ВИРОК №1кп/243/782/2015
28 грудня 2015р. Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лубни, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючому охоронцем Слов`янського психоневрологічного інтернату, раніше не судимому, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1
у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.256 ч.1КК України,
На початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того, в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.
Починаючи з травня 2014 року, ОСОБА_6 , діючи умисно на території міста Слов`янська Донецької області та поблизу розташованих населених пунктах, за власною ініціативою, поділяючи мету створення та функціонування злочинної організації «Донецька народна республіка», а саме - зміну меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, маючи злочинний намір щодо заздалегідь не обіцяного сприяння учасниками злочинної організації «ДНР» у здійсненні їх злочинної діяльності щодо посягання на територіальну цілісність України, здійснював цілеспрямований збір на території міста Слов`янська Донецької області деталізованих даних про переміщення та розташування у міста Слов`янську Донецької області підрозділів Збройних Сил України, що беруть безпосередню участь в проведенні Антитерористичної операції у Донецькій області, для подальшої передачі вказаної інформації з метою використання учасниками злочинної організації «ДНР» такої інформації у здійсненні злочинної діяльності проти органів державної влади та військових підрозділів України.
З травня 2014 року до 01 грудня 2015 року, ОСОБА_6 , знаходячись в місті Слов`янську Донецької області, діючи умисно, з власної сторінки, створеної в соціальній мережі Інтернет «ВКонтакте», за допомогою підключеного Інтернету та власного комп`ютера, розташованого за його місцем проживання: АДРЕСА_1 , сприяв учасникам злочинної організації «Донецька народна республіка» у реалізації їх злочинних намірів, а саме: збирав інформацію, щодо переміщення, найменування та кількості колони з військової техніки Збройних сил України, задіяної у проведенні Антитерористичної операції на території міста Слов`янська Донецької області, створював та викладав на стіну своєї сторінки відеоролики спрямовані на агітацію населення м. Слов`янська в підтримку «ДНР», відкрив електронний гаманець «WEBMONEY», з метою збору коштів та їх подальшу передачу, представникам «ДНР», чим сприяв учасникам вказаної організації у здійсненні злочинної діяльності проти органів державної влади та військових підрозділів України.
Таким чином, в ході розслідування кримінального провадження встановлені достатні підстави для підозри ОСОБА_5 у заздалегідь не обіцяним сприянні учасникам злочинних організацій шляхом надання інформації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.256КК України.
07 грудня 2015 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідування і підтримання державного обвинувачення управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваний у цьому провадженні ОСОБА_5 укладена по даному кримінальному провадженню угода про визнання винуватості, згідно якої прокурор з однієї сторони та обвинувачений з іншої сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.256 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст.256 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі з звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч.1 ст. 256 КК України, щиро розкаювався у скоєному, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор у судовому засіданні також не заперечував проти затвердження судом вказаної угоди.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Так, згідно вимог ч.4 ст.469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винним, згідно з вимогами ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Узгоджена угодою міра покарання для обвинуваченого встановлена в межах санкції ч.1 ст.256 КК України, з урахуванням даних, які характеризують особу підозрюваного, обставин, що пом`якшують покарання.
Так, ОСОБА_5 має постійне місце проживання де характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра. Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373,374,468,469,474 ч.7, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.256 ч.1 КК України та призначити покарання в виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75,76 КК України засудженого ОСОБА_5 , звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на три року, якщо на протязі встановленого судом строку він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:
- не виїжджати за межи України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя