Справа № 191/1472/15-к
Провадження № 1-кп/191/228/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 06 лютого 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Синельникове Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
06 лютого 2015 року приблизно о 19-00 годин ОСОБА_3 , перебуваючи на вул.Щабельського в м.Синельникове Дніпропетровської області, маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно, умисно, на власну користь із корисливих мотивів викрав з огорожі домоволодіння АДРЕСА_2 частину металевого паркану розміром 5х1,7 м, яке належить ОСОБА_5 , після чого з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився за власним розсудом, спричинивши потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 729,40 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Цивільного позову у справі не заявлено.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся та пояснив обставини подій таким чином, як вони викладені вище.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що у неї за адресою: АДРЕСА_2 , є недобудований будинок, обнесений парканом. Про крадіжку паркану їй повідомила мати, яку в свою чергу повідомив сусід. Вона разом з чоловіком приїхали за вказаною адресою, де побачили, що металевий паркан довжиною приблизно 5 метрів, відсутній. Там вони побачили двох чоловіків, які стали тікати і чоловік потерпілої затримав одного з них, яким виявився обвинувачений. Матеріальна шкода, завдана злочином, їй не відшкодована, однак цивільного позову заявляти не буде у зв`язку з відсутністю коштів.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

Судом, з відома учасників судового розгляду, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів відносно обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені право оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто у тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який позитично характеризується по справі, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

В якості пом`якшуючої покарання обставини згідно положень ст.66 КК України суд враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання згідно ст.67 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пам`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень, йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України з урахуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України.

До набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Речові докази по справі необхідно залишити у володінні потерпілої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України суд покладає на засудженого ОСОБА_3 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази металевий паркан довжиною 2,5 метра, висотою 1,7 метрів залишити у володінні потерпілої ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1