав. Свідок ОСОБА_9 бачила у потерпілого на шиї срібний ланцюжок, хрестик не бачила, та їх не опинилось після інциденту. Вони разом їх шукали у траві, але не знайшли. Пакет із продуктами ОСОБА_1 не забирав.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що до неї прийшов, дату точно не пам'ятає, ОСОБА_1, якого всі називали "Алєк". Попросив за срібний ланцюжок із хрестиком 150 грн., сказав, що гроші потрібні на день народження, і що це належить йому. На ланцюжку, як вона точно пам'ятає, була зламана застібка. Вона дала лише 100 грн., а ланцюг залишила в якості застави. Потім прийшла увечері дружина ОСОБА_1 - Люда, і забрала ланцюжок, віддавши лише 98 грн. Дві гривні з боргу їм простила.

З протоколу огляду місця поді від 02.06.2013р. суд вбачає, що дійсно місцем викрадення у ОСОБА_2 срібного ланцюжка і срібного хрестика є місцевість між 15 і 17 будинками по вул. 40 років Жовтня в селищі Водянське (а.с.8-10)

Викрадене майно знайдене і вилучене у співмешканки обвинуваченого ОСОБА_11, про що свідчить протокол огляду предмета від 02.06.2013р. (а.с.28) При цьому, як пояснила ОСОБА_11, ланцюжок із хрестиком вона викупила у гр.ОСОБА_4 за 100 грн.

Вказані докази повністю збігаються із показаннями свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9, які прямо вказали, що саме ОСОБА_1 заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_2, після чого у останнього зникли срібні ланцюжок із хрестиком.

Суд критично відноситься до показань ОСОБА_1, що він не визнає себе винним, які різняться із показаннями свідків, але прямо вказують на те, що саме він заволодів майном ОСОБА_2 із застосуванням насильства.

За висновком судово-медичного експерта № 113 від 21.08.2013р., при огляді у потерпілого ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна задньої поверхні лівого ліктьового суглоба, садна розгинальної поверхні лівого передпліччя у верхній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що утворились від ударної дії тупих предметів, і що ОСОБА_2 біло нанесено не менше двох дій травмуючими предметами (а.с.34)

Довідкою торгівельної організації підтверджена вартість 1г срібла 925 проби станом на 02.06.2013р., на підставі чого встановлена вартість викраденого (а.с.31)

Сукупність досліджених доказів переконує суд в тому, що обвинувачений ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у сховище.

Крім того, суд вважає доведеним вину ОСОБА_1 в тому, що він своїми умисними діями відкрито викрав чуже майно, тобто вчинив грабіж, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, та повторно. Його дії правильно кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України.

При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь вчиненого правопорушення, дані про винну особу, який раніше неодноразово судимий, офіційно не одружений, дітей не має, до затримання не працював, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра, характеризується за місцем проживання з крайнє негативної сторони.

Обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_1 можливо лише шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, оскільки останній ніде не працює, будучи судимим, не став на шлях виправлення і знову вчинив умисні кримінальні правопорушення.

Крім того, суд призначає остаточне покарання за сукупністю злочинів, за правилами ст. 70 ч.1 КК України.

Судові витрати у провадженні відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили слід змінити на тримання під вартою.

Речові докази у справі: срібний ланцюжок та срібний хрестик, передані потерпілому ОСОБА_2, залишити останньому як законному володільцю; два фрагменти металевого баку, віддані на зберігання потерпілому ОСОБА_3 також залишити в останнього як законного володільця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_1 також визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

За правилами ст.70 ч.1 КК України за сукупністю скоєних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_1 5 (пять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили змінити на тримання під вартою в Артемівському слідчому ізоляторі, взявши ОСОБА_1 під варту із залу суду.

Строк відбування покарання обчислювати з дня взяття під варту, тобто починаючи з 13 грудня 2013 року.

Речові докази у справі: срібний ланцюжок та срібний хрестик, передані потерпілому ОСОБА_2, залишити останньому як законному володільцю; два фрагменти металевого баку, віддані на зберігання потерпілому ОСОБА_3 також залишити в останнього як законного володільця.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Надруковано у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий: суддя В.В. Хандурін

13.12.2013