Дата документу Справа № 310/125/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/125/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/1263/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0006117 від 16 грудня 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянськ Запорізької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
09 квітня 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 березня 2015 року, яким його засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання, змінено на тримання під вартою, та останнього взято під варту в залі суду. Строк відбування покарання постановлено обчислювати з моменту затримання обвинуваченого - з 26 березня 2015 року. Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок суду щодо нього, призначивши йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі. В обґрунтування своїх вимог вказує на неврахування судом при призначенні покарання наявності у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей, того, що він позитивно характеризується та має тяжкі захворювання. Крім того апелянт зазначає, що він свою вину визнав в повному обсязі, вибачився перед потерпілим, викрадене майно останньому повернуто.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що під час розгляду справи суд не допитав свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які б підтвердили факт того, що під час вчинення правопорушення він в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Окрім того, майно потерпілого не перебувало у будь-якій будівлі, а знаходилося на подвір`ї.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор, посилаючись на безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі, а також вказуючи на законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок суду щодо останнього без змін.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 15 грудня 2014 року приблизно о 10-00 годині, знаходячись біля господарської будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки чужого майна, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму калитки, проник на територію господарської будівлі, де з приміщення будівлі таємно, повторно викрав належні ОСОБА_11 металеві вироби на загальну суму 1380 грн.

Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1380 грн.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і вважав, що оскаржуваний вирок суду є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіряючи провадження у межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні і на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Під час судового розгляду ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав частково - підтвердив факт крадіжки майна 15 грудня 2014 року у потерпілого ОСОБА_11 , проте зазначив, що під час вчинення кримінального правопорушення він не перебував у стані алкогольного сп`яніння та не проникав у будь-яку будівлю.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він під час вчинення правопорушення не перебував у стані алкогольного сп`яніння, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив, що зранку 15 грудня 2014 року - в день вчинення крадіжки, обвинувачений ОСОБА_6 заходив до нього з проханням позичити гроші, перебуваючи при цьому у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він при вчиненні крадіжки не проникав у будь-яку будівлю, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_11 , про те, що викрадене майно зберігалося у сараї, який знаходився на огородженій території двору, яку він зачиняв на замок, а також протоколами огляду місця події та фототаблицею до цих протоколів, дослідженими судом першої інстанції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані вірно за ч.3 ст.185 КК України.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі обвинуваченого, щодо суворості призначеного йому покарання, у зв`язку з наступним.

При призначенні покарання судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, те, що обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей та постійне місце реєстрації, де характеризується задовільно. Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнав рецидив злочинів, а також вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав активне сприяння розкриттю злочину.

На думку колегії суддів, суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Висновки суду в цій частині належним чином вмотивовані і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Проте, колегія суддів вважає, що визначаючи строк покарання, суд, всупереч вимогам ст.65 КК України, не в повній мірі врахував фактичні обставини провадження, а також відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , що в свою чергу потягло призначення останньому надто суворого покарання. А саме: суд не врахував те, що тяжких наслідків від дій ОСОБА_6 не настало, майно, викрадене у потерпілого, частково повернуто останньому. Крім того, ОСОБА_6 має низку хвороб, в т.ч. числі страждає на тяжке захворювання /а.п.52/.

Вказані обставини у сукупності з іншими обставинами, що пом`якшують покарання, встановленими судом першої інстанції і зазначеними у вироку, на думку колегії суддів, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення та дають підстави для застосування положень ст.69 КК України і призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Враховуючи викладене, відповідно до положень ст.408 КПК України, оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає зміні, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

На думку колегії суддів, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень буде покарання за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Підстав для призначення ОСОБА_6 покарання іншого виду, а також підстав для застосування положень ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вищевказаного вироку суду, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407-409, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 березня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.185 КК України, змінити в частині призначеного покарання, пом`якшивши його.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 1 року позбавлення волі.

В іншій частині вказаний вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4