Справа № 464/8619/15-к
пр.№ 1-кп/464/396/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.11.2015 року

Сихівський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000942 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , 01.04.2015 року близько 16 год 00 хв, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, проник на територію ТзОВ «Сіті Транспорт Груп», за адресою: м.Львів, вул. Стрийська, 45, маючи із собою завчасно підготовлений візок з мішками, викрав з території підприємства металобрухт загальною масою 129 кг, вартістю 361 грн 20 коп, з метою здачі його на пункт прийому металобрухту для отримання грошової винагороди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано по ч.3 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлені.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше не судимий, неодружений, не працює, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, згідно наданої характеристики за місцем проживання скарг від мешканців не поступало.

Виходячи з наведеного, враховуючи думку представника потерпілого ОСОБА_4 , який у вирішенні питання призначення обвинуваченому виду і міри покарання покладається на розсуд суду, зазначивши, що претензій до обвинуваченого не має, та беручи до уваги, що судом не встановлені обставини, що обтяжують покарання, а тому, з огляду на зазначене, суд переконаний за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на мінімальний встановлений статтею строк.

Разом з тим, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, що є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити домашній арешт.

Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1