03.02.2016 Єдиний унікальний номер 205/2698/15-к
Провадження №1-кп/205/33/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000514 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має вищу освіту, розлученого, має на утриманні малолітню доньку 2014 року народження, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , згідно виконавчого листа, виданого на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська № 2-3842 від 28.10.2010 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, на користь ОСОБА_7 , до повноліття дитини, починаючи з 20.09.2010 року. Проте, ОСОБА_3 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_2 та будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів. Так, згідно довідки-розрахунок Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ у ОСОБА_3 , виникла заборгованість по сплаті аліментів станом на 12.02.2015 року в сумі 8 243,41 гривень. Проте, ОСОБА_3 , проживаючи за вищевказаною адресою та будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів. Так він, починаючи з 17.04.2014 року до 12.02.2015 року виплат по аліментам на утримання неповнолітнього сина не здійснював, тобто 9 місяці 26 днів злісно ухилявся від сплати аліментів, після чого іншої допомоги не надавав, в центр зайнятості Ленінського району не звертався та заходів до працевлаштування не приймав, на попереджувальні листи ВДВС Ленінського району міста Дніпропетровська, погасити заборгованість і сплачувати аліменти, не реагував, у результаті чого в нього утворилася заборгованість по аліментах на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , на загальну суму 8 243,41 гривень.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, визнав у повному обсязі, покаявся, заявив про осуд своїх дій та пояснив, що він ознайомлений з рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2010 року згідно якого з нього щомісячно підлягає стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, на користь ОСОБА_7 , до повноліття дитини, починаючи з 20.09.2010 року. Натомість в подальшому він не мав змоги здійснювати виплати по аліментам, оскільки не мав для цього фінансової можливості, так як в цей час у нього народилася донька від іншого шлюбу. Також ОСОБА_3 додатково зазначив, що ним 03 лютого 2016 року було здійснено виплати на погашення аліментів в розмірі 250 гривень.

Не зважаючи на повне визнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з кримінального провадження №0000514 від 12.02.2015 року, відповідно до якого 12.02.2015 року до Ленінського РВ звернувся з заявою гр. ОСОБА_7 , в якій просить ОВС притягти до відповідальності гр. ОСОБА_3 за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 ;

- постановою про відкриття виконавчого провадження від 01.03.2012 року, відповідно до якої на підставі виконавчого листа №2-3842 виданого 14.12.2010 року було відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_3 ;

- виконавчим листом №2-3842/2010р. виданого 14.12.2010 року, відповідно до якого рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2010 року з ОСОБА_3 щомісячно підлягає стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь ОСОБА_7 , до повноліття дитини, починаючи з 20.09.2010 року;

- попередженнями Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції на ім`я ОСОБА_3 з вимогою термінової сплати заборгованості по аліментам та негайного повідомлення місця роботи;

- рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2010 року, відповідно до якого з ОСОБА_3 щомісячно підлягає стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь ОСОБА_7 , до повноліття дитини, починаючи з 20.09.2010 року;

- довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам ОСОБА_3 , згідно якої заборгованість ОСОБА_3 по аліментам за період з 17.04.2014 року по 12.02.2015 року становить 8 243,41 грн.;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.12.2003 року, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_6 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ;

Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України.

Обставиною пом`якшуючою покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом визнається повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується задовільно, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин що обтяжують його покарання, а також думку представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 , який в інтересах потерпілої, просив суд призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, не наполягаючи на суворому покаранні, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання не пов`язане з реальним обмеженням волі задля надання йому можливості працювати та надавати потерпілій ОСОБА_7 допомогу на утримання дитини, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів слід призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на максимальний строк, передбачений санкцією статті обвинувачення, але без його реального відбуття, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. ст. 75 та 76 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні. Цивільного позову по кримінальному провадженню не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання встановивши йому іспитовий строк у два роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язок повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання; періодично являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1