Апеляційний суд Рівненської області
Справа № 11- 352 / 2010 Головуючий у і інстанції Калюжний А.Е.
Категорія : ч.1 ст.121 КК України Доповідач Збитковська Т.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2010 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді Полюховича О.І.

Суддів Збитковської Т.І, ОСОБА_1

За участю прокурора Клімашевич Н.О.

Засудженої ОСОБА_2

Потерпілого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Здолбунівського районного суду від 5 травня 2010 року.

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Рівне, мешканка с. Івачків вул. Шкільна 46 Здолбунівського району Рівненської області, громадянка України, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судима,-

засуджена за ст.128 КК України на двісті двадцять годин громадських робіт.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі.

Як визнав доведеним суд, 31 липня 2009 року біля 13 год.30 хв. ОСОБА_2Ф, перебуваючи в кухні будинку № 46 по вул. Шкільній с. Івачків Здолбунівського району Рівненської області, де мешкає, після спричинення їй співмешканцем ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, з необережності ножем завдала ножове поранення у ліву частину живота останнього, спричинивши потерпілому тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення передньої черевної стінки без ушкодження внутрішніх органів чи магістральних судин, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

В поданій апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи, доводить, що суд безпідставно, без належного зясування всіх обставин скоєного злочину, перекваліфікував дії ОСОБА_2 з ч.1 ст.121 на ст.128 КК України, а тому просить скасувати вирок, як незаконний, і постановити новий вирок, яким визнати засуджену винною у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.121 КК України з призначенням покарання у виді пяти років позбавлення волі.

Апеляція захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 засудженою відкликана до початку апеляційного розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, яка підтримала подану апеляцію, засуджену ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3С, які вважають вирок законним і просять залишити його без змін, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи, викладені в апеляції прокурора, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.323, 334 КПК України, вирок суду має бути законним і обґрунтованим, а його мотивувальна частина містити весь обсяг обвинувачення, визнаного судом доведеним, та докази, покладені судом в обґрунтування своїх висновків.

За розясненнями, що містяться в п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 року / з послідуючими змінами/ „ Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку, суд у вироку повинен дати аналіз усіх зібраних по справі доказів, тобто, всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які підтверджують чи спростовують обвинувачення, після чого дати остаточну оцінку доказам, виклавши свої висновки у вироку в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу, зазначивши при цьому, чому приймає до уваги одні докази й відкидає інші.

При постановленні вироку у даній справі суд першої інстанції вказаних вимог закону належним чином не дотримався.

Як видно з вироку, аналізу доказам по справі суд, фактично, не провів, а обмежився лише перерахунком показань підсудної ОСОБА_2Ф, потерпілого, свідків, висновків експертиз.

Із формулювання обвинувачення, викладеного в мотивувальній частині вироку, вбачається, що ОСОБА_2 з необережності нанесла удар ножем у верхню частину лівої половини живота ОСОБА_4Л, оскільки, за її показаннями, останній, спіткнувшись чи послизнувшись на підлозі кухні, похитнувся в її сторону і наштовхнувся лівою половиною живота на ніж, який ОСОБА_2 тримала в руках.

При цьому суд послався на висновки судово - медичних експертиз щодо характеру і локалізації виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 /а с. 48-55,59-61/.

Між тим, зазначені висновки є суперечливими між собою, оскільки, в одному з них експерт стверджує, що удар ножем ОСОБА_4 було спричинено з незначною силою, в момент, коли потерпілий був обернутий до напрямку дії травмуючого знаряддя / вістря клинка ножа / передньою поверхнею тіла, за відсутності боротьби чи самооборони ОСОБА_4Л, в іншому - покликається на можливість отримання ушкоджень потерпілим за обставин, на які покликається ОСОБА_2

Однак, суд експерта в судове засідання не викликав і не допитав, позбавивши тим самим учасників судового розгляду можливості реалізувати свої процесуальні права.

Суперечності у експертних висновках не знайшли відповідної оцінки у вироку, а отже, механізм нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_4Л, що має значення для правильності кваліфікації дій ОСОБА_2Ф, чітко не встановлено.

За таких обставин постановлений відносно ОСОБА_2 вирок не може вважатися законним і обґрунтованим, а тому , відповідно до вимог ст. 367 КПК України, підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді справи суду необхідно усунути зазначені порушення вимог кримінально-процесуального закону, призначивши за необхідності комісійну додаткову судово - медичну експертизу для зясування механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_4Л, і давши належну оцінку зібраним у справі доказам, прийняти у справі відповідне процесуальне рішення.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Здолбунівського районного суду від 5 травня 2010 року відносно ОСОБА_2 с асувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд під головуванням іншого судді.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