В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні та угоду про примирення за №0002566 від 02.09.2015 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , на початку 2014 року, облаштував приміщення за адресою: АДРЕСА_2 покерними столами, де надавав можливість проводити дозвілля, граючи на безоплатній основі в покер, виконуючи функції адміністратора з надавання карт, фішок, місць за гральними столами. При цьому, у відповідності до вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», організація проведення дозвілля у формі гри в покер, здійснювалась без плати за такі послуги та без змоги учасникам отримати чи не отримати виграш (приз) у будь-якому вигляді залежно від випадковості.

04.04.2015 р. о 22.30 годин ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював функції адміністратора та надавав можливість відвідувачам проводити дозвілля у формі гри в покер. В цей час ОСОБА_5 прибув до вказаного приміщення з метою проведення дозвілля, а саме пограти в покер. Побачивши ОСОБА_5 , у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння майном ОСОБА_5 шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що надання послуг з проведення дозвілля у формі гри у покер, здійснюється на безоплатній основі, запропонував ОСОБА_5 , надати вказані послуги за кошти.

Потерпілий ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, стосовно добросовісності дій ОСОБА_6 з приводу надання послуг з проведення дозвілля у формі гри у покер, 04.04.2015 р. о 22.30 годин, знаходячись у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , передав ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 прийняв грошові кошти в сумі 1600 гривень, та з метою переконання потерпілого в своїй порядності, демонструючи відповідальність за взяті на себе зобов`язання, забезпечив надання потерпілому послуг з проведення дозвілля у формі гри у покер, шляхом надання місця для гри та гральних фішок, достовірно знаючи що вказані послуги надаються безкоштовно.

Таким чином, ОСОБА_6 , шляхом обману заволодів грошовими коштами у розмірі 1600 гривень, які належать ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_6 які виразилися в заволодінні чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоди про примирення від 02.09.2015 року, сторони узгодили призначення ОСОБА_6 покарання за ст. 190 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 гривень

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно скоїв зазначений злочин при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо примирення з потерпілим він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду про примирення.

Вислухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого, які просили суд затвердити угоду про примирення, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення від 02.09.2015 р. з наступних підстав.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як такі що виразилися в заволодінні чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), обвинувачений повністю визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочині, в повному обсязі відшкодував потерпілому завдану шкоду та повністю розуміє правові наслідки укладання та затвердження угоди. Зазначена угода про примирення укладена та підписана сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства та діючого законодавства. Обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

Узгоджене в угоді покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , на думку суду, відповідає тяжкості скоєного злочину, особі обвинуваченого, та є достатнім та необхідним для його виправлення й попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 284, 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення за кримінальним провадженням №0002566 від 02.09.2015 р. укладену між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати винним ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушенні, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Бабушкінського районного

суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1