Справа № 539/2675/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальне провадження №0000631 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни Полтавської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
01 червня 2015 року близько 02 год. 30 хв. на площі Ярмарковій в м.Лубнах Полтавської області, поблизу магазину «Шоколадка», між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих, раптово виниклих неприязних стосунків, розпочалася словесна сварка.

В ході сварки ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_4 кулаком в область сонячного сплетіння. Після цього у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за допомогою ножа.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та за допомогою розкладного (перочинного) ножа, який тримав в правій руці, наніс йому з великою силою один удар клинком по передній поверхні правого стегна та один удар клинком ножа по передній поверхні грудної клітки справа.

В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітки справа з ушкодженням ребра, міжреберної артерії та легені по ходу раневого каналу, різаної рани по передній поверхні правого стегна в нижній третині, забитої рани в правій тім`яній ділянці голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи №186 від 08.07.2015 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Дії ОСОБА_4 відносно потерпілого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, оскільки він умисно заподіяв удари ножом потерпілому, передбачаючи та бажаючи настання тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент їх спричинення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається. Суду пояснив, що в ніч на 01 червня 2015 року він перебував в кафе на площі Ярмарковій в м.Лубнах, де разом з ОСОБА_6 вживав алкогольні напої. Близько 02 години 30 хвилин у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_6 . Для вирішення спору вони вийшли на подвір`я, де ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_4 під дих. Не витримавши образи, ОСОБА_4 вирішив помститися ОСОБА_6 шляхом нанесення тілесних ушкоджень за допомогою перочинного ножа, який мав при собі в кишені куртки, та завдав потерпілому клинком ножа по одному удару в стегно та в груди. Від отриманих ударів ОСОБА_6 став присідати до землі, після чого ОСОБА_4 викинув ножа та відвів його до сходів магазину «Хвилинка», що на площі Ярмарковій. Там ОСОБА_4 підняв ОСОБА_6 футболку і побачив завдану ножом рану та кров. Після цього ОСОБА_4 намагався викликати швидку з мобільного телефону, однак невірно набирав номер, хтось вигукнув, що швидку вже викликали.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що в ніч на 01.06.2015 року вони разом з ОСОБА_4 вживали алкогольні напої в кафе на площі Ярмарковій в м.Лубнах. Близько 02 години 30 хвилин у них з ОСОБА_4 виникла словесна сварка. Вони вийшли на подвір`я з метою вирішення конфлікту. ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_4 кулаком в живіт. Від удару ОСОБА_4 трохи зігнувся, після чого вдарив ОСОБА_6 ножом один раз у стегно, один раз у груди, від чого ОСОБА_6 стало погано. ОСОБА_4 відвів його на сходи магазину «Хвилинка» на площі Ярмарковій. Подальших подій не пам`ятає, бо втратив свідомість. При цьому, потерпілий зазначив, що мали місце непоодинокі випадки застосування обвинуваченим щодо нього ножиць та викруток під час сварок.

При цьому, потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що завдану матеріальну шкоду обвинувачений йому відшкодував. Прохає суворо не карати ОСОБА_4 .

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, окрім його власних показів та показів потерпілого ОСОБА_6 , також підтверджується:

- дослідженими в судовому засіданні речовими доказами: розкладним (перочинним) ножом зі слідами крові, який упізнав обвинувачений; одягом обвинуваченого, а саме камуфляжні штани зі слідами крові та кофта, з кишені якої, як пояснив ОСОБА_4 , він витягав ніж;

- протоколом огляду місця події від 01.06.2015 року з фототаблицею до нього, що за своїми зафіксованими даними збігається зі свідченнями обвинуваченого та потерпілого;

- протоколом огляду ножа від 01.06.2015 року з фототаблицею до нього;

- протоколом огляду одягу потерпілого ОСОБА_6 від 08.06.2015 року з фототаблицею до нього, згідно яких на одязі зафіксовано механічні пошкодження та сліди речовини бурого кольору;

- протоколами відібрання біологічних зразків від 03.06.2015 року та 08.06.2015 року, згідно яких у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 взяли кров на дослідження;

- протоколом прослуховування аудіозапису з архіватора Лубенського МВ від 23.07.2015 року, згідно якого невідома особа здійснила повідомлення про злочин (нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 ) з доданим DWD-диском;

- протоколом огляду відеозапису з камер спостереження магазину «Хвилинка» від 01.06.2015 року, згідно якого зафіксовано як ОСОБА_4 відводив потерпілого ОСОБА_6 на східці магазину «Хвилинка», ОСОБА_6 втрачає свідомість, а ОСОБА_4 натискає на клавіші мобільного телефона, однак нікуди не телефонує. До ОСОБА_6 підходять інші люди, а ОСОБА_4 відходить;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.06.2015 року з фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_4 послідовно описав події, що передували злочину, механізм вчинення злочину та показав як саме завдав ударів ножом ОСОБА_6 ;

- висновками судово-медичної експертизи №186 від 08.07.2015 року та №218 від 23.07.2015 року, згідно якої у потерпілого ОСОБА_6 встановлені тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення, які не могли утворитися при одночасному падінні на площину і не є характерними для самоспричинення;

- висновками судово-медичних криміналістичних експертиз речових доказів (одягу потерпілого ОСОБА_6 ) №189-МК від 01.07.2015 року, №190-МК від 01.07.2015 року, №188-МК від 01.07.2015 року.

Покази ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, а тому суд вважає ці покази достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор, потерпілий та захисник обвинуваченого також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Суд зважає на особу обвинуваченого, який непогашеної судимості не має, на обліку в наркологічному або психо-неврологічному диспансері не перебуває, однак згідно медичного заключення має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, має слабкі соціальні зв`язки, в громадському житті участі не приймає, зважає на посередню характеристику за місцем проживання, те, що витрати на лікування потерпілому відшкодував.

Крім того, суд звертає увагу на віктимну поведінку потерпілого на час вчинення злочину, який також перебував в стані алкогольного сп`яніння, вдарив ОСОБА_4 кулаком в область сонячного сплетіння, розпалюючи сварку.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину в скоєному злочині ОСОБА_4 визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, відшкодував матеріальну шкоду, завдану злочином, і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи підвищений ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. Підстав для застосування статей 69, 75 КК України суд не знаходить.

Потерпілим ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. В судовому засідання потерпілий заявив клопотання про залишення його позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди без розгляду, у зв`язку з тим, що обвинувачений матеріальну шкоду відшкодував. Водночас, потерпілий наполягає на стягненні моральної шкоди з обвинуваченого. Вимогу мотивує тим, що зазнав внаслідок злочину моральної шкоди, яка полягає в фізичному болі, душевних стражданнях та хвилюваннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я та лікуванням. ОСОБА_6 тривалий час знаходився на лікуванні в реанімаційному відділенні, побоювався втратити життя та залишити напризволяще свою родину. Крім того, потерпілий вказав, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 втратив довіру до людей, оскільки з обвинуваченим вони товаришували тривалий час. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 втратив роботу, має слабкий стан здоров`я, а у зв`язку з витратами коштів на придбання ліків, його родина була змушена обмежити себе в придбанні продуктів харчування, позичати гроші в борг. Завдану моральну шкоду потерпілий оцінює в 35000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявлений цивільний позов щодо стягнення моральної шкоди в сумі 35000 грн. визнав в повному обсязі.

Ознайомившись з заявленим цивільним позовом, суд вважає, що він підлягає задоволенню з урахуванням тяжкості та тривалості розладу здоров`я потерпілого.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання виді п`яти років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання період перебування його під вартою з 03 червня 2015 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 35000 грн. моральної шкоди.

Речові докази по справі:

- кофту чорного кольору зі слідами крові та слідом механічного пошкодження, футболку чорного кольору зі слідами крові та слідом механічного пошкодження, штани чорного кольору зі слідами крові та слідом механічного пошкодження, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів при Лубенському МВ, повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю;

- кофту темно-синього кольору зі слідами крові, футболку білу зі слідами крові, штани камуфльовані зі слідами крові, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів при Лубенському МВ, повернути ОСОБА_4 за належністю;

- перочинний розкладний ніж зі слідами речовини бурого кольору, зразки крові обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів при Лубенському МВ, знищити;

- DWD-диск з відеозаписом з камер спостереження магазину «Хвилинка» від 01.06.2015 року; DWD-диск з двома аудіозаписами з архіватора Лубенського МВ; CD-диски з відеозаписами допиту підозрюваного залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1