АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/3498/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/2198/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.187 КК України
08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - - ОСОБА_2 ,
суддів - - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 19 серпня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 ,-
Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 19.08.2015 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючий, не одружений, раніше судимий:
1) вироком Фрунзенського районного суду міста Харкова від 22 березня 2013 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України на 1 pік,
2) вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.06.2015 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.71 КК України до покарання у вигляді 3 років обмеження волі, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, без реєстрації, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.187 КК України та йому призначено покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі,
-за ч.2 ст.187 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворого покаранням менш суворим, призначено остаточне покарання ОСОБА_7 у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, ст.72 КК України частково приєднане покарання за попереднім вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року, а саме 6 місяців позбавлення волі, і остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Вироком встановлено, що 15.01.2014 року, о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 . Дана квартира належить його матері ОСОБА_8 , яка в той момент була у від`їзді. У ОСОБА_7 , з`явився злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме пральною машинкою, яка знаходилась у кухні даної квартири. 3 метою реалізації свого злочинного наміру, усвідомлюючи протиправність свого діяння, ОСОБА_7 , діючи повторно, шляхом вільного доступу, не використовуючи додаткових засобів та знарядь, витягнув пральну машинку марки «LG» моделі «F1068LD», в технічно справному стані, ринкова вартість якого згідно висновку експерта №286 від 10.06.2015 року складає 2776 гривень 98 копійки, із квартири, погрузив її на санки та розпорядився на власний розсуд. Вчиненим діянням ОСОБА_7 завдав матеріальних збитків ОСОБА_8 на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_9 , стосовно якого, матеріали кримінального правопорушення виділені в окреме провадження та стосовно якого 15 вересня 2014 року Чугуївським міським судом Харківської області ухвалено обвинувальний вирок, разом із ОСОБА_7 вирішили відкрито заволодіти чужим майном. 3 метою реалізації злочинного наміру ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 , перебуваючи між собою в змові, діючи узгоджено, маючи злочинний умисел на незаконне відкрите заволодіння чужим майном шляхом нападу. 24.01.2014 року, о 07 годині 00 хвилин, увійшли до приміщення магазину «Лакомка», який розташований за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Жадановського, 9/3.

3 метою реалізації свого наміру, помітивши на прилавку картонний коробок із грошима та дочекавшись, доки інші покупці залишать приміщення магазину, ОСОБА_9 , дії якого скеровані ОСОБА_7 , відволікаючи увагу реалізатора ОСОБА_10 шляхом заказу продуктів харчування, забіг за прилавок. Опинившись ліворуч від потерпілої, ОСОБА_9 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнає нападу, наніс останній один удар зверху вниз в тім`яну область голови кулаком правої руки, в якому зажав торгову гирю вагою 1 кг, яку дав йому ОСОБА_7 .. Після чого, ОСОБА_10 спромоглася закрити голову руками, чим пом`якшила удар по голові та почала чинити опір, вимагаючи від ОСОБА_9 припинити злочинні! Дії i схопила його однією рукою за волосся, а другою за обличчя. В цей час ОСОБА_9 тримав потерпілу за руки, намагаюсь звільнитись від рук останньої.

Впродовж боротьби потерпілої з ОСОБА_9 , яка супроводжувалася криками, ОСОБА_7 з метою доведення злочинного наміру, спрямованого на заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнає нападу, схопив з прилавку дерев`яні рахівниці та наніс потерпілій ОСОБА_10 один удар зверху вниз в область голови зліва. В цей час потерпіла, намагаючись чинити опір ОСОБА_9 , відчула гострий біль в область голови, а ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, доводячи свій намір до кінця, потягнув її до підсобного приміщення магазину, де остання впала на підлогу i, знаходячись зверху ОСОБА_10 , шляхом нанесення їй чисельних ударів долонями рук по голові (точної кількості ударів досудовим розслідуванням не встановлено).

В свою чергу ОСОБА_7 , розуміючи, що крики ОСОБА_10 можуть привернута увагу сторонніх осіб, з метою забезпечення приховання наслідків своїх та ОСОБА_9 злочинних дій від сторонніх осіб, пройшов до підсобного приміщення, де перебували ОСОБА_10 та його брат, та з метою залякування потерпілої i припинення опору з її боку, наніс останній два удари дерев`яними рахівницями в область голови. Злякавшись та відчувши небезпеку для свого життя, ОСОБА_10 припинила опір та з метою не перешкоджання в заволодінні грошовими коштами та товарно-матеріальними цінностями залишалась у пiдcoбнoмy приміщенні.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру та закінчивши напад на потерпілу, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 пройшли до торгівельної зали, взяли з прилавку картонну коробку, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 420 грн., якими заволоділи, а з прилавку магазину взяли солодощі. Переконавшись, що їх ніхто не бачить, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 покинули приміщення магазину, а отриманими коштами та солодощами розпорядились на власний розсуд.

Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_10 , відповідно до висновків судово-медичних експертиз від 03.02.2014 року №24-ч/14 та від 09.04.2014 року №103-ч/14 спричинені тілесні ушкодження у вигляді ЗГЧМТ, струс головного мозку, рвано-забита рана лобно-тем`яної області злiвa, що за ступенем тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я, пiдшкipнa гематома лiвoi лобно-тем`яної області злiвa, що за ступенем тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я квaлiфiкyєтьcя як легке тілесне ушкодження, яке утворилося від ударної дії тупого твердого предмета.

Крім того, 09.02.2014 року, о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 . Дана квартира належить його матері ОСОБА_8 .. У ОСОБА_7 , в зв`язку із скрутним матеріальним положенням, з`явився злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме газовим водонагрівачем, який знаходився у кухні даної квартири, з метою реалізації свого злочинного наміру, усвідомлюючи протиправність свого діяння, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, не використовуючи додаткових засобів та знарядь, зняв зі стінки кухні газовий водонагрівач марки «Vaillant» моделі «MAG pro», в технічно справному стані ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 283 від 09.06.2015 року складає 1811 гривень 04 копійки. Після цього, ОСОБА_7 виніс газовий нагрівач із квартири, погрузив його на санки та, з їх допомогою, вивіз викрадене майно з квартири та розпорядився на власний розсуд. Вчиненим діянням ОСОБА_7 завдав матеріальних збитків ОСОБА_8 ..

Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 19.08.2015 року скасувати, ухвалити новий вирок, яким пом`якшити призначене йому покарання.

Свої апеляційні вимоги обвинувачений обґрунтував тим, що призначене покарання не відповідає тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого. На думку обвинуваченого суд першої інстанції не врахував як пом`якшуючі обставини те, що цивільні позови по справі не заявлені; впродовж судового слідства він визнавав свою провину; не затягував судові розгляди по справі; має позитивні характеристики, на обліку в ПНД та НД не перебуває; неофіційно працював. Обвинувачений просить врахувати що потерпілі не мають до нього претензій . Вказані обставини суд мав право визнати такими , що пом`якшують покарання. Тому суд мав застосувати при призначенні покарання положення ст.69 або ст.69-1 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора , який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи , які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Доводи апеляційної скарги щодо надмірної суворості призначеного обвинуваченому покарання суд вважає необґрунтованими. Так щире каяття обвинуваченого відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України суд визнав обставиною , що пом`якшує. В матеріалах справи маються заяви від потерпілих ОСОБА_8 (а.с.59) та ОСОБА_10 (а.с.176) щодо відсутності претензій до обвинуваченого. Але обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до п.2 ч.1 ст. 66 КК України є добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди. Даних щодо відшкодування збитків або усунення шкоди потерпілим з боку обвинуваченого в матеріалах справи не міститься. Таким чином суд не мав підстав враховувати відсутність претензій потерпілих як окрему обставину , що пом`якшує покарання.

З врахуванням непогашених судимостей обвинуваченого , які свідчать про скоєння ним умисних злочинів та небажання стати на шлях виправлення, суд першої інстанції обґрунтовано не визнав дані про особу обвинувачення в якості обставин, що пом`якшують покарання.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України суд має право застосувати її лише за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, для її застосування необхідна наявність обставин що пом`якшують покарання, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 66 КК України. Враховуючи, що суд першої інстанції об`єктивно визнав наявність лише одної обставини, що пом`якшує покарання, щирого каяття , підстав для застосування ст.ст.69,69-1 КК України колегія суддів не вбачає.

При призначенні покарання суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог ст. 65 КК України; з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу винного, який є неодноразово судимим і знов продовжує скоювати злочини; наявність щирого каяття як обставини , що пом`якшує покарання.

Суд призначив мінімальне покарання за найбільш тяжким злочином, а також застосував принцип часткового складання покарань за сукупністю злочинів.

Призначене судом першої інстанції покарання с є достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 не можна вважати таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через суворість.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 19 серпня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді -