Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/754/13-к
Провадження № 1-о/280/3/13
У Х В А Л А

14 листопада 2013 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Янчук В.В.,

при секретарях Бех І.О., Кумечко С.М.

з участю прокурора Сенька В.О.,

заявника - захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Коростишів заяву захисника ОСОБА_1 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2010 року за новововиявленими обставинами,-

в с т а н о в и в :

Згідно вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2010 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні злочинів передбачених ст. 286 ч. 2 КК України та ч. 1 ст. 135 КК України . На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим , призначено остаточне покарання 5 років позбавлення волі з позбавленням прав керувати транспортним засобом строком на 3 роки. На підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням , з іспитовим строком 2 роки.

Злочини скоєно за наступних обставинах:

22 січня 2008 року близько 20 год. ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного спяніння , рухався по вул. Більшовицькій в м. Коростишів на автомобілі ВАЗ 21099 державний №АМ 2669 АС в напрямку м. Житомир з швидкістю близько 100 км/год, тобто з перевищенням дозволеної швидкості в населеному пункті, чим порушив п. 12.4, 12.9 (б) ПДР України відповідно до яких у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год і водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість , зазначену у п. 12-4 12-7 ПДР України на ділянці дороги , де встановлено дорожні знак 3.29, 3.31 ПДР України. Внаслідок перевищення швидкості поблизу будинку № 113 по вул.. Більшовицькій ОСОБА_2 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , яка перебігала дорогу, і яка в результаті наїзду отримала тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя у вигляді крововиливів на внутрішній поверхні мяких тканин голови зліва, поперечного перелому тіла грудини, перелому акроміального кінця лівої ключиці, переломів ребер : зліва 1,2,3,4,5,6,7,8 справа 2,3,4,6,7,8,9,11,12, парасимфізарного перелому обох верхніх гілок обох лонах кісток, крововиливу та щілиноподібного розриву правої долі печінки, рваної рани правої пахової ділянки, паранефрального крововиливу зліва, синця правого стегна, перелому правої стегнової кістки, перелому зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки з розривом зовнішньої колатеральної звязки правого колінного суглобу з крововиливом в задню групу мязів гомілки, садна лівої гомілки, крововиливу в мякі тканини спини, а також рідкої крові в черевній та обох плевральних порожнинах, нерівномірного кровонаповнення внутрішніх органів, темної рідкої крові в порожнинах серця та крупних судинах, крововиливів в звязковий апарат внутрішніх органів, які в своїй сукупності з тупою поєднаною травмою тіла, що ускладнилась розвитком травматичного шоку призвели до смерті потерпілої.

Порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.12.4, 12.9 (Б) ПДР України знаходиться в прямому причинному звязку з створенням аварійної обстановки та виникненням і наслідками ДТП.

Поставивши своїми діями потерпілу ОСОБА_3 в небезпечний для життя стан ОСОБА_2 всупереч п.2.10 ПДР України не вжив заходів до збереження життя потерпілої, яка перебувала внаслідок наїзду на неї в небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану через отримані тілесні ушкодження. ОСОБА_2 не зупинив автомобіль, не виставив знак аварійної зупинки, не увімкнув аварійну сигналізацію, не вжив заходів для надання потерпілій першої медичної допомоги, не повідомив про ДТП підрозділ ДАІ, не вжив можливих заходів до збереження слідів пригоди, а збільшивши швидкість продовжив рух від місця ДТП і з місця пригоди зник.

Вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області від 20 липня 2010 року вирок Коростишівського районного суду від 12.05.2010 року в частині призначеного покарання скасовано та постановлено новий, відповідно до якого ОСОБА_2 призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України та ч. 1 ст. 135 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 роки. В решті вирок залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 21.10.2010 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 залишено без задоволення , а вирок Апеляційного суду Житомирської області від 20.07.2010 року без змін.

