Справа № 1-4/2011
В И Р О К
іменем України
"09" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньо освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2000 року за ч.2 ст.206 КК України до 2 років позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , маючи не зняту і непогашену судимість,25 липня 2004 року близько 15 години 00 хвилин, знаходячись у кімнаті кв. АДРЕСА_3 , де він знаходився на запрошення ОСОБА_8 , побачив у шухляді письмового столу грошові кошти у сумі 1300 доларів США, що належали ОСОБА_9 .
В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_7 , скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав з шухляди письмового столу грошові кошти у сумі 1300 доларів США, що належали ОСОБА_9 , які остання зберігала за місцем проживання своєї матері ОСОБА_10 .
Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився за власним розсудом чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 винним себе визнав повністю та показав суду, що дійсно він, 25 липня 2004 року знаходився у квартирі своєї знайомої ОСОБА_8 з якою на той час підтримував дружні стосунки. Знаходячись у квартирі остання показала йому сімейні фото та конверт в якому знаходились грошові кошти. В цей час він вирішив викрасти з конверту частину грошових коштів. З цією метою він скориставшись тим, що ОСОБА_8 вийшла з кімнати, взяв з конверту частину грошових коштів, поклав їх до своєї кишені та в подальшому розпорядився викраденими коштами за власним розсудом. Через деякий час до нього додому приходила мати ОСОБА_8 ОСОБА_10 та вимагала повернути грошові кошти, які він викрав за місцем проживання останніх. Він намагався повернути грошові кошти, але до цього часу не повернув у зв`язку з скрутним матеріальним становищем. Вказував, що органом досудового слідства йому безпідставно інкримінують вчинення крадіжки повторно, оскільки судимості за вчинення злочинів проти власності у нього погашені.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що дійсно 25 липня 2004 року за місцем проживання її матері ОСОБА_10 знаходились її грошові кошти, які вона зберігала для особистих потреб. Одного разу коли вона прийшла додому до своєї матері то виявила відсутність частини грошових коштів, а саме 1300 доларів США. З`ясувавши, що грошові кошти міг викрасти ОСОБА_7 , вони почали вимагати повернення їх, але до цього часу останній викрадені гроші не повернув, шкоду не відшкодував.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що ОСОБА_7 її син. В той час вона проживала в селі Яструбеньки Житомирської області та ОСОБА_8 часто приїздила до неї в гості з сином з яким на той час підтримувала дружні стосунки. Одного разу мати ОСОБА_8 ОСОБА_10 зателефонувала та повідомила, що її син ОСОБА_7 викрав у них грошові кошти, які обіцяв повернути але не повернув.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показала, що раніше вона зустрічалась з ОСОБА_7 , який неодноразово бував у них в дома. Одного разу сестра повідомила її про зникнення грошових коштів. Відразу підозра впала на ОСОБА_7 , оскільки крім нього ніхто не міг викрасти грошові кошти, які належали ОСОБА_9 . Зустрівшись з ОСОБА_7 останній визнав, що викрав грошові кошти, які обіцяв повернути, але до цього часу не повернув.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показала, що підсудний її брат. Раніше він зустрічався з ОСОБА_8 в якої викрав грошові кошти у сумі 1300 доларів США.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що раніше підсудний зустрічався з її донькою ОСОБА_8 . Коли вони дізнались про зникнення грошових коштів то відразу запідозрили ОСОБА_7 , оскільки крім нього ніхто не міг викрасти грошові кошти. Зустрівшись з ОСОБА_7 останній визнав, що викрав грошові кошти, написав розписку про їх повернення, але до цього часу не повернув.
Згідно протоколу огляду від 08 січня 2005 року, в приміщенні Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, було оглянуто розписку, яка написана ОСОБА_7 , згідно якої він перебуваючи в кв. АДРЕСА_3 , викрав грошові кошти у сумі 1300 доларів США, які зобов`язався повернути до 01 грудня 2004 року. (т.1 а.с. 14,15).
Вказана розписка визнана речовим доказом по справі та долучена до її матеріалів. (т.1 а.с.16).
Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Суд вважає за правильне виключити інкриміновану ОСОБА_7 органом досудового слідства кваліфікуючу ознаку «вчинена повторно», за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, оскільки як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи (т.1 а.с.126-129), судимість за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.140, ч.3 ст.81, ст.19, ч.1 ст. 145 КК України, за які ОСОБА_7 засуджено вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 1993 року, погашена на підставі ст.55 КК України (редакція 1960 року) та ст.108 КК України (редакція 2001 року).
Твердження захисника підсудного ОСОБА_7 ОСОБА_6 про те, що судимість його підзахисного за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.206 КК України, за який ОСОБА_7 засуджено вироком Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2000 року, є погашеною, на думку суду є безпідставними, оскільки ОСОБА_7 покарання за вказаним вироком не відбував та до суду з клопотанням про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не звертався.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України, суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який не працює, раніше скоював злочин, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є щире каяття у вчиненні злочину.
Обставиною, яка обтяжує його покарання, є рецидив злочинів обумовлений не знятою і непогашеною судимістю за ч.2 ст.206 КК України (1960 року).
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу підсудного, який ухилявся від суду та перебував у розшуку, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч.1 ст.185 КК України для зазначеного вище виду покарань.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 01 жовтня 2014 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді утримання під вартою.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі.
Речові докази у справі розписку про викрадення грошових коштів зберігати при матеріалах кримінальної справи.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії вироку.
Суддя: