Справа №479/935/15-к 16.02.2016 16.02.2016 16.02.2016
УХВАЛА
16 лютого 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
секретаря судового засідання: ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Мечетня Кривоозерського району Миколаївської області, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 07.06.2004р. за ч. 2 ст. 185, ст. 69 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі; 14.12.2004р. за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі, 19.05.2006р. звільнений по відбуттю строку покарання; 11.06.2008р. за ч. 3 ст. 185, ст. 304 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 30.07.2010р. за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, 17.03.2015р. звільнений по відбуттю строку покарання,
- за ч. 3 ст. 185 КК України,
Провадження № 11-кп/784/36/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
за участі:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції
Обвинуваченим ОСОБА_5 подана апеляційна скарга, в якій він просить призначити йому покарання з врахуванням обставин, які його пом`якшують, розібратися в обставинах справи.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений послався на те, що в ході його першого допиту, слідчим було відмовлено йому в призначенні захисника. Вказав, що в ході судового розгляду було залучено свідка, який не має відношення до справи. Стверджує, що судом не було враховано пом`якшуючих обставин при призначенні покарання.
Виклад позиції інших учасників судового провадження
В заяві, за результатами ознайомлення із апеляційною скаргою обвинуваченого, потерпіла ОСОБА_9 вказала, що згодна з вироком суду в частині призначеного ОСОБА_5 покарання. Зазначила, що відбувши попереднє покарання, той через тиждень знову розпочав вчиняти крадіжки, від чого постраждало дуже багато людей в їх селі. Вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе. Стверджує, що на даний час її односельчани морально відпочивають від свавільних крадіжок обвинуваченого.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вказав, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду без зміни. Стверджує, що в ході досудового розслідування підозрюваному були в повному обсязі роз`яснені його процесуальні права, в тому числі і право на захист, проте ОСОБА_5 відмовився від участі захисника, що підтверджується доданими процесуальними документами (пам`яткою про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, повідомленням про підозру від 26.05.2015р., протоколом допиту підозрюваного від 26.05.2015р.). Що стосується доводів апелянта про допит в суді свідків, показання яких безпосередньо не стосувалися суті справи, прокурор зазначив, що допитані були всі особи, яким були відомі обставини справи, дані про них в передбаченому законом порядку було внесено до реєстру матеріалів досудового розслідування. Так, в переліку даних свідків ОСОБА_10 , якому обвинувачений реалізував викрадене, та ОСОБА_11 , який перевіз на своєму автомобілі на прохання обвинуваченого викрадене металеве ковадло.
Обставини, встановлені судом першої інстанції
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 в кінці квітня 2015 року в денний час доби, з метою таємного викрадення чужого майна, проник на територію сусіднього нежитлового домогосподарства потерпілої ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу проник до приміщення свинарника, звідки таємно викрав металеве ковадло вагою 97 кг вартістю 712 грн. та саморобні металеві санки вагою 8 кг вартістю 3 грн. 70 коп. за 1 кг чорного металу, на суму 29 грн. 60 коп., а всього викрав майна на загальну суму 741 грн. 60 коп., викрадене присвоїв та розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях, продав на металобрухт ОСОБА_10 за 270 грн..
20 травня 2015 року в денний час доби ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна, проник на територію сусіднього нежитлового домогосподарства потерпілої ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу проник на горище господарської будівлі, звідки таємно викрав двоє граблів вартістю 17 грн. 60 коп., двоє совкових лопат вартістю 28 грн., одну сапу вартістю 7 грн. 50 коп. У приміщенні нежитлового будинку руками розбив віконні шибки двох вікон, проник всередину приміщення, звідки таємно викрав три алюмінієві сковороди вартістю 20 грн. за одну, всього на суму 60 грн., три алюмінієвих казана ємністю по 20 л вартістю 60 грн. за один, всього на суму 180 грн., дві алюмінієвих каструлі ємністю по 6 л вартістю 22 грн. за кожну каструлю, всього на суму 44 грн., алюмінієву каструлю ємністю 8 л вартістю 30 грн., 93 шт. алюмінієвих виделки вартістю 37 грн. 20 коп., 3 шт. алюмінієвих ложки вартістю 1 грн. 60 коп., 15 шт. металевих виделок вартістю 490 грн. 60 коп., металеву сокиру вартістю 35 грн., ножівку по дереву вартістю 15 грн., а також металеві прути, багор, трубу, совок, загальною вагою 5 кг вартістю 3 грн. 70 коп. за 1 кг чорного металу, всього на суму 18 грн. 59 коп., з плитки для приготування їжі зірвав та викрав чавунну плиту розміром 70х40 см, загальною вагою 13 кг, вартістю 3 грн. 70 коп. за 1 кг чорного металу, всього на суму 48 грн. 10 коп., всього таємно викрав майна на загальну суму 1 013 грн. 10 коп., викрадене присвоїв та розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях, частину металобрухту продав ОСОБА_10 за 80 грн..
Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення за ч. 3 ст. 185 КК України.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується
Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого з підстав, викладених в ній; прокурора, який просив залишити вирок суду без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення; дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого в скоєнні вказаного у вироку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин встановлених судом, - відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких наведений у вироку та ніким з учасників процесу не оспорюється.
Покарання призначено судом у повній відповідності з вимогами ст.ст. 65-67 КК України з урахуванням тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, який неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно; пом`якшуючих обставин щирого каяття, визнання вини, часткове відшкодування шкоди; крім того вчинення даного умисного злочину через місяць після звільнення від відбування покарання за аналогічний умисний злочин. Дані, викладені в мотивувальній частину вироку суду спростовують доводи апелянта про неврахування жодної обставини, яка пом`якшує призначене йому покарання та свідчить про об`єктивну та повну оцінку всіх характеризуючи даних.
Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, що в силу ч. 5 ст. 12 КК України визнається тяжким злочином.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Призначивши обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, суд першої інстанції з врахуванням всіх даних про особу та обставин справи, призначив покарання в межах санкції статті, та не в максимально можливому розмірі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів (а.с. 127-130 вимога про судимість, а.с. 132- копія вироку). Згідно з актом медичного обстеження (а.с. 133), довідками лікарів нарколога та психіатра, обвинувачений здоровий, на обліках не перебуває (а.с. 134,135). За місцем проживання характеризується позитивно, не працює (а.с. 137), членами його сім`ї зазначено батьків та старшого брата (а.с. 138).
Аналіз цих даних свідчить про відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, він не одружений, дані про наявність в нього утриманців відсутні, офіційно не працевлаштований, не вживає заходів до пошуків постійного місця роботи та стабільного заробітку. Слід взяти до уваги і думку потерпілої, яка в своїй заяві від 08.12.2015р. просила взяти до уваги систематичну протиправну поведінку обвинуваченого, виправлення якого вважає неможливим без ізоляції від суспільства. Тому, підстави для пом`якшення покарання відсутні.
Крім того, судом обґрунтовано взято до уваги той факт, що звільнившись по відбуттю строку покарання з місць позбавлення волі лише 17.03.2015р. (довідка про звільнення на а.с. 150), в кінці квітня та в травні 2015 року ОСОБА_5 вчинив нові корисливі злочини. Тому, суд цілком ґрунтовно дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, неможливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства та наявність обставин, які свідчать про те, що він категорично не вживає заходів для того, щоб стати на шлях виправлення та змінити протизаконний спосіб життя та отримання коштів для існування.
Що стосується доводів апелянта про те, що в ході досудового розслідування він був позбавлений права на захист, просив забезпечити участь захисника під час апеляційного розгляду, то ці доводи спростовуються наступним. З аналізу реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 5-10) вбачається, що ОСОБА_5 в травні 2015 року ОСОБА_5 неодноразово роз`яснювалися його процесуальні права, вручалися письмові пам`ятки. Документальне підтвердження того факту, що обвинувачений ОСОБА_5 звертався до слідчого в ході досудового розслідування з клопотанням про призначення йому захисника, в матеріалах справи немає. Натомість, вже на стадії підготовчого судового засідання (журнал судового засідання з елементами протоколу а.с. 21) судом першої інстанції було вирішено клопотання обвинуваченого та призначено йому захисника через регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Миколаївській області (а.с. 23). Надалі участь в судовому провадженні приймав захисник ОСОБА_12 (а.с. 24).
Крім того, аналіз документів доданих прокурором до письмових заперечень на апеляційну скаргу обвинуваченого, а саме: пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, повідомлення про підозру, протоколу допиту підозрюваного, свідчать про те, що 26.05.2015р. слідчий ОСОБА_13 у передбаченому законом порядку вручив ОСОБА_5 під особистий підпис пам`ятку, роз`яснивши останньому весь перелік його процесуальних прав, в тому числі і право мати захисника. Після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, він особисто зазначив, що права йому роз`яснені, участі захисника він не потребує, вину визнає повністю та бажає давати показання. З протоколу допиту підозрюваного вбачається, що він не виявив бажання на участь захисника.
Вказівка апелянта про те, що в ході судового розгляду було залучено свідка, який не відноситься до справи, є не змістовною, не містить чіткої вказівки на особу, яка була, на думку апелянта, безпідставно допитана, і тому не заслуговує на увагу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для зміни чи скасування вироку на підставі вимог апеляційної скарги обвинуваченого, не вбачається.
Натомість, з врахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України, зі змінами, внесеними ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015р. «Про внесення змін до КК України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)», згідно з якими, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, апеляційний суд вважає за необхідне в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України, вийти за межі апеляційних вимог обвинуваченого, оскільки цим не погіршується його становище.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчинені злочину 25.08.2015р. (а.с. 125), та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках,
передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. А, згідно з ч.ч. 2,4 ст. 532 КПК України, у разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
З урахуванням викладеного, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 в межах даного кримінального провадження становить період з 25.08.2015р. по 16.02.2016р. (включно), що складає 5 місяців 22 дні.
Тобто, обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 25.08.2015р. по 16.02.2016р. (включно), що становить 5 місяців 22 дні, у строк покарання у виді позбавлення волі із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, що становить 11 місяців 14 днів ( 5 місяців 22 дні х 2).
Керуючись ст.ст. ст. 72 ч. 5 КК України (в редакції ЗУ від 26.11.2015 р. № 838-УШ), ч. 2 ст. 404, ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
В порядку ч. 2 ст. 404 КПК України вирок Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 змінити, ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у період з 25.08.2015р. по 16.02.2016р. (включно), що становить 5 місяців 22 дні, зарахувати у строк покарання у виді позбавлення волі із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, що становить 11 місяців 14 днів позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3