Ухвала
іменем україни

30 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Корецького районного суду Рівненської області від 22 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 30 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Корецького районного суду Рівненської області від 22 липня 2015 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 30 вересня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за те, що він приблизно о 18 год. 40 хв. 17 вересня 2014 року на дорозі поблизу буд. АДРЕСА_1 під час суперечки з ОСОБА_5 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому дерев`яною палицею не менше чотирьох ударів у різні частини тіла, чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень та закриття кримінального провадження, посилаючись на безпідставність його засудження за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки вважає, що він перебував у стані необхідної оборони.
Розглянувши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до касаційної скарги копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій і перегляду в касаційному порядку відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України не підлягають.
Твердження засудженого ОСОБА_4 про його невинуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, є безпідставними, оскільки протилежні висновки суду в цій частині ухвалено у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Такі висновки відповідають наданим у судовому засіданні показанням самого засудженого ОСОБА_4 , який не заперечував факту нанесення ним ударів дерев`яною палицею потерпілому, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які узгоджуються між собою, підтверджуються даними слідчого експерименту, висновками судово-медичної експертизи та свідчать про те, що ОСОБА_4 17 вересня 2014 року навмисно завдав потерпілому тілесних ушкоджень за обставин, викладених у вироку.
Визнавши ці докази достовірними та оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та правильно кваліфікував його дії.
Апеляційний суд переглянув дане кримінальне провадження та виніс мотивовану ухвалу, якою залишив вирок місцевого суду без зміни. При цьому, доводи засудженого, зокрема й ті, на які він посилається в касаційній скарзі, належним чином перевірялись судом апеляційної інстанції та були мотивовано відхилені.
Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та повною мірою відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Враховуючи викладене, підстав вважати ОСОБА_4 необґрунтовано засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України, як на цьому він наголошує в касаційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Покарання ОСОБА_4 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для зміни чи скасування судових рішень, у провадженні не встановлено.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Корецького районного суду Рівненської області від 22 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 30 вересня 2015 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3