Справа № 743/118/16-к
Провадження №1-кп/743/30/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2016 року
Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - суддіОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
уродженця м.Мена Чернігівської області,
громадянина України,
паспорт серії НОМЕР_1 ,
з середньою-спеціальною освітою,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
не працюючого на території України,
реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
такого, що не має судимостей,
за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 маючи у своєму розпорядженні особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вирішив всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів»перемістити його до Республіки Білорусь з приховуванням від митного контролю для подальшого власного вживання.
Реалізовуючи злочинний умисел спрямований на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу з приховуванням від митного контролю, ОСОБА_6 25.10.2015 р. слідуючи пасажиром рейсового автобуса «МАЗ», р.н. НОМЕР_3 , сполученням «Одеса-Гомель», загорнув особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс у купюру номіналом 1 гривня, серії СВ № 3973226 та умисно приховав його під тканевою обшивкою пасажирського сидіння № 28, на якому він слідував до Республіку Білорусь.
25.10.2015 р. близько 9 год. 00 хв., ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний намір, прибув, в якості пасажира вищезазначеного автобуса, у зону митного контролю митного поста "Нові Яриловичі" Чернігівської митниці ДФС, де під час процедури усного декларування заявив про відсутність у нього та в його особистих речах речовин (товарів, предметів), заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України.
Однак, виконавши всі дії спрямовані на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу з приховуванням від митного контролю, ОСОБА_6 не довів їх до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки в ході проведення спільного прикордонно-митного огляду з використовуванням службової собаки натренованої на пошук наркотичних засобів під тканевою обшивкою пасажирського сидіння № 28 рейсового автобуса «МАЗ», р.н. НОМЕР_3 , сполученням «Одеса-Гомель», був виявлений та в ході огляду місця події вилучений згорток купюри номіналом 1 гривня, серії СВ № 3973226 з наркотичним засобом канабісом, обіг, якого відповідно до „Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року заборонено, масою в перерахунку на висушену речовину 0,272 г. (висновок експерта Чернігівського НДЕКЦ МВС України № 1357(х), 281 від 05.01.2016 р.).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винність у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю та показав, що він їхав в Республіку Білорусь на роботу та вирішив взяти з собою згорток з гривневої купюри з наркотичним засобом, який приховав під тканевою обшивкою пасажирського сидіння автобусу. Прибувши 25.10.2015 р. в якості пасажира автобусу сполученням «Одеса-Гомель» у зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі», знаючи про заборону перевозити наркотичні засоби, умисно заявив про відсутність у нього вказаного згортку наркотичного засобу, який у нього виявила службова собака. Після цього, він був викритий митниками та прикордонниками, зізнався у вчиненому та дав правдиві свідчення працівникам СБУ. У вчиненому щиро кається, просив суворо не карати та призначити покарання у виді штрафу, але з розстрочкою сплати штрафу певними частинами.
На підставі ст. 349 ч.3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд прийшов до висновку про наявність діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , що таке діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, про доведеність винності ОСОБА_7 у закінченому замаху на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.
Вирішуючи питання про визначення міри покарання, що може бути призначена обвинуваченому та потреби у його відбуванні, суд керується загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що в даному випадку мав місце замах на злочин, обставини, що пом`якшують покарання, відомості про особу винного.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. При цьому, суд, на підставі ч. 2 ст. 66 КК України, визнає обставиною, що пом`якшує покарання: визнання вини.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 відсутні..
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 являється громадяниномУкраїни, зі слів працевлаштований на території Республіки Білорусь, не одружений, не працює, проживає з батьками-пенсіонерами, є таким, що не має судимостей, до адміністративної відповідальності не притягувався, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, позитивно характеризується за місцем проживання.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , зважаючи на відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність 3 обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги те, що в ході досудового розслідування та в суді не було встановлено, що ОСОБА_6 становить значну небезпеку для суспільства, виходячи з того, що дії ОСОБА_7 не мали корисливих мотивів, з урахуванням правової позиції Верховного Суду України від 4 квітня 2011 р., суд приходить до висновку про доцільність призначення ОСОБА_8 основного покарання по ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, тобто переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини КК України за цей злочин, а саме до покарання у виді штрафу, без конфіскації майна, згідно ч. 2 ст. 59, п. 2 ч. 1 ст. 65 КК України.
При цьому, конфіскація наркотичних засобів судом, в даному випадку, не застосовується, з огляду на Закон України від 10.11.2015 р. № 770-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо вдосконалення інституту спеціальної конфіскації з метою усунення корупційних ризиків при її застосуванні», який набрав чинності 25.11.2015 р..
Крім того, з урахуванням майнового стану ОСОБА_7 та заявлення ним клопотання про розстрочку, на строк, визначений судом, сплати штрафу, суд, на підставі ч. 4 ст. 53 КК України, вважає за можливе розстрочити ОСОБА_8 виплату штрафу певними частинами на 6 місяців.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався, підстави для його обрання відсутні.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Процесуальні витрати за проведення комплексної судової експертизи слід стягнути з ОСОБА_7 ..
Долю речових доказів та документів вирішити в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374-376 КПК України суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України та призначити йому покарання, з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 грн., без конфіскації майна, згідно ч. 2 ст. 59, п. 2 ч. 1 ст. 65 КК України.
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України, розстрочити ОСОБА_9 виплату штрафу певними частинами на 6 місяців, а саме:
1.до 21 березня 2016 року 2125 грн.;
2.до 21 квітня 2016 року 2125 грн.;
3.до 21 травня 2016 року 2125 грн.;
4.до 21 червня 2016 року 2125 грн.;
5.до 21 липня 2016 року 2125 грн.;
6.до 21 серпня 2016 року 2125 грн.,
з обов`язковим направленням на адресу Ріпкинського районного суду Чернігівської області квитанцій на підтвердження сплати вказаних сум.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в доход держави, процесуальні витрати за проведення комплексної судової експертизи в загальній сумі 922грн. 60 коп. (а.к.п. 44).
Конфіскувати на користь держави та знищити такі речові докази, а саме: купюру номіналом 1 гривня, серії СВ № 3973226 та залишок особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, масою після експертного дослідження 0,249 г. (а.к.п. 51-53), які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів СВ УСБ України в Чернігівській області.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1