Провадження №11-кп/772/1113/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю :

- прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7 ,

- представника Вінницької ВК №86 - ОСОБА_8 ,

розглянувши 28 грудня 2015 р. у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2015 року, якою

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця і жителя

АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

- 22.03.1994 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст.ст. 94, 140 ч.2, 42 КК України ( в редакції 1960 року) до 10 років позбавлення волі;

- 01.06.2005 року Апеляційним судом Донецької області за п.п.6,13 ч.2 ст. 115,ч.4 ст.187,ч.1 ст. 70 КК України до 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, початок строку відбуття покарання 2004 року,-

відмовлено у задоволенні клопотання про застосування відносно нього умовно дострокового звільнення,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_9 про застосування до нього умовно дострокового звільнення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_9 після відбуття покарання і звільнення з місць позбавлення волі, але до погашення чи зняття судимості за скоєння умисних злочинів, передбачених ст. ст. 94, 140 ч.2 КК України в редакції 1960 року, зокрема за умисне вбивство, за які він був засуджений вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя до 10 років позбавлення волі, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні особливо тяжкий корисливі злочини, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України та п. п. 6, 13 ч.2 ст. 115 КК України, пов`язаний з позбавленням життя особи, за 01.06.2005 року засуджений вироком Апеляційного суду Донецької області до 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією особисто належного йому майна, а тому незважаючи , що засуджений на час розгляду заяви хоча й відбув 3/4 строку покарання, позитивно характеризується та має заохочення, вважає даний строк покарання недостатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_9 , оскільки на час розгляду заяви в суді не досягнуто мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2015 року, як незаконну та застосувати до нього ст. 81 КК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час відбування покарання отримав 19 заохочень,брав участь в програмі освіта, під час відбування покарань закінчив ПТУ та отримав спеціальність токаря, підтримує відносини з родичами та дружиною.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_9 , просив її задовольнити, прокурора та представника Вінницької ВК № 86 ОСОБА_8 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. 81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Виправлення засудженого - це такі зміни його особистості, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людської гідності.

При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Так, виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається постановлена в законі мета : крім кари ще і виправлення засуджених .

Як вбачається матеріалів провадження та матеріалів особової справи ОСОБА_9 відбув 3/4 строку покарання, за час відбування покарання у ВК№86 заохочувався 19 разів за сумлінну поведінку та ставлення до праці, позитивно характеризується за місцем відбування покарання, за час відбування покарання засуджений здобув професію токаря, дотримується санітарно гігієнічних норм, правил внутрішнього розпорядку виправної установи, приймає активну участь у суспільному житті ВК №86, завжди вчасно та у повній мірі виконує законні вимоги представників адміністрації установи, підтримує соціально корисні зв`язки на волі із рідними та близькими , а саме з дружиною з якою перебуває у шлюбі з 2008 року, що свідчить про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Також в матеріалах особової справи відсутні відомості що ОСОБА_9 не була відшкодована заподіяна матеріальна чи моральна шкода.

Суд першої інстанції в своїй ухвалі посилається на те, що ОСОБА_9 після відбуття покарання і звільнення з місць позбавлення волі , але до погашення чи зняття судимості за скоєння умисних злочинів на шлях виправлення не став та вчинив умисні особливо тяжкі корисливі злочини, однак те, що засуджений ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочин, однак зазначені обставини, не є підставою для відмови у застосуванні до нього умовно дострокового звільнення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_9 та його клопотання про умовно-дострокове звільнення підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Крім того, на момент ухвалення даного рішення, не відбута ОСОБА_9 частина покарання згідно вироку складає 3 роки 3 місяці і 25 днів.

При обчисленні строку на який умовно достроково ОСОБА_9 підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років 6 місяців, з конфіскацією майна, призначеного 01.06.2005 року вироком Апеляційного суду Донецької області за п.п.6,13 ч.2 ст. 115,ч.4 ст.187,ч.1 ст. 70 КК України, апеляційний суд Вінницької області керуючись вимогами ч. 5 ст. 72 КК України зараховує ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення по даній справі з 23.10.2004 року по 10.11.2005 року, тобто 1(один) рік 17 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 72, 81 КК України, ст. ст.404, 405, 407, 419, 537,539 КПК України,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2015 року якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_9 про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання , - скасувати.

Клопотання ОСОБА_9 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, - задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк попереднього ув`язнення по даній справі з 23.10.2004 року по 10.11.2005 року, тобто 1 рік 17 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_9 умовно достроково звільнити від відбування покарання, у виді позбавлення волі на строк 14 років 6 місяців, з конфіскацією майна, призначеного 01.06.2005 року вироком Апеляційного суду Донецької області за п.п.6,13 ч.2 ст. 115,ч.4 ст.187,ч.1 ст. 70 КК України, терміном на 1 (один) рік 2 (два) місяці 21 (двадцять один) день.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

З оригіналом вірно: