АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Чернівці 18 червня 2013р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Марчука В.Т.

суддів Струбіцької О.М., Кифлюка В.Ф.

при секретарі Трасоруб А.О.

за участю прокурора Шевчук О.І.

адвоката ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 16 квітня 2013 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 А/11 Чернівецької області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, розлученого, раніше судимого: Кельменецьким районним судом Чернівецької області 17.05.2001 року за ст. ст. 86 ч.2, 190 ч.2 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна (покарання відбув); Кельменецьким районним судом Чернівецької області 01.11.2011 року за ч.3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі з іспитовим строком один рік шість місяців,

засуджено за ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 01 листопада 2011 року та остаточно призначено ОСОБА_2 покарання у вигляді трьох років двох місяців позбавлення волі.

Справа №11/794/259/2013 р. Головуючий у І інстанції Харабара І.В. Категорія ст.185 ч.2 КК України Доповідач Марчук В.Т.

Запобіжний захід ОСОБА_2, до вступу вироку в законну силу, залишено тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 обчислено з 15.07.2012 року, тобто з моменту затримання.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку суду, ОСОБА_2 засуджений за те, що 28.04.2012 року біля 08 год. 50 хв. він разом із своїм знайомим ОСОБА_3, прийшов до господарства жительки смт. Кельменці вул. Вінницька, 20 ОСОБА_4 Перебуваючи в господарстві ОСОБА_4 він разом з ОСОБА_3 зайшли до приміщення літньої кухні, де розпочали розмову із господаркою. Приблизно через 10 хвилин ОСОБА_3, попрощавшись із всіма присутніми пішов по своїх справах, залишивши ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в приміщенні літньої кухні, самих. В цей час на ОСОБА_4 почала гукати її сусідка ОСОБА_5, внаслідок чого та вийшла із приміщення літньої кухні та попрямувала до її господарства, залишивши ОСОБА_2 самого в приміщенні літньої кухні. В цей час ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, оглянув приміщення літньої кухні та із тумби яка перебувала там же таємно викрав мобільний телефон марки LG серії mp3 digital aydio, чорно-сірого кольору, 2008 року випуску, вартістю 114 грн., в якому на той час перебував стартовий пакет оператора Київстар вартістю 10 грн., на рахунку якого перебувало 10 грн., та мобільний телефон марки Samsyng 5230, чорного кольору, 2010 року випуску, без акумуляторної батереї, задньої кришки та сім-карти, вартістю 354 грн. Таємно викравши вказані мобільні телефони ОСОБА_2, помістивши їх до кишень свого верхнього одягу, вийшов із приміщення літньої кухні та не чекаючи на ОСОБА_4 покинув її господарство та місце події. В подальшому викраденими мобільними телефонами ОСОБА_2 розпорядився на власний розсуд.

На вказаний вирок засуджений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій він просить для встановлення істини по справі направити її на додаткове розслідування.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 прокурор прокуратури Кельменецького району ОСОБА_6 подав заперечення, в яких просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, засуджених, адвокатів які підтримали доводи апеляційних скарг, міркування прокурора, яка вважає, що вирок районного суду як законний і обґрунтований слід залишити без зміни а апеляцію без задоволення, провівши по справі часткове судове слідство, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як видно з матеріалів справи, органом досудового слідства і судом, досліджено всі обставини справи, які могли мати значення для прийняття рішення у справі, а тому доводи засудженого наведені в апеляційній скарзі про недоведеність його вини є необґрунтованими.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ґрунтується на зібраних доказах, які судом повно перевірялися і яким дана належна оцінка відповідно до вимог ст. 67 КПК України.

Вина ОСОБА_2 підтверджується показами в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, протоколом огляду місця пригоди та фото таблиці до неї від 28.05.2012 року (а.с.11-13), протоколом добровільної видачі від 28.05.2012 року (а.с.7), висновком експерта №0124 від 27 червня 2012 року (а.с. 96), актом амбулаторно-судово-психіатричної експертизи №69 від 07.02.2013 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 являється осудним (а.с.207-208).

Покази засудженого ОСОБА_2 щодо непричетності до інкримінованого йому злочину суд вірно визнав, як спосіб захисту від предявленого обвинувачення, так як останній раніше судимий і вчинив злочин в період іспитового строку.

Що стосується призначеної міри покарання засудженому ОСОБА_2, то вона, на думку колегії суддів, обрана відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпечності вчинених ним злочинів, даних про його особу, а також усіх обставин справи.

Відповідно до встановлених судом фактичних обставин справи дії ОСОБА_2 за ч.2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.

При цьому, районним судом також враховано, що ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно, завдану шкоду потерпілій ОСОБА_11 відшкодував, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, під час іспитового строку вчинив вказаний вище злочин та те, що він вчинив злочин в стані алкогольного спяніння, що визнано як обтяжуючу обставину.

Виходячи з наведеного, аналізуючи матеріали справи, обставини при яких був скоєний злочин, беручи до уваги дані про особу засудженого, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що виправлення ОСОБА_2 без реального відбування покарання неможливе і правильно призначив йому покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 районний суд, як видно із вироку керувався положеннями ст.ст. 71 КК України та за сукупністю вироків із урахуванням усіх даних, які характеризують особу засудженого ОСОБА_2 і тих обставин, що помякшують і обтяжують його покарання, призначив обґрунтоване, необхідне і достатнє покарання для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

А тому, підстав для скасування вироку суду та направлення справи на додаткове розслідування, колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 16 квітня 2013 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію останнього без задоволення.

Головуючий В.Т. Марчук

Судді О.М. Струбіцька

ОСОБА_12