АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні за допомогою відеоконференц зв`язку в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах двох місячного терміну до 04.10.2015 року до 15 год. 15 хв., відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова, Київської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.
Згідно ухвали, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно вплинути на потерпілих чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати його підзахисному інший запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства та позбавлення волі. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що прийняте судом рішення є передчасним, упередженим та таким, що винесено без ретельного дослідження та оцінки доказів, які б прямо вказували на вину останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України та наявності ризиків визначених ст. 177 КПК України.
Так, на думку захисника, обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою є необґрунтованим з огляду на наступне: інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення є нетяжкими; до кримінальної відповідальності в минулому він не притягувався, проходив службу в органах внутрішніх справ, має постійне місце проживання та реєстрації, має позитивну характеристику від керівництва підприємства на якому проходив стажування з метою подальшого влаштування на роботу.
Дані обставини, адвокат вважає, є підставами для зміни підозрюваному міри запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, наступне.

05 серпня 2015 року ОСОБА_7 на підставі ст. 208 КПК затримано по підозрі у вчиненні кримінального правопорушення.

06 серпня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч. 2 ст. 345 КК України
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, щопідозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на доведеність прокурором підстав, передбачених ст. ст. 177, 183, 194 КПК України, які є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Однак, дослідивши в сукупності тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді щодо неможливості запобіганню ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є непереконливим.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З огляду на дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання і реєстрації, офіційно не працює, не одружений, має середню спеціальну освіту, а також, приймаючи до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, а саме те, що вони відносяться до катерної кримінальних правопорушень невеликої і середньої тяжкості, є підстави вважати, що наявним ризикам можна запобігти шляхом застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши покидати місце свого проживання у певний період часу.

Ні слідчим в поданому клопотанні, ні прокурором в суді апеляційної інстанції не доведено існування таких ризиків, які б вказували, що жоден з запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку потерпілого та неухильне виконання ним процесуальних обов`язків.

Таким чином, з урахуванням всього вище наведеного, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною у певний період часу покидати місце свого проживання, забезпечить швидке, повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В зв`язку з цим, ухвала слідчого судді підлягає скасування з постановленням нової ухвали, якою визначити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною йому в період часу з 22 години вечора по 7 годину ранку наступної доби залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст. 177, 178,181,183, 184, 193, 194, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах двох місячного терміну до 04.10.2015 року до 15 год. 15 хв., відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовльнити.
Постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому покидати місце проживання, а саме АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби.
Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на нього обов`язки передбачені зазначеною статтею роз`яснивши ОСОБА_7 , що працівники міліції мають право відвідувати його за місцем проживання з метою контролю виконання ним ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2228/2015 Категорія ст. 199 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_9
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1