Номер провадження 1 КП/638/185/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001473 від 29 березня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, який має сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , невійськовозобов`язаного, мешкає за адресою АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
встановив:
23 березня 2014 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем Део Ланос державний номер НОМЕР_1 , слідував по пр.. Леніна зі сторони вул.. 23 Серпня в напрямку вул.. Тобольської в м. Харкові зі швидкістю 70 км/год. На шляху прямування по вказаному проспекту в районі перехрестя з вулицею Тобольською, ОСОБА_10 , рухаючись в середньому ряду трьохрядної проїзжої частини, діючи необережно, грубо порушив вимоги п. 18.2 Правил дорожнього руху, а саме : п. 18.2- « на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзжої частини відповідного напрямку і для яких може бути створена перешкода чи небезпека», та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка на цей час знаходилась на регульованому пішохідному переході та переходила проїзжу частину з ліва на право по ходу руху автомобіля.

Внаслідок наїзду на пішохода ОСОБА_9 , згідно висновку судово- медичної експертизи № 575-А/14 від 06.06.2014 року були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я у вигляді закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки із зсувом, закритого перелому гомілкової правової малогомілкової кістки без зсуву.

Відповідно до висновків авто технічних експертиз № 770/14 від 08.09.2014 року та № 3992 від 29.05.2015 року дії водія ОСОБА_10 не відповідають вимогам п. 18.2 Правил дорожнього руху України, і з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо- транспортної пригоди, а саме наїзду автомобіля на пішохода ОСОБА_9 .

Своїми необережними діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Судом допущений наступний порядок та обсяг дослідження доказів по справі: допитати обвинуваченого, допитати потерпілого, з`ясувати обсяг доказів, які будуть надавати сторони та дослідити їх.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою провину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю, та зазначив, що дійсно він порушив вимоги правил дорожнього руху. Розуміє, що потерпілій завдано шкоду. Цивільний позов прокурора визнав у повному обсязі. Проте цивільний позов ОСОБА_9 визнав частково в межах п`яти тисяч гривен, які готовий був компенсувати. Крім того просив суд застосувати до нього Закон України « Про амністію в 2014 році» та звільнити його від можливого призначеного покарання.
Крім повного визнання винності обвинуваченим ОСОБА_10 , його вина підтверджується такими доказами:
показами потерпілої ОСОБА_9 , яка зазначила, що внаслідок отримання нею травм в результаті вказаної ДТП, вона, в її похилому віці втратила сон, досі лікується, перелам руки не загоївся, на місці переламу наростає гуля, вона не може самостійно себе обслуговувати, значно погіршився її зір, пересувається тільки з допомогою сторонніх осіб.
схемою ДТП;
висновком експерта № 575 А/14 від 06.06.2014 р., проведеного комунальним закладом охорони здоров`я «Харківське обласне бюро судово медичної експертизи», відповідно до якого у зв`язку з подіями 23.03.2014 р. у ОСОБА_9 1928 року народження, мали місце наступні ушкодження: зачинений перелом хірургічної шийки лівої плечової кістки із зсувом та зачинений перелом голівки правої малогомілкової кістки без зсуву, які утворилися в результаті дії тупих твердих предметів, по ступеню це середньої важкості тілесне ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я;
висновком комісійної судової авто технічної експертизи № 3992 від 29 травня 2015 року
-висновком експерта № 770/14 від 08.09.2014 року
Своїми необережними діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.
Статтею 81 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.
Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії злочину невеликої тяжкості; раніше не судимого; на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; старший інспектор Дзержинського ВП ГУПП в Харківській області ОСОБА_12 зазначає, що компрометуючими матеріали на ОСОБА_10 не володіє; ОСОБА_10 перебуває в зареєстрованому шлюбі, зареєстрований батьком сина ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; вчинив необережний злочин, і вважає, що виправлення та попередження нових злочинів з боку обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.
Суд також зазначає, що відповідно до ст. 1 п. « в» Закону України « Про амністію в 2014 році» підлягають звільненню від покарання особи, які раніше не судимі, вчинили злочин невеликої тяжкості та мають на утримання неповнолітню дитину, відносно, якої не позбавлені батьківських прав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10 є батьком ОСОБА_13 , який на моменти вчинення ДТП мав неповнолітній вік. Відповідно до свідоцтва про народження від 25 квітня 1997 року, актовий запис № 126, батьком ОСОБА_13 є ОСОБА_10 .
Суд вважає наявними підстави для застосування вимог Закону України « Про амністію в 2014 році».
У кримінальному провадженні заявлено позов прокурора прокуратури Дзержинського району міста Харкова в інтересах держави в особі Комунального закладу охорони здоров`я « Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» про відшкодування витрат на лікування.
В судовому засіданні ОСОБА_10 вказаний позов визнав в повному обсязі. Погодився з вказаними позовними вимогами. Повідомив про можливість сплатити вказані суми.
За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
За ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
За ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
З позовом звернулась ОСОБА_9 , яка в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що їй завдано моральну шкоду вказаними діями ОСОБА_10 , яку вона оцінює в 23000 гривен. Повідомляє, що порушено цикл її життя, вона почала страждати на безсоння, вимушена приймати велику кількість лікарських препаратів, в неї з`явився страх переходів. Позивачка вказує, що їй завдано глибокі фізичні та душевні страждання.
За ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
За ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, а також з врахуванням положень Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають такі питання: наявність такої шкоди; протиправність дій особи, яка його завдала; наявність причинного зв`язку між завданою шкодою та протиправними діями; наявність вини особи, яка завдала шкоду.
При таких обставинах суд вважає доведеним частково позовні вимоги, та визначає розмір завданої моральної шкоди -15000 гривен.
Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі ст. ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, керуючись ст. ст. 100, 128, 129, 326, 368 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_10 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України обмеження волі на строк 1 (один) рік, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
В силу ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_10 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати за проведення Харківським науково дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса судової автототехнічної експертизи № 3992 від 29.05.2015 р. в розмірі 2304,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати за проведення науково дослідним експертно криміналістичним центром Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області висновку експерта № 770/14 від 08.09.2014 р. в розмірі 586,80 грн. (п`ятсот вісімдесят шість грн. 80 коп.) (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, одержувач платежу держава).
Відповідно п. « в» ч.1 ст. 1 Закону України « Про амністію в 2014 році» звільнити ОСОБА_10 від призначеного покарання.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь місцевого бюджету ( р/р 0002 ГУГКСУ в Харківській області, МФО 851011, код 37999649, код призначення платежу 240603) 486, 10 гривен.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 суму 15000 ( п`ятнадцять тисяч) гривен - компенсацію моральної шкоди.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 відмовити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: