АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1420/15 Справа № 199/3707/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000193, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2015 року,ухвалений стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровську, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
28 травня 2012 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі. Звільнився 16.08.2013 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на 7 місяців 6 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2015 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України - 3 роки позбавлення волі без конфіскації всього особисто йому належного майна.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 492 грн.
Вирішено долю речових доказів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 на початку січня 2015 року близько 07 години біля будинку №16 по вул. Замполіта Біляєва у м.Дніпропетровську, повторно, незаконно заволодів автомобілем «Москвич-412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду в сумі 4 488 грн 12 коп.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду та застосувати стосовно нього ст.ст.75,76 КК України, звільнивши його від призначеного покарання з випробуванням, не позбавляючи його волі. Зазначив, що має дідуся похилого віку, який страждає рядом хронічних захворювань і рідну сестру, яка позбавлена слуху, та які є інвалідами 2-ї групи і потребують уваги та догляду близьких і рідних людей.

В своєму запереченні потерпілий ОСОБА_8 зазначив, що обвинувачений відшкодував йому матеріальну шкоду за речі, які взяв з автомобіля, претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 не має.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційні вимоги щодо пом`якшення покарання та застосування стосовно нього звільнення від відбування покарання з випробуванням, думку прокурора, який вважав вирок суду законним і обгрунтованим, а призначене ОСОБА_7 покарання таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 , що виразилася у незаконному заволодінні транспортним засобом, який вчинено повторно, встановлений судом і викладений у вироку, підтверджується зібраними органами досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, які отримали належну правову оцінку, проти яких не заперечував і сам обвинувачений.

Суд дав правильну оцінку доказам і дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфікував за ч.2 ст.289 КК України.

Оскільки доведеність винуватості обвинуваченого і кваліфікація його дій в апеляційному порядку ніким не спростовується, тому колегія суддів не вдається до оцінки доведеності і обґрунтованості вироку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: адаптаційні реакції з порушенням емоцій та поведінки, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи №104 від 28.04.2015 року ОСОБА_7 хронічним психічним захворюванням у період часу, належному до інкримінованому йому діянню, не страждав і на даний час не страждає.
Крім того, суд врахував всі обставини по справі, в тому числі і ті, на які посилається обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, і правильно прийшов висновку, що обвинувачений повинен відбувати покарання у вигляді позбавлення волі, призначивши покарання із застосування ст.69 КК України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі, суд першої інстанції вимог ст.ст.65-67 КК України не порушив, призначене йому покарання відповідає характеру та тяжкості вчиненого.
Під час апеляційного розгляду достатніх підстав для подальшого пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, про що йдеться в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , колегія суддів не встановила.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни вироку щодо обвинуваченого в частині призначеного покарання, а доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про суворість призначеного покарання вважає безпідставними.

Керуючись ст.ст.404,407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2015 рокустосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області: