Провадження 1-кп/168/67/15
Справа № 168/687/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.10.2015 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

уродженця м. Севастополь АР Крим, українця, громадянина України, тимчасово проживає в АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, судимого 09.07.2001р. Нахімовським районним судом м. Севастополь за ч.2 ст.206 КК України (1960р.) на три роки позбавлення волі;

12.11.2001р. Гагарінським районним судом м. Севастополя за ч.3 ст. 140, ч.2 ст.140, ст. 17 ч.3 ст.140, 44, 42, 43 ч.3 КК України (1960р.) на три роки і шість місяців позбавлення волі, звільнений 17.12.2002р. постановою Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 16.12.2002р. умовно достроково на строк один рік вісім місяців двадцять сім днів;

09.06.2004р. Гагарінським районним судом м. Севастополя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ч.4 ст.185, ст.70, 71 КК України на п`ять років шість місяців позбавлення волі, звільнений 16 квітня 2009 року по відбуттю покарання;

15.09.2011р. Ленінським районним судом м. Севастополь АР Крим за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ст.70 КК України на п`ять років позбавлення волі, звільнений умовно достроково ухвалою від 10.06.2015р. Маневицького районного суду Волинської області на строк два місяці двадцять два дні,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 28.07.2015 р. близько 16.00 год., перебуваючи в господарстві по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про те, що особа, відносно якої матеріали виділено в окреме провадження, вчинила вбивство ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом на приховування даного особливо тяжкого злочину, допоміг цій особі перенести дерев`яну конструкцію туалету в інше місце, змити сліди крові потерпілого в підсобному приміщенні, де було розчленовано тіло ОСОБА_6 та заховати тіло у вигрібній ямі

1

туалету і своїми діями, які виразились у заздалегідь необіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 396 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором і обвинуваченим 01.10.2015 року укладена угода про визнання обвинуваченим винуватості.

За умовами угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в зазначеному кримінальному правопорушенні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, спряти розслідуванню кримінального провадження №0000216 від 01.08.2015р. за фактом умисного вбивства ОСОБА_6 . Крім того, сторони узгодили, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначено за новим вироком покарання частково приєднати покарання невідбуте за попереднім вироком і призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць.

Угода підписана сторонами та разом із обвинувальним актом, надійшла до суду.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є середньої тяжкості злочином.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та у разі невиконання умов угоди, які у підготовчому судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості. Наявність складу злочину в його діях доводиться наданими суду доказами, обставини учасниками провадження не оспорюються.

Захисник та обвинувачений просять угоду затвердити.

Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, як таку, що відповідає вимогам закону та призначити обвинуваченому обумовлене в угоді покарання. Одночасно просить до набрання вироком законної сили продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , яке мотивує тим, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а також надійшло дві нових заяви про здійснення тиску на сім`ю, в якій тимчасово проживав обвинувачений до моменту затримання.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.396 КК України і ст. 65 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд

2

у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості, укладену 01.10.2015р. між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком від 15.09.2011 Ленінського районного суду м. Севастополь АР Крим й остаточне покарання ОСОБА_4 визначити 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 21год.30хв. 04.08.2015р.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

3