АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/910/15 Справа № 707/1290/15-к Категорія: ч.1 ст. 249 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 03 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Чорнявка Черкаського району Черкаської області, громадянин України, українець, житель АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одружений, не працює, раніше не судимий,

засуджений за ч. 1 ст. 249 КК України на 1 рік обмеження волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та зобов`язаннями, передбаченими п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Вирішено задовольнити цивільний позов прокурора і стягнути з ОСОБА_7 в доход держави 7650 грн.

Вирішено долю речових доказів по справі.

ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 24.04.2015 близько 21 год. 00 хв. на захисній дамбі р. Дніпро в районі с. Худяки Черкаського району Черкаської області умисно займався незаконним рибним добувним промислом у період заборони вилову риби з застосуванням заборонених п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» сіткоснастних знарядь лову - ставною сіткою, та незаконно виловив рибу породи лящ в кількості 45 штук, внаслідок чого згідно «Такси для відшкодування шкоди заподіяної внаслідок незаконного добування або знищення громадянами України та іншими особами цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах України», затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209, заподіяв істотну шкоду рибному господарству України на загальну суму 7 650,00 грн.

У поданій на вирок апеляції прокурор, який брав участь у судовому розгляді справи просить про скасування вироку через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, звернувши увагу, що суд безпідставно не призначив винному згідно санкції ч. 1 ст. 249 КК України обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації знарядь і засобів промислу та всього добутого. Тому просить під час апеляційного розгляду дослідити матеріали, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_7 та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого, а на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття основного покарання з іспитовим строком на 1 рік та покласти зобов`язання, передбачених п.п. 2-4 ст. 76 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які не мають заперечень щодо апеляційних вимог прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, як і правильність кваліфікації дій винного, не оспорюється.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що дійсно 24.04.2015 року близько 07-)0 години ранку він приїхав на рибалку до р. Дніпро в с. Худяки Черкаського району. Спочатку ловив на з/дочку, а через деякий час знайшов на березі шматок сітки, який розправив та поставив у воду і протягом дня з сітки виловив рибу породи лящ в кількості 45 штук, які складав до поліетиленового мішка, аблизько 21-00 год. працівники міліціїі пояснили йому, то він виконує незаконний вилов риби, та врахувавши, що ОСОБА_10 , у вчиненому розкаюється та просить суд бути поблажливим до нього при призначенні покарання.

З урахуванням того, що ОСОБА_7 у суді повінстю визнав свою вину і не заперечив проти судового розгляду справи у відповідності до ч. 2 ст. 349 КПК України, суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин даного провадження, які ніким не оспорюються і в апеляційному порядку..

Також в апеляційній скарзі прокурора фактично не оскаржується і правильність призначення ОСОБА_7 виду і розміру основного покарання та рішення про застосування ст. ст. 75, 76 КК України, що в цілому відповідає встановленим фактичним обставинам кримінального провадження, тяжкості злочину та даним про особу винного.

У вироку суду дійсно не вирішено питання щодо передбаченого у санкції ч. 1 ст. 249 КК України додаткового покарання у вигляді конфіскації знарядь і засобів промислу та всього добутого (ставної сітки та риби лящ в кількості 45 штук), про що обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора.

Проте, як це вбачається з матеріалів провадження і вироку суду, питання щодо знаряддя промислу і добутої риби у даному конкретному провадженні фактично вирішено, а саме, ставну сітку, яку було вилучено у ОСОБА_7 і визнано речовим доказом, як знаряддя злочину, та виручені при реалізації добутої винним риби лящ в кількості 45 штук кошти в сумі 416 грн., за вироком суду вирішено звернути в доход держави в порядку спеціальної конфіскації, як це передбачено ст. 100, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК.

Враховуючи зазначені обставини, а також, що згідно ст. 77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням не передбачено можливість призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, наявність декількох пом`якшуючих покарання ОСОБА_7 обставин, а саме: його щире каяття і сприяння розкриттю злочину, скрутне матеріальне становище, колегія суддів знаходить за можливим застосування щодо винного положення ст. 69 КК України, і не призначати додаткове покарання у вигляді конфіскації засобів промислу та всього добутого. При вирішенні цього питання вирішальним є саме те, що у даному провадженні питання щодо конфіскації знарядь і засобів промислу та всього добутого фактично вирішено, а тому його застосування не вплине на досягнення основної мети призначення покарання - виправлення і перевиховання винного, а тому і не є безумовною підставою для скасування вироку, як про це вимагається у апеляційній скарзі прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 4 18, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 03 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 249 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік обмеження волі, без конфіскації знарядь і засобів промислу та всього добутого, із застосуванням ст. 75 КК України та зобов`язаннями, передбаченими п.п.2,3,4 ст. 76 КК України.

В решті вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 03 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 без задоволення.

Дана ухвала може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді :