Справа №613/1777/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2016 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові подання начальника Богодухівського РВ кримінально виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 07 вересня 2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст. ст. 15 ч. 2, 201 ч. 1, 263 ч. 1, 70 КК України до 4-х років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 ч. 1 п. 2, 3, 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду надійшло подання Богодухівського РП кримінально-виконавчої інспекції про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_4 . В поданні вказано, що 20 жовтня 2015 року на виконання до Богодухівського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області надійшов вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 07 вересня 2015 року відносно ОСОБА_4 засудженого за ст. ст. 15 ч. 2, 201 ч. 1, 263 ч. 1, 70 КК України до 4-х років позбавлення волі з конфіскацією предметів контрабанди та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 2, 3, 4 КК України на засудженого були покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання; періодично з`являтися на реєстрацію в ці органи.

Також в поданні зазначено, що в ході перевірки по облікам УІАЗ ГУНП України в Харківській області було встановлено, що ОСОБА_4 вже був засуджений 19 червня 2013 року Ленінським районним судом міста Харкова за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 ч. 1 п. 2, 3, 4 КК України. Враховуючи те, що у вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 07 вересня 2015 року відсутні відомості про наслідки відбування покарання за вироком Ленінського районного суду Харківської області від 19 червня 2013 року, начальник КВІ звернувся до суду для вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився про день, час, місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Неприбуття засудженого не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши пояснення представника КВІ Богодухівського району, який повністю підтримав подання, прокурора, який заперечував проти задоволення подання, пояснивши, що суди не мають право вирішувати питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого, зокрема, не можна у такому порядку: встановлювати дані про особу засудженого, які можуть потягти погіршення його становища (про наявність судимості тощо), дослідивши матеріали справи, вважає необхідним відмовити у задоволенні подання із слідуючих підстав:

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Судовим розглядом встановлено, що у вступній частині вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 07 вересня 2015 року, а саме характеризуючих даних обвинуваченого не врахований вирок від 19 червня 2013 року Ленінського районного суду м. Харкова. При цьому, вироки Дергачівського районного суду Харківської області від 07 вересня 2015 року та Ленінського районного суду м. Харкова від 19 червня 2013 року набрали законної сили, в тому числі в частині визначення самостійного відбуття покарання за обома вироками.

Пленум Верховного Суду України № 11 від 21 грудна 1990 р. « Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» п. 12 роз`яснює, що суди не мають право вирішувати питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, не можна у такому порядку: встановлювати дані про особу засудженого, які можуть потягти погіршення його становища (про наявність судимості тощо).

Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання про визначення порядку виконання покарання ОСОБА_4 за наявності кількох вироків слід відмовити, із наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК УКРАЇНИ, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання начальника Богодухівського РВ кримінально виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 діб з дня її проголошення.

СУДДЯ