В квітні 2013 року адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах засудженого ОСОБА_2, звернувся до суду з заявою про перегляд вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.05.2010 року за нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви вказав, що вирок суду є незаконним так, як ОСОБА_2 даного злочину не скоював. В обґрунтування заяви вказав, що 22 січня 2008 року ОСОБА_2 на автомобілі ВАЗ 21099 . д.н.з. НОМЕР_1 рухався по вул. Більшовицькій у м. Коростишеві Житомирської області у напрямку м. Житомир на дозволяючий зелений сигнал світлофора. Громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, грубо порушили вимоги Правил Дорожнього Руху, поза межами регульованого пішохідного переходу, поза огороженою впродовж дороги від означеного пішохідного переходу довжиною біля 10 метрів, перебігали дорогу на червоне світло світлофора. При цьому потерпіла ОСОБА_3 була збита автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. 0300, належним Коростишівському РВ УМВС України у Житомирській області під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався до центру м. Коростишева. Потерпілий ОСОБА_4 був збитий автомобілем НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2 та в цей час рухався по зустрічній, по відношенню до автомобіля ОСОБА_5 смузі у напрямку м. Житомир. ОСОБА_4 ударився об ліве переднє крило автомобіля, яким керував ОСОБА_2 напроти переднього лівого колеса, залишивши вмятину на лівому крилі збоку. Внаслідок зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2, ОСОБА_4 отримав пошкодження звязок лівого колінного суглоба. Під час розслідування кримінальної справи досудове слідство вчинило службове підроблення обставин травмування ОСОБА_3 Дійсні обставини травмування ОСОБА_4 не встановило та не розслідувало, приховало, що призвело до незаконного засудження ОСОБА_2 Обставини, що вплинули на правильність постановленого вироку Коростишівського районного суду вд 12.05.2010 року не були відомі суду : не була витребувана медична документація амбулаторна картка № 2894 щодо дійсних обставин травмування ОСОБА_4 автомобілем під керуванням ОСОБА_2 та не було проведено експертизи ступеню тяжкості травм , та не дана належна правова оцінка. Для проведення експертизи щодо отримання травм ОСОБА_4 була надана підроблена медична документація, за результатами якої висновком судово-медичного експерта Житомирського обласного бюро СМЕ № 588 від 23.04.2008 року було зазначено, що у ОСОБА_4 відсутні будь-які тілесні ушкодження. Даний висновок експерта заперечується актом судово-медичного дослідження № 11/с-2010 проведеного Київським обласним бюро СМЕ. У звязку з травмуванням ОСОБА_4, останній перебував на лікуванні, що підтверджується листком непрацездатності № 301890 від 23.01.2008 року. ОСОБА_4 не був визнаний потерпілим , а лише був залучений як свідок, що дало змогу досудовому слідству підробити обставини ДТП та обставини вини ОСОБА_2 у причині смерті потерпілої ОСОБА_3 Крім того обставини , що вказують на відсутність вини ОСОБА_2 щодо тяжких наслідків у скоєнні ДТП є те, що у ОСОБА_2 не вилучались посвідчення водія, а також останній не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Коростишівським районним судом Житомирської області та Апеляційним судом Житомирської області у справі № 0611/873/2012 дії прокурора Коростишівського району з приводу невиконання кримінального-процесуального закону визнані незаконними через невиконання вимог ст. 400-8 КПК України, щодо обовязкового проведення розслідування нових обставин та зобовязано прокурора Коростишівського району виконати вимоги ст. 400-8 КПК України.

Заявник просив переглянути за нововиявленими обставинами та скасувати вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.05.2010 року стосовно ОСОБА_2 та ухвалити виправдовувальний вирок на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України за відсутності в діянні ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення.

В ході розгляду заяви за нововиявленими обставинами заявив також два клопотання відповідно до яких просив зобовязати прокурора Коростишівського району виконати вимоги судових рішень - Постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.06.2012 року та Ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 04.07.2012 року про розслідування нових обставин у кримінальній справі , а також направити кримінальну справу відносно ОСОБА_2 за нововиявленими обставинами через неправильність висновку судового експерта на додаткове розслідування.

Вислухавши пояснення заявника адвоката ОСОБА_1 на підтримку вказаної заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, думку прокурора, який просив заяву залишити без задоволення, а також перевіривши доводи заяви на обґрунтування нововиявлених обставин відповідно до матеріалів розглянутої кримінальної справи судом першої інстанції, вислухавши свідка ОСОБА_4 суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення у кримінальних справах, й зокрема, вироки, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами вичерпно тільки на тих підставах, які наведені у пунктах 1-5 ч. 2 цієї статті Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 459 КПК України до нововиявлених обставин відносяться :

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

При цьому, як слідує з ч.3 ст. 459 КПК України ті обставини, що передбачені пунктами 2, 3 частини 2 цієї статті Кодексу, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.

Отже, нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, та викладені у відповідній заяві юридичні факти, які знаходяться в безпосередньому зв'язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі, й спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об'єктивній дійсності.

Нововиявленими є такі обставини (як фактичного, так і правового характеру), які об'єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи, але не були відомі чи не могли бути відомі на той час суду та слідчим органам.

Обов'язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування вироку, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам і суду, тобто такими, що не фігурували і не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.

У своїй заяві та поясненнях в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 стверджував про незаконність вироку стосовно ОСОБА_2, посилавсь на нововиявлені обставини, які на думку суду не можуть бути визнані нововиявленими, поскільки вони під час розгляду справи судом були відомі та належно досліджувалися, зокрема посилання на травмування потерпілої ОСОБА_3, саме автомобілем під керуванням водія ОСОБА_5, суд до уваги не приймає. Так судом першої інстанції достовірно встановлено, що порушення саме водієм ОСОБА_2 вимог п.12.4, 12.9 (Б) ПДР України знаходиться в прямому причинному звязку з створенням аварійної обстановки та виникненням і наслідками ДТП- наїзду на пішохода ОСОБА_3, отримання останньою тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, що призвели до її смерті, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи , зокрема протоколами огляду місця події, протоколами огляду транспортних засобів, висновком судово-медичної експертизи № 33 відповідно до якого підтверджено, що первинний удар був завданий ззаду в ліву нижню частину тіла, крім того висновком авто технічної експертизи підтверджено невідповідності дій водія ОСОБА_2 вищевказаним пунктам ПДР України, які знаходяться в прямому причинному звязку з виникнення ДТП. Такі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду першої інстанції, що постановив вирок, були враховані судом першої інстанції під час судового розгляду, їм дано відповідну оцінку, також були предметом розгляду в апеляційній та касаційній інстанції.

Посилання як на ново виявлені обставини- травмування ОСОБА_4 саме автомобілем ОСОБА_2 отримання ОСОБА_4 пошкоджень звязок лівого колінного суглобу, визнання його потерпілим, фальсифікації та підроблення медичної документації, невідповідність висновку судово - медичного експерта Житомирського обласного бюро СМЕ № 588 від 23.04.2008 року акту судово-медичного дослідження № 11/с-2010, проведеного Київським обласним бюро-судово-медичної експертизи, який суд до уваги не приймає як належний доказ, що проведений без дотримання вимог ст.ст. 196 - 203 КПК України 1960 року, записам, що містяться в амбулаторній карточці ОСОБА_4 С.М.№ 2894, не вилучення посвідчення водія у ОСОБА_2, не притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП - на думку суду не вплине на висновки суду щодо винності ОСОБА_2, правової кваліфікації вчинено ч.2 ст. 286 КК України, ч. 1 ст. 135 КК України, щодо події, яка мала місце 22 січня 2008 року з огляду на приписи, що містяться в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року, крім того не можуть служити підставами для перегляду справи за нововиявленими обставинами, скасування обвинувального і постановлення виправдувального вироку щодо ОСОБА_2 М.М.

Вищевикладені факти були відображені і в касаційній скарзі засудженого ОСОБА_2 , які судом касаційної інстанції були залишені без задоволення.

Інші твердження про факти фальсифікації, підроблення та штучне створення доказів вини ОСОБА_2 не підтверджуються ніякими об'єктивними даними, зокрема відповідними матеріалами розслідування чи вироком суду щодо відповідних осіб.

Будь-яких інших обставин, які б підпадали під ознаки п. п. 1 - 5 ст. 459 КПК України, заявником до суду не надано.

Клопотання про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування з підстав суперечності медичних документів ОСОБА_4 суд вважає безпідставним та таким, що не ґрунтується на досліджених доказах та спростовується за вищевикладених мотивів.

Щодо клопотання в частині зобовязати прокурора Коростишівського району виконати вимоги судових рішень Постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.06.2012 року ( залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 04.07.2012 року ) , відповідно до яких визнано дії прокурора Коростишівського району Житомирської області незаконними через невиконання вимог ст..400-8 КПК України щодо обовязкового проведення розслідування нових обставин у справі , то дані доводи не є предметом під час розгляду заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення заяви адвоката ОСОБА_1 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_2 суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 459, 460, 462, 466, 467 КПК України ( 2012 року) , суд, -

Ухвалив:

Заяву адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Коростишівського районного суду Житомирської об області від 12 травня 2010 року стосовно ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча В.В.Янчук.