Справа №702/1235/15-к
Провадження №1-кс/702/111/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про відмову у задоволенні скарги

08 вересня 2015 року м. Монастирище
Слідчий суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з розглянувши скаргу ОСОБА_3 про визнання дій/бездіяльності слідчого та групи процесуальних прокурорів неправомірними, зобов`язання вчинити дії,
за участі сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

слідчий СВ Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області: ОСОБА_4 не з"явився,

прокурора прокуратури Монастирищенського району Черкаської області: ОСОБА_5 ,

скаржника: ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 07.09.2015 року звернувся в суд із скаргою про визнання дій/бездіяльності слідчого та групи процесуальних прокурорів неправомірними, зобов`язання вчинити дії. Підставою звернення із скаргою в суд вважає те, що після внесення неточних відомостей до ЄРДР за ухвалою районного суду від 21.08.2015 року про вчинене кримінальне правопорушення від 10.08.2015 року слідчим СВ Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 розпочате досудове розслідування. Прокурор Монастирищенського району Черкаської області ОСОБА_6 , відповідно до чинного КПК України, призначив групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні №0000006 в особі старшого прокурора прокуратури ОСОБА_7 і прокурора прокуратури району ОСОБА_5 28.08.2015 року в секретаріаті Монастирищенського райвідділу міліції ним було зареєстроване повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення бувшим слідчим СВ райвідділу міліції ОСОБА_8 , а також ряд клопотань, пов`язаних із зникненням (викраденням) рухомого майна, яке перебувало у двох приміщеннях (будівлях), розташованих по АДРЕСА_1 на час проведення санкціонованого обшуку за постановою суду, що мало місце 30.04.2009 року, а також на момент підписання протоколу про накладення арешту на майно від 13.05.2009 року. Чинний кримінальний процесуальний кодекс України зобов`язує, в тому числі слідчого, розглянути клопотання у строк не більше трьох днів з моменту подання і задовільнити їх за наявності відповідних підстав. Крім того, за результатами їх розгляду виноситься вмотивована постанова, про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання. На його переконання, недбале ставлення до своїх службових обов`язків по нагляду за дотриманням законнів під час проведення досудового розслідування на його початковій стадії призвело до того, що слідчий ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.220 КПК України, не прийняв процесуальних рішень по заявлених клопотаннях у вигляді постанов, зареєстрованих ним в райвідділі міліції під вхідними номерами М-20, М-29, М-30, М-31, М-32, М-33, М-34, М-35 від 28.08.2015 року. 03.09.2015 року в секретаріаті райвідділу міліції йому були вручені замість процесуальних документів, довідки-повідомлення, в яких маються відомості про наміри слідчого у справі ОСОБА_4 вчинити якість дії, які не будуть законними, оскільки здійснюватимуться поза межами чинного КПК України. Суд, ухвалюючи рішення у справі №702/1230/15-к від 04.09.2015 року, не звернув належної уваги на те, що слідчий у справі на його звернення про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.364,365,185 КК України, бувшим слідчим СВ райвідділу міліції ОСОБА_8 , не прийняв процесуального рішення у вигляді вмотивованої постанови про відмову в задоволенні звернення, а видав довідку-повідомлення, яка, як службовий документ, не містила опису та підтвердження тих чи інших фактів або подій тощо. Крім того, довідки містять вже чомусь інші реєстраційні номери, за якими вони були насправді зареєстровані в секретаріаті райвідділу міліції 28.08.2015 року. Просить зобов`язати, шляхом скасування виданих довідок-повідомлень, здійснити процесуальні дії, які він зобов`язаний був вчинити відповідно до ст.220 КПК України при розгляді вищенаведених ним клопотань та визнати дії/бездіяльність слідчого і групи процесуальних прокурорів при розгляді його звернень, неправомірними.
У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, просить її задоволити та додатково пояснив, що слідчий повинен приймати рішення у виді постанови, яка має містити відповідні реквізити згідно положень КПК України. Вважає, що отримані докази без прийняття відповідних рішень слідчим, не будуть належними.
У судовому засіданні прокурор вважає, що скарга не підлягає до задоволення, так як клопотання слідчим задоволено, а ст.220 КПК України передбачає прийняття рішення у виді постанови у випадку часткової або повної відмови у задоволенні клопотань. Різниця у номерації клопотань скаржника має місце тому, що секретар райвідділу допустив помилку при реєстрації клопотань скаржника, які в подальшому були виправлені, але тексти клопотань збігаються.
У судове засідання слідчий не з"явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення та думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали за скаргою, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ч. з ст.110 КПК України постанови слідчим виноситься у випадках, передбачених цим кодексом а також, коли слідчий визнає це за необхідне.
Відповідно до ст.220 КПК України під час досудового розслідування "Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй". тому слідчий суддя вважає, що відсутність прийняття поставнов щодо задоволення клопотань, які стосуються допиту свідків, є правомірним.
Разом з тим слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що слідчим задоволено клопотання про здійснення запитів до державни установ з приводу надання їм документів. Діючий КПК України не передбачає таких слідчих дій у виді запиту, а він проводиться відповідно положень КПК України, які передбачають тимчасовий доступ до речей і документів. Разом з тим, скаржник з таким клопотанням не звертався, оскаржує лише форму прийнятого рішення, а не його результат, суд розглядає скаргу в її межах, тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.
Суд вважає, що розгляд кримінальної справи №702/1230/15-к не може бути підставою для задоволення даної скарги, так як предметом її розгляду було оскарження бездіяльності слідчого та прокурора щодо невнесення даних про злочин в ЄРДР.
Керуючись ст.ст.110, 220, 303-304, 306-307 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання дій/бездіяльності слідчого та групи процесуальних прокурорів неправомірними, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Оскарження ухвали діючим законодавством не передбачено.
Слідчий суддя: ОСОБА_1