Справа № 522/1854/16-к
Провадження № 1-КС/522/1822/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2016 року м.Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-
В підтвердження вимог клопотання заявником було вказано, що окрім зазначеного ноутбуку слідчими УСБУ були вилучені і інші предмети, речі та документи, відповідно до протоколу обшуку від 16.06.2015 року.
18.06.2015 року Приморським райсудом м.Одеси було розглянуто клопотання слідчого УСБУ ОСОБА_6 про накладення арешту на вказане вилучене майно ОСОБА_5 , яке було задоволено та накладено арешт на всі вилучені предмети, речі та документи.
Між тим, арешт на майно накладений з порушенням вимог ст.170 КПК України, оскільки у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 про підозру у встановленому законом порядку оголошено не було, а накладений арешт перешкоджає здійсненню його права власника.
У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт на майно у вигляді речей накладається, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України. Зокрема, якщо дані речі підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті або безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних чи юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримали та вказали, що у відповідності вимог ст.ст.167, 170 КПК України арешт на майно може бути накладений в рамках розслідування кримінального провадження відносно певної особи, які було оголошено про підозру в скоєнні якраз того кримінального правопорушення, по якому проводиться дане розслідування. В даному разі підозра ОСОБА_5 на протязі з 16.06.2015 року не оголошувалася, він був допитаний лише в якості свідка. А тому органами розслідування були порушені його конституційні права власника. Тому просили клопотання задовольнити в частині зазначених вимог.
Прокурор прокуратури Одеської області ОСОБА_3 в задоволенні клопотання категорично заперечував та вказав, що в рамках розслідування кримінального провадження за ознаками ст.113 КК України слідчими УСБУ був проведений санкціонований судом обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , в ході якого було вилучено предмети, речі та документи, вказані в протоколі обшуку від 16.06.2015 року. У відповідності вимог КПК України після проведеного обшуку слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке Приморським райсудом м.Одеси було задоволено та винесена ухвала суду від 18.06.2015 року про накладення арешту на все вилучене майно. Апеляційний суд Одеської області розглянув скаргу ОСОБА_5 , перевірив доводи та підстави проведеного обшуку і накладення арешту на вилучене майно і в своїй ухвалі від 21.09.2015 року підтвердив фактично законність проведення обшуку та змінив ухвалу про накладення арешту, вказавши на законність накладення арешту на частину вилученого майна, в тому числі і зазначеного ноутбуку. В теперішній час призначена та проводиться експертиза по відомостям у вилучених електронних носіях, в тому числі у вказаному ноутбуку, який для дослідження переданих експертам. В разі підтвердження наявності у вказаному нотбуку відомостей кримінального характеру щодо ОСОБА_5 чи інших осіб, буде прийнято рішення про доручення його до справи в якості речового доказу. При відсутності зазначених відомостей ноутбук буде негайно повернутий власнику. Тому в теперішній час у задоволенні клопотання необхідно відмовити за вказаними обставинами до отримання експертного висновку.
Розглянувши клопотання ОСОБА_5 та надані сторонами матеріали, заслухавши його та адвоката ОСОБА_4 доводи в судовому засіданні, заперечення прокурора ОСОБА_3 , слідчий суддя вважає, що в задоволенні вимог клопотання необхідно відмовити за такими підставами.
У відповідності постанови слідчого від 17.06.2015 року по даним електронним носіям, вилученим у ОСОБА_5 призначена та проводиться судово-технічна експертиза, висновок якої до теперішнього часу не триманий, вказаний ноутбук, як і інші електронні носії знаходяться на досліджені експертів. Тому повернення ноутбуку власнику за вказаними обставинам неможливий, як і зняття його із експертного дослідження. При отриманні експертного висновку питання повернення його власнику чи залучення до справи в якості речового доказу буде вирішено пізніше. Тим більше, що у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт на майно у вигляді речей накладається, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України. Зокрема, якщо дані речі підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 201, 303-309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1

10.02.2016