Справа № 711/8412/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002564 від 04 серпня 2015 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
03.08.2015 близько 19.45 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 25 по вул.Героїв Сталінграда в м.Черкаси, заподіяв працівникові правоохоронного органу ОСОБА_6 , 1982 р.н., легкі тілесні ушкодження, у зв`язку з виконанням останнім службових обов`язків, за наступних обставин. Так у вищевказаний час командир взводу БПС УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 , знаходячись у форменому одязі, виконуючи службові обов`язки по охороні громадського порядку в складі екіпажу ПА 65, отримавши виклик від чергового по органу внутрішніх справ, про порушення громадського порядку, прибув до будинку АДРЕСА_3 . На вказаному місці ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою в бік громадян та на зауваження працівників міліції припинити дані неправомірні дії не реагував і висловлювався в їх бік нецензурною лайкою. З метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 висловив вимогу до ОСОБА_4 припинити протиправні дії та попередив про те, що в разі невиконання даних вказівок до останнього будуть застосовані фізичні заходи впливу та спеціальні засоби. А коли ОСОБА_4 , ігноруючи зауваження працівників міліції, надалі продовжував свої протиправні дії, то ОСОБА_6 у вищевказаний час провів його до службового автомобіля «Тойота Пріус», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований біля зазначеного будинку та посадив на заднє сидіння. В цей момент ОСОБА_4 , прилігши на сидіння службового автомобіля, умисно наніс один удар лівою ногою ОСОБА_6 в область обличчя з правого боку. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження у вигляді забоїв з набряками та крововиливами верхньої повіки правого ока, забою з набряком правої виличної ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1568 від 21.08.2015 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що 03.08.2015 року по вул. Г. Сталінграда, 25 знаходячись у нетверезому стані, заподіяв тілесні ушкодження працівнику правоохоронних органів за обставин, викладених у обвинувальному акті. Вину визнає та розкаюється.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує орган досудового розслідування надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних інших доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинувачених від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, що чітко узгоджується із положенням ч.3 ст.349 цього Кодексу.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин в кримінальному проваджені в сторін судового засідання не надійшло.

Надані показання обвинуваченого цілком узгоджуються із фактичними обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, у відповідності до положень ст. 325 КПК України, суд визнав за можливе з`ясувати всі обставини під час судового розгляду за відсутності потерпілого ОСОБА_6 , так як про це не заперечили інші учасники кримінального провадження, а даний потерпілий був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання та подав клопотання від 01.12.2015 року про розгляд матеріалів кримінального провадження без його участі.

Вина обвинуваченого підтверджується доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які обвинувачений визнав в судовому засіданні у повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Тому дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочинів, особу винного, межі, установлені санкціями статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочинів.

Згідно ст. 67 КК України, обтяжуючою відповідальність обставиною суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення, які відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на спеціальних обліках не перебуває, раніше несудимий. Також взято до уваги, що були нанесені тілесні ушкодження працівнику правоохоронних органів у зв`язку із виконанням ним службових обов`язків. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання, пов`язаного із позбавленням волі.

Однак, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, його особу, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, молодий вік, стан здоров`я, думку сторони обвинувачення про застосування іспитового строку, суд встановлює за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 цього Кодексу.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_4 ст.69 КК України не вбачається, враховуючи наявність обтяжуючої відповідальність обставини та вчинення злочину щодо потерпілого працівника правоохоронного органу при виконанні ним службових обов`язків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 325, 349, 368-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину.

На підставі п. п.2,3,4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися туди для реєстрації.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не знаходить.

Письмові матеріали, що містять характеризуючи дані на обвинуваченого та були досліджені в ході судового розгляду зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1