Справа № 1-43/10
Провадження №-
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2010 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі :

головуючого Кириляк А.Ю.

при секретарі Флора А.І.

з участю прокурора Бойко О.В.

адвоката ОСОБА_1 , ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває в фактичних шлюбних стосунках , має на утриманні одну малолітню дитину , раніше судимий 21.02.1997 року Христиновським районним судом Черкаської області по ст. 81 ч.3 17 ст. 81 ч.3 КК України - 3 роки позбавлення волі в колонії суворого режиму звільнений, 25.09.1998 року на підставі ст.5 Закону України «Про амністію» , в скоєні злочинів передбачених ст. ст. 206 ч.3, 101 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Підсудний ОСОБА_4 23 січня 2000 року біля 24 години знаходячись біля приміщення школи в с. Бабино Вижницького району, де в приміщенні спортивного залу проводився вечір відпочинку і в той час ОСОБА_5 припиняючи вчинені ОСОБА_6 хуліганські дії щодо неповнолітнього ОСОБА_7 та захищаючись від вчинених відносно нього ОСОБА_6 хуліганських дій, наніс останньому удар рукою в область обличчя, від чого той впав на землю. ОСОБА_4 діючи умисно з хуліганських спонукань, при цьому грубо порушуючи громадський порядок

та виражаючи явну неповагу до суспільства, підійшов позаду ОСОБА_5 де безпричинно наніс останньому два удари ножем в область спини зліва, від чого той відчувши сильну, біль від нанесених йому ударів, впав на землю. В той час, як ОСОБА_5 знову піднявся ОСОБА_6 знаходячись спереду біля нього та продовжуючи свої хуліганські дії, які за своїм змістом відзначилися особливою зухвалістю наніс потерпілому ОСОБА_5 ще один удар ножем в область грудної клітки справа від чого потерпілий ОСОБА_5 впав на землю, а ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з місця події втекли .

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які тривали на протязі 10 хвилин, потерпілому ОСОБА_5, були спричинені ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва, лівосторонній гемоторакс, непроникаючої рани грудної клітки справа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння .

Крім цього, 23 січня 2000 року біля 24 години ОСОБА_4 знаходячись біля приміщення школи в с. Бабино Вижницького району , де діючи умисно з метою спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень наніс два удари ножем в область спини зліва від чого той відчув сильний біль і впав на землю. Після того, як ОСОБА_5 знову піднявся ОСОБА_6 також діючи умисно з метою спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень наніс останньому удар ножем в область грудної клітки справа. В результаті цього потерпілому ОСОБА_5 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки справа, лівосторонній гемоторакс .

Допитаний в ході судового засідання підсудний ОСОБА_8 вину у вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 206 ч. 3 , 101 ч. 1 КК України не визнав та повністю заперечував причетність до інкримінованих йому злочинів .

Показав суду, що того вечора , а саме 23 січня 2000 року він був на вечері відпочинку в приміщенні школи в с. Бабино Вижницького району . Особисто бачив бійку між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Ударів потерпілому ОСОБА_5 він не наносив, ножа не бачив . Просив його суворо не карати, врахувати те що в нього на утриманні є малолітня дитина .

Не визнання підсудним вини суд розцінює, як обрану ними лінію самозахисту та бажанням уникнути відповідальності за вчинене, оскільки його винуватість підтверджується матеріалами кримінальної справи та показаннями свідків .

Потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що 23 січня 2000 року біля 24 години знаходячись біля приміщення школи в с. Бабино Вижницького району, де відбувався вечір відпочинку, він вийшов на вулицю і його несподівано вдарив ОСОБА_6, який перебував в нетверезому стані . Він одразу побіг за допомогою до ОСОБА_9 та ОСОБА_5 і після чого почалася велика бійка , учасниками якої були підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Він особисто не бився , а стояв осторонь і чув як хтось із натовпу кричав « ніж - ніж» . В кого саме ніж був у руках, він не бачив . Він особисто бачив, як ОСОБА_2 наносив удари ОСОБА_5 по різних частинах тіла . Йому як потерпілому не було заподіяно ножових поранень. Претензій морального та матеріального характеру до підсудних немає .

Допитаний в ході судового засідання в якості свідка ОСОБА_10 показав суду, що він з дружиною та її рідною сестрою пішли на танці в с. Бабино Вижницького району в приміщення школи . Бійки між підсудними ОСОБА_6 та ОСОБА_10 і потерпілим ОСОБА_5 не бачив, а коли вийшов на вулицю, то був великий натовп людей . Його брат ОСОБА_4 знаходився з ним в танцювальному залі . Коли вони пішли додому, то за ними біг натовп людей і вони змушені були забігти до Купчанко .

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що бачив , як ОСОБА_7 із ОСОБА_6 сперечалися та вийшли на вулицю . На сходах стояв ОСОБА_5, який вдарив ногою ОСОБА_6 і той впав . Тоді розпочалася масова бійка , а через пять хвилин від людей почув, що ОСОБА_2 підрізав потерпілого ОСОБА_5 . ОСОБА_4 не був побитий . Бійку він бачив особисто, ножа у його брата ОСОБА_4 не було .

З показань свідка ОСОБА_12 вбачається , що 23 січня 2000 року біля 24 години знаходячись біля приміщення школи в с. Бабино Вижницького району , де відбувався вечір відпочинку і він був на підпитку, його покликав на вулицю ОСОБА_13 і вийшовши на вулицю він побачив кривавого ОСОБА_6 під спортзалом . В цей час ОСОБА_5 стояв на сходах . Зі слів невідомих йому людей відомо, що ОСОБА_5 побив ОСОБА_6 . Потерпілого ОСОБА_5 з тілесними ушкодженнями не бачив, та в кого знаходився ніж йому не відомо .

Свідок ОСОБА_14 показала суду, що 23 січня 2000 року біля 24 години знаходилась біля приміщення школи в с. Бабино Вижницького району, де відбувався вечір відпочинку. Вона є рідною сестрою підсудного ОСОБА_6 . До них на танцях підійшов її племінник ОСОБА_13 і повідомив, що на вулиці бють його батька . Вийшовши на вулицю побачила, що ОСОБА_5 побив її брата ОСОБА_6 . І той був кривавий .Тоді вона відправила свого брата додому провівши приблизно 100 метрів та повернулася назад на танці . Самої бійки між ОСОБА_6 та Чабаном не бачила та не бачила ножа .

Свідок ОСОБА_15 показала суду , що вона , її чоловік та ОСОБА_16, ОСОБА_12, ОСОБА_14 знаходились на танцях в приміщенні школи в с. Бабино Вижницького району . Приблизно о 1 годині ночі 24 січня 2000 року в зал забіг син ОСОБА_6 ОСОБА_2, який повідомив, що бють батька. Вийшовши на вулицю побачила на сходах ОСОБА_6 який був кривавий. В цей час ОСОБА_17 підійшла до брата побачила бійку між хлопцями, хто саме бився їй не відомо, оскільки було темно. Тільки чула крик що когось порізали . ОСОБА_14 була біля свого брата ОСОБА_6. Потім вона прийшла в приміщення спортзалу і сказала ,що це зробив ОСОБА_6, оскільки вона бачила, як він щось поклав в кишеню . Того вечора говорили односельчани, що ножове поранення наніс ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ОСОБА_4 під час бійки не бачила .

Свідок ОСОБА_18 показав суду, що бійки взагалі не бачив ,оскільки був з іншого боку школи . ОСОБА_5 та ОСОБА_9 та ОСОБА_19 між собою сперечалися . Тоді він забрав в сторону ОСОБА_19 щоб не було бійки .

Свідок ОСОБА_20 показала суду, що вона була присутня на вечорі відпочинку .Самої бійки не бачила , тільки від людей чула, що підрізали ОСОБА_5. Це був її подруги рідний брат . Ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_6 біля потерпілого вона не бачила .

З показань свідка ОСОБА_21 вбачається, що того вечора він був на вечорі відпочинку . Його покликав ОСОБА_7 та ОСОБА_19, та повідомили , що порізали ОСОБА_5 і попросили відвезти його до лікарні . Бійки особисто не бачив, хто наніс йому тілесні ушкодження він не знає .

Допитаний в ході судового засідання в якості законного представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_22 показав суду, що в січні 2000 року його вдома не було . Зі слів рідного брата йому відомо про те ,що йому було нанесено ножові поранення , та перебував на стаціонарному лікуванні . Хто саме наніс тілесні ушкодження йому не відомо .

ОСОБА_23 показав суду, що особисто бійки не бачив, оскільки була бійка між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заді спортзалу , а він в цей час знаходився в танцювальному залі . Хто заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 він не бачив .

Свідок ОСОБА_24 ОСОБА_25 показав суду , що хто заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 в 2000 році він не знає . Тілесних ушкоджень у потерпілого він не бачив .

Свідок ОСОБА_26 підтримала свої показання дані нею на досудовому слідстві .

Свідок ОСОБА_19 показав суду, що того вечора, а саме що 23 січня 2000 року біля 24 години знаходився в приміщенні школи в с. Бабино Вижницького району, де відбувався вечір відпочинку. Йому відомо про те, що була бійка між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Хто наніс потерпілому ОСОБА_5 ножові поранення йому невідомо .

Постановою суду від 18 червня 2010 року кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 101 ч.1 , 206 ч.3 КК України .

З даних заяви ОСОБА_27 вбачається ,що ОСОБА_6, та ОСОБА_4 нанесли ножові поранення неповнолітньому ОСОБА_5 . ( А.С. 7 ) .

З пояснень покійного потерпілого ОСОБА_5 вбачається ,що коли нанесли йому ножові поранення то біля нього були ОСОБА_6, та ОСОБА_4, і в ОСОБА_4 в руках був ніж , який він після нанесення ударів поклав в внутрішню кишеню куртки . ( А.С. 8 9 ) .

З даних акту добровільної видачі від 24 січня 2000 року вбачається, що ОСОБА_5 добровільно видав чоловічу вільветову сорочку з прорізами ( А.С. 44 ) .

З акту добровільної видачі від 28 січня 2000 року видно ,що ОСОБА_6 добровільно видав чоловічі штани з плямами темно червоного кольору на двох кишенях . ( А.С. 45 ) .

Згідно акту судово медичного освідчення від 31 січня 2000 року вбачається, що в ОСОБА_6 виявлено крововиливи та ссадна на обличчі . ( А.С. 47 ) .

Згідно акту судово медичного освідчення № 193 мд від 31 січня 2000 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 знаходиться на стаціонарному лікуванні в відділенні грудної хірургії обласної клінічної лікарні з 24 січня 2000 року з діагнозом проникаюче ножове поранення грудної клітки зліва. Лівосторонній гемоторакс. Непроникаюча рана грудної клітки справа. Дані тілесні ушкодження виникли від дії колючого предмета, цілком можливе від ножа , по строках відповідає, які вказані в обставинах, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння . ( А.С. 49 ) .

З даних протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 вбачається ,що він відчувши удар в спину і почув, що по спині потекло щось гараче, тоді він зрозумів, що його вдарили ножем , або якимось іншим гострим предметом. Він впав на землю на правий бік, удар йому було нанесено з лівого боку. Поряд біля нього в цей час був ОСОБА_4, який тримав в руках ніж, та після нанесення ударів поклав в внутрішню кишеню куртки . ( А.С. 51 52 ) .

Згідно висновку експерта № 564 від 7 лютого 2000 року вбачається , що потерпілий ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні грудної хірургії обласної клінічної лікарні з 24 січня 2000 року з діагнозом проникаюче ножове поранення грудної клітки зліва. Лівосторонній гемоторакс. Непроникаюча рана грудної клітки справа. Дані тілесні ушкодження виникли від дії колючого предмета, цілком можливе від ножа , по строках відповідає, які вказані в обставинах, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння . ( А.С. 49 ) .

Згідно заключення експерта експертизи речових доказів № 242 від 20 березня 2000 року встановлено, що кров ОСОБА_5 належить до групи а з ізогемамаглютиніном анти В . Кров ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемаглютиніном Анти В. Плями та помарки бурого кольору на сорочці ОСОБА_5 та брюках ОСОБА_6 утворені кров»ю людини. При серелогічному досліджені в плямах та помарках на сорочці встановлена група крові А з ізогемаглютиніном анти В, а на штанах виявлений антиген А, що не виключає можливість походження крові від особи з групою крові А в даному випадку від ОСОБА_5, та ОСОБА_6 ( А.С. 73 82 ) .

З даних протоколу відтворення обстановки та обставин події від 23 березня 2000 року, яке проведено з потерпілим ОСОБА_5, та ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_6 показав та розказав, як наніс удар ножем потерпілому . Крім того потерпілий ОСОБА_5 показав, як ОСОБА_4 ховав ножа у внутрішню кишеню куртки . ( А.С . 86 90 ) .

З протоколу очної ставки між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається ,що ОСОБА_5 розповів, як йому ОСОБА_6 наніс удар ножем в область грудної клітки . ( А.С. 107 ) .

Суд, в основу вироку кладе послідовні показання потерпілого , свідків, які перевірені в ході судового засідання ,узгоджуються між собою, та з матеріалами кримінальної справи , підстав сумніватися в їх істинності та правдивості немає підстав .

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вина підсудного ОСОБА_4 доведена, його дії за ст. 101 ч.1 , 206 ч.3 КК України кваліфіковано правильно, оскільки він своїми умисними діями вчинив злочини , а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння , а також вчинив особливо злісне хуліганство , тобто умисні дії , які грубо порушують громадський порядок та виражають явну неповагу до суспільства за кваліфікуючими ознаками, хуліганство, що супроводжується особливою зухвалістю, повязані з опором громадянам, які присікали хулагінські дії, вчинені з застосуванням холодної зброї чи іншого предмета .

При визначенні підсудному ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість скоєних злочинів, дані про його особу, та обставини, що помякшують та обтяжують покарання .

Обставини, які помякшують покарання підсудного те ,що підсудний позитивно характеризується по місцю роботи та по місцю проживання , має на утриманні одну малолітню дитину .

Суд, бере до уваги його молодий вік та те, що у нього на утриманні є малолітня дитина , а також бере до уваги його стан здоров»я ,перебуваючи на волі протягом 10 років не вчинив іншого злочину , а також враховує думку законного представника потерпілого та потерпілого щодо призначення підсудному виду та міри покарання .

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено .

Суд, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і йому необхідно обрати покарання не повязане з позбавленням волі, та застосувати правила ст. 75 КК України .

Суд, вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для виправлення та перевиховання підсудного .

Керуючись ст.ст. 323, 324, 335 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 101 ч.1 , 206 ч.3 КК України ( в редакції 1960 року) та призначити йому покарання :

за ст. 101 ч.1 КК України 2 роки позбавлення волі, -

за ст.206 ч.3 КК України 3 роки позбавлення волі ,-

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим , остаточно призначити покарання 3 роки позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки, передбачені п.2- 4 ст. 76 КК України, зокрема: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця роботи, проживання; періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи .

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу відносно засудженого ОСОБА_4 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд , звільнивши його з під варти в залі суду .

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в такому ж порядку і в той же строк з моменту отримання копії вироку .

Суддя: А. Ю. Кириляк