Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 1-78/10
Провадження № -
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2010 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Філіповій В.С.

з участю - прокурора Гашенко І.С.

- захисника ОСОБА_1

- представника потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився і проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, освіта-середня, працює шахта «Сташкова», електрослюсар, одружений ( має малолітню дитину ), військовозобовязаний, раніше не судимий,

у скоєні злочину , передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

28.10.2009 року приблизно о 16:40 год., керуючи , згідно доручення, технічно справним автомобілем ВАЗ 21074, р. № НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, рухався на швидкості 50-60 км/год. по вул. Леніна смт Петропавлівка зі сторони вул. Польова в напрямку вул. Червона. На одному з відрізків вул. Леніна смт Петропавлівка, а саме навпроти домоволодіння № 39, водій ОСОБА_3 не вживши заходів безпеки руху, допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_5, що рухалася у вказаний час в попутному напрямку руху на власному велосипеді «Аіст».

Внаслідок ДТП ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

За висновком судово-медичної експертизи № 18 від 26.01.2010 року у ОСОБА_5 виявлено: «Забійна рана волосяної частини голови, гематома шкіряних покровів тмяної ділянки лівої половини голови, закритий перелом передньо-верхнього краю тіла 2-го поперекового хребця».

По-своєму характеру вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоровя більше 21 доби.

Своїми діями водій автомобіля ВАЗ-21074, р. № НОМЕР_1, ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано:

п. 12.2 у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

Порушення водієм автомобіля ВАЗ-21074 ОСОБА_3 п. 12.2 ПДР України , згідно з висновком авто-технічної експертизи № 35/27-7 від 25.01.2010 року, з технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з фактом настання події даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Допитаний по суті предявленого обвинувачення за ч. 1 ст. 286 КК України ОСОБА_3 вину визнав частково та пояснив , що 28.10.2009 р. близько 17.00 год. на своєму автомобілі рухався по вул.. Леніна в смт. Петропавлівка в напрямку центру. В той час вже було темно та йшов невеликий дощ. За перехрестям вул.. Леніна та Комсомольська йому назустріч рухалися два легкові автомобілі. Коли розминувся з другим автомобілем , то був засліплений світлом фар даного автомобіля і на деякий момент втратив видимість у напрямку руху. Він рухався близько 50-60 км/год. , а тому в цей момент він знизив швидкість. На відстані двох метрів побачив велосипедиста , почав гальмувати , але це не допомогло і відбувся наїзд на велосипедиста . Вийшовши з машини , побачив , що на дорозі лежить жінка. Він відвів її і , з допомогою іншої жінки , яка підійшла , відвели її на лавочку , викликав швидку допомогу та міліцію.

Вину визнає частково по тим підставам , що потерпіла рухалася на велосипеді у темну пору доби , в умовах обмеженої видимості і без освітлювального ліхтаря , як того вимагають Правила дорожнього руху. Крім того , вона рухалася по середині проїзної частини дороги , близько 2 метрів від краю дороги. Всі ці обставини дають йому підстави вважати , що у даній дорожній ситуації є вина потерпілої , як учасника дорожнього руху.

Цивільний позов , який заявила потерпіла він визнає частково . Зазначає , що після ДТП його батько надавав потерпілій грошову допомогу в сумі 450 грн. Також вирішувалося питання про відшкодування потерпілій матеріальної шкоди. Однак , вони не змогли домовитися , так як потерпіла почала вимагати дуже зависоку ціну. Він погоджується відшкодувати потерпілій 1700 грн. на відшкодування матеріальної та 2000 грн.моральної шкоди. А тому , цивільний позов потерпілої визнає частково в зазначеному розмірі. Просить суд призначити йому покарання не повязане з реальним позбавленням волі та не позбавляти його права керування транспортними засобами. З цього питання зазначає , що у нього є малолітня дитина і у неї виявили захворювання , яке необхідно терміново лікувати . На лікування необхідно витратити багато зусиль та часу. Без автомобіля йому буде важко вирішити всі ці питання. .

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила , що 28.10.2009 р. близько 16.40 вона поверталася з роботи з дитячого садка додому. На велосипеді рухалася по вулиці Леніна в напрямок центру селища Петропавлівка. До перехрестя вул.. Комсомольська вона їхала по пішохідній доріжці. В цей час пішов дощ і на дорожці появилися калюжі. Вона вирішила зїхати на дорогу , так як боялася попасти у вибоїну. З нею раніше був такий випадок , вона попала у вибоїну і травмувалася.

Проїхавши перехрестя вул. Комсомольська попереду побачила велику калюжу. Вирішила її обїхати , а тому прийняла на метр лівіше . Хоча до цього часу рухалася майже біля узбіччя. Ззаду почула , що рухається легковий автомобіль , почала приймати якнайближче до краю проїздної частини .Однак , ззаду на неї здійснив наїзд даний автомобіль. Від удару вона втратила свідомість. Прийшла до свідомості коли лежала на асфальті дороги. Зрозуміла , що її збив легковий автомобіль , що рухався позаду. Так вона потрапила у лікарню. Довгий час знаходилася на стаціонарному лікуванні , а потім на амбулаторному.

В результаті ДТП вона отримала тілесні ушкодження , які зазначені у висновку СМЕ . З даним висновком вона повністю погоджується. На екстрене лікування та на відновлення свого здоровя вона витратила всі свої грошові збереження та збереження її рідних. До цього часу вона ще потребує лікування , стан здоровя незадовільний .

Крім того , в результаті ДТП вона отримала матеріальну та моральну шкоду. Моральна шкода виразилася в тому , що з вини підсудного вона втратила здоровя , перенесла і продовжує переносити сильні фізичні і моральні страждання. Отримані тілесні ушкодження призвели до хвороби , що призвело до обмеження можливості пересуватися, виконувати фізичну роботу та не уможливлює ведення домашнього господарства.Моральну шкоду вона оцінює в 25000 грн.

Матеріальна шкода полягає у витратах , повязаних з лікуванням , поїздками до медичних установ , втратила одяг , оплатила послуги адвоката. Сума матеріальної шкоди становить 3217 грн.

Просить суд позов задоволити у повному розмірі. Покарання підсудному призначити відповідно до Закону .

В ході судового слідства , судом в порядку п. 2 ч. 1 ст. 306 КПК України були оголошені показання свідка ОСОБА_6 Свідок пояснила , що 28.10.2009 р. близько 16.30 год. вона на велосипеді по пішохідній доріжці рухалася в напрямку центру смт. Петропавлівка. В цей час на велосипеді попереду їхала жінка. В районі вулиці Комсомольська жінка переїхала на праву сторону дороги і рухалася далі . Доїхавши до вул..Комсомольська вона зупинилася , так як попереду була велика калюжа , стала її обминати. Жінка продовжила їхати далі. В той час вона на жінку не звертала увагу. Коли сідала на велосипед , почула попереду удар . Коли підїхала , то побачила , що жінка лежала на проїжджій частині дороги , її велосипед частково лежав на дорозі , а частково на узбіччі , на відстані 2-3 метрів від жінки. Також на відстані 2-3 метрів попереду жінки в напрямку вул.. Піонерська стояв автомобіль ВАЗ-2107 , темно червоного кольору. Тоді вона з водієм підняли жінку та посадили її на лавку біля одного з подвірїв та викликали швидку допомогу. На час ДТП , яка трапилася близько 16.40 год. на вулиці було темно , йшов дощ , та було хмарно . Чи виконувала жінка якісь маневри , вона сказати не може , так як не бачила. Також не бачила чи були на велосипеді світловідбивачі ?

Вислухавши підсудного, потерпілу , вивчивши матеріали справи суд вважає, що вина підсудного є доказаною.

Судом досліджувалися такі докази :

- протоколом огляду місця ДТП від 28.10.2009 року, в ході якого було оглянуто місце ДТП та вилучено: автомобіль ВАЗ-21074, р.№ 495-92 АЕ, велосипед «Аіст», уламки світловідбивача червоного кольору, що був встановлений на велосипеді «Аіст» та уламок світловідбивача номерного знаку автомобіля ВАЗ-21074 /а.с. 4-8/.

- Протоколом огляду та перевірки ТЗ, в ході яких встановлено, що обидва транспортних засоби в результаті ДТП отримали механічні пошкодження /а.с. 14, 19/

- Речові докази: автомобіль ВАЗ-21074, р. № НОМЕР_1, велосипед «Аіст», уламки світловідбивача червоного кольору, що був встановлений на велосипеді «Аіст» та уламок світловідбивача номерного знаку автомобіля ВАЗ-21074 /а.с. 83, 84/.

- Висновком СМЕ № 18 від 26.01.2010 року, згідно якого потерпілої у ОСОБА_5 виявлено: «Забійна рана волосяної частини голови, гематома шкіряних покровів тімяної ділянки лівої половини голови, закритий перелом передньо-верхнього краю тіла 2-го поперекового хребця». По своєму характеру вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоровя більше 21 доби /а.с. 70/.

- Висновком авто-технічної експертизи № 35/27-7 від 25.01.2010 року, згідно якого, з технічної точки зору порушення водієм автомобілю ВАЗ-21074 ОСОБА_3 п. 12.2 Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному звязку з фактом настання події даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

- Висновок повторної авто технічної експертизи від 14.05.2010 р. В даному висновку експерт дає слідуючи висновки :

Питання 1 . У заданій дорожній обстановці, велосипедист ОСОБА_5 для забезпечення безпеки руху повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 6.3, 6.7 а, 19.1 б Правил дорожнього руху України.

У заданій дорожній обстановці, водій автомобіля ВАЗ-21074 ОСОБА_3 для забезпечення безпеки руху повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.2., 12.3. Правил дорожнього руху України.

Питання 2 У заданій дорожній обстановці, велосипедист ОСОБА_5, рухалася в темну пору доби без освітлення на велосипеді ліхтаря (фари), що лишило водія автомобіля ВАЗ-21074 обєктивної можливості своєчасно розпізнавати її рух на проїзній частині, чим створила небезпеку для руху, тому технічна можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді з її сторони забезпечувалась виконанням нею вимог п.п. 6.3, 6.7а, 19.1 б Правил дорожнього руху України.

При заданих вихідних даних водій автомобіля ВАЗ 21074 ОСОБА_3, рухаючись з допустимою швидкістю руху по умовам видимості дороги мав технічну можливість запобігти наїзд на велосипедиста ОСОБА_5

Питання 3 .У заданій дорожній обстановці, велосипедист ОСОБА_5, рухалася в темну пору доби без освітлення на велосипеді ліхтаря (фари), і її дії не відповідали вимогам п.п. 6.3, 6.7а, 19.1 б Правил дорожнього руху України.

У заданій дорожній обстановці невідповідність дії велосипедиста ОСОБА_5 вимогам п.п. 6.3., 6.7.а, 19.1.б Правил дорожнього руху, а саме рух без освітлення на велосипеді ліхтаря (фари), з технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

У заданій дорожній обстановці оцінка дій велосипедиста ОСОБА_5 з урахуванням вимог п.п. 1.4, 9.3, 9.4, 10.1, 11.7, 11.14 Правил дорожнього руху України, експертом не виконувалася, так як вона, відповідно до вимог п. 1.4 не потребує спеціальних знань в області судової автотехнічної експертизи, а відповідно до вимог п.п. 10.1, 9.3, 9.4, 11.7, 11.14 не підлягає оцінці, так як водіям велосипедів забороняється керувати велосипедом в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості - з не увімкненою фарою (ліхтарем).

При заданих вихідних даних дії водія автомобіля ВАЗ 21074 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 12.2, 12.3Правил дорожнього руху України.

При заданих вихідних даних, невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ 21074 ОСОБА_3 вимогам п.п. 12.2., 12.3 Правил дорожнього руху України в частині перевищення швидкості руху та не застосування екстреного гальмування, знаходиться в причинному звязку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

На думку суду вищезазначені докази є достовірним , належними та достатніми для визнання вини підсудного та призначення йому відповідного покарання.

Юридична оцінка діям підсудного органом досудового слідства дана вірно , як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та кваліфікується за ч. 1 ст. 286 КК України .

Визначаючи вид та міру покарання, суд бере до уваги те, що підсудний вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною , що помякшує покарання є часткове відшкодування майнової шкоди потерпілій та наявність на утриманні малолітньої дитини .

Обставин, що обтяжують відповідальність суд у справі не вбачає.

Враховуючи всі зазначені обставини , особу підсудного , суд вважає , що підсудний повинен понести покарання у виді обмеження волі. . Застосовувати інші види покарання , зазначені у санкції інкримінованого злочину , на думку суду недоцільно. Також суд не вбачає підстав для застосування до підсудного норм ст.. 45 та 46 КК України , так як заподіяна шкода не відшкодована . Підстав до застосування норм ст. 69 , 69-1 КК України , суд також не вбачає .

Вирішуючи питання щодо додаткового виду покарання позбавлення права керування транспортними засобами , суд погоджується з доводами підсудного та його захисника , а тому суд дійшов висновку не позбавляти підсудного права керування транспортним засобами.

Також суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого без реального обмеження волі , застосувавши до нього норми ст.75,76 КК України .

Цивільний позов по справі заявлено потерпілою та прокурором в інтересах Петропавлівської ЦРЛ.

Вирішуючи дане питання , суд вважає , що позов прокурора є законним та обґрунтованим , а тому він підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог потерпілої , суд вважає , що позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задовленню у повному розмірі , так як зазначений у позові розмір матеріальної шкоди документально підтверджується достовірними доказами ( фіскальними чеками , накладними , довідками та квитанціями аптечно-лікувальних установ ).

Відносно вимог про відшкодування моральної шкоди , суд бере до уваги слідуюче.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода , завдана фізичній особі неправомірними діями , відшкодовується особою , яка її завдала , за наявності її вини.

Позивач отриману моральну шкоду визначає у 25000 грн. Суд вважає за необхідне зменшити дану суму до 5000 грн. При цьому суд керується засадами справедливості , реальності виконання рішення суду та об'єктивності . При цьому суд враховує обставини , при яких потерпіла отримала тілесні ушкодження , ступінь її вини , відповідно до висновку авто технічної експертизи та керується нормами ст. 1193 ЦК України . Адже , згідно висновку даної експертизи ,відповідно до вимог ПДР України водіям велосипедів забороняється керувати велосипедом в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості з не увімкненою фарою ( ліхтарем ).. Як встановлено в ході судового слідства потерпілою даних вимог не було дотримано і дана обставина є не що інше , як груба необережність потерпілої.

У справі є судові витрати про проведення судової авто технічної експертизи. Суд вважає , що дані витрати слід покласти на підсудного

Міру запобіжного заходу підписка про невиїзд - відмінити .

Речові докази , які вилучалися слід залишити власникам , інші знищити.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 323 , 324 КПК України , суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину , передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі , без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробування , з іспитовим строком один рік. .

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі зобовязання :

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання , роботи або навчання ;

- періодично з'являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції .

Міру запобіжного заходу підписку про невиїзд скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь

Петропавлівської ЦРЛ 1539 грн., ( р/р 0495 в УДКУ в Дніпропетровській області МФО 805012 код ОКПО 01988887 ) .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області 1126 грн.80 коп. ( одержував платежу НДЕКЦ при УМВС України в Дніпропетровській області р/р 25 в УДКУ в Дніпропетровській області МФО 805012 ОКПО 25575055 . Призначення платежу - за експертизу № 35/27-7 від 25.01.2010 р.)

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 3217 ( три тисячі двісті сімнадцять ) грн.. матеріальної та 5000 (пять тисяч ) грн.. моральної шкоди , а загалом 8217 ( вісім тисяч двісті сімнадцять )грн..

Речові докази уламки світловідбивача , уламки світловідбивача номерного знака автомобіля ВАЗ-21074 , які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Петропавлівського РВ УМВС знищити.

Речові докази легковий автомобіль ВАЗ-21074 , д.н 495-92 АЕ та велосипед , марки « Аіст» залишити власникам.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 діб з моменту його проголошення .

Суддя М.П. Полубан