Справа №10-152/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Собина
Номер провадження Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2011 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - судді Моїсеєнко Т.М.

суддів - Матуса В.В., Сінашенка В.Г.

з участю прокурора - Болгова О.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали справи за апеляцією прокурора Мороза А.В., який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 28 березня 2011 року, якою відносно

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця проїзд. Довженко, 12, м. Суми, раніше не судимого,

відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд,

ВСТАНОВИЛА:

21 березня 2011 року до Зарічного районного суду м. Суми з поданням, погодженим із заступником прокурора Зарічного району м. Суми звернувся старший слідчий СВ Зарічного РВ СМУ ГУМВС України в Сумській області про обрання відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, який обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України.

28 березня 2011 року постановою Зарічного районного суду м. Суми в задоволенні подання слідчого було відмовлено та відносно ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_2 раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаюється, відшкодував потерпілому заподіяні збитки, має постійне місце проживання та роботи, де характеризується позитивно. Крім того, органами досудового слідства не надано доказів, які б вказували, що

ОСОБА_2, перебуваючи на волі, може ухилятися від слідства та суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

В поданій апеляції прокурор Мороз А.В., який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вважає, що суд не врахував тяжкість вчиненого злочину, який передбачає покарання у виді позбавлення волі до шести років, крім того, вказує, що ОСОБА_2 має можливість перешкоджати встановленню істини по справі та негативним чином вплинути на хід досудового слідства, а також може ухилитись від явки до органів слідства. Просить постанову суду скасувати як незаконну, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просить задовольнити апеляцію, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Розглядаючи подання старшого слідчого СВ Зарічного РВ СМУ ГУМВС України в Сумській області ОСОБА_3 про обрання відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суд першої інстанції, врахувавши відповідно до вимог ст.ст. 148, 150, 155 КПК України всі обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення, вірно відмовив в задоволенні цього подання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 органами досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину.

В той же час, взяття під варту на стадіях дізнання і досудового слідства застосовується лише у випадку, коли особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, і коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилятися від слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність, а сама санкція статті кримінального закону, у вчиненні якого підозрюється або обвинувачується особа не є підставою для обрання такого виду запобіжного заходу як взяття під варту.

Відмовляючи в задоволенні подання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_2, суд врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, його характеристики, наявність постійного місця проживання, а також інші обставини, що характеризують ОСОБА_2 та навів відповідні мотиви прийнятого рішення.

Достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_2 буде ухилятися від слідства і суду та перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність судом не встановлено, а сама санкція статті кримінального закону, за якою обвинувачується ОСОБА_2, не може бути основною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

А тому, доводи апеляції прокурора про те, що обвинувачений може ухилятися від слідства і суду та перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність є необґрунтованими.

Таким чином, врахувавши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2, обставини злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2 направлена до суду першої інстанції і на 22 квітня 2011 року призначений попередній розгляд справи.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких підстав для всування постанови суду та задоволення поданої апеляції прокурора.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 28 березня 2011

року про відмову в обранні відносно ОСОБА_2 запобіжного

заходу у вигляді взяття під варту та обранні підписки про невиїзд залишити

без зміни, а апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом

першої інстанції без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6