Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби, СБУ, Державної митної служби та Державної прикордонної служби прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , про накладення грошового стягнення на свідка ОСОБА_5 ,
Свідок ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду клопотання. На підставі ч.1 ст. 146 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання у її відсутності.
Старший слідчий з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Заслухавши доводи слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.
ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) протягом 2013-2014 років при здійсненні фінансово господарських операцій, які проводились із сумнівними контрагентами, ухилився від сплати податку на додану вартість та податку з доходів фізичних осіб шляхом здійснення безтоварних фінансово-господарських операцій, які не мають свого правового та логічного підтвердження в частині постачання ТМЦ чи надання послуг, а лише були спрямовані на безпідставне формування податкового кредиту та збільшенні валових витрат.
Таким чином, в супереч вимог п.177.2, п.177.4 ст.177 (з врахуванням п.146.12 ст.146), п.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.6, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010, ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ухилився від сплати податків у великих розмірах на загальну суму 1 874 447,52 грн., в т. ч. 918 566,38 грн. ПДВ та 955 881,14 грн. ПДФО.
Вказані товариства мають явні ознаки фіктивності, оскільки за юридичними та фактичними адресами відсутні, засновник, директор та бухгалтер в одній особі, мізерні вклади до статутного капіталу СГД, відсутній імпорт та придбання ТМЦ, незначний податковий кредит з ПДВ, проводились фінансово-господарських операції, які не відповідають присвоєним видам діяльності, відсутні трудові ресурси, виробничо-складські приміщення та інші основні засоби, які необхідні для здійснення діяльності.
Крім того встановлено, що між ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_3 ), які пов`язані сімейними зв`язками, укладено договори № 22-01/2014 від 03 січня 2014 р. та № 21-01/2014 від 03 січня 2014 р., відповідно до яких на виконавців покладено завдання на виконання маркетингових послуг, що не мало факту виконання, а проводилося лише з метою безпідставного збільшення валових витрат та відповідної мінімізації податку з доходів фізичних осіб.
Отже, протягом 2013-2014 років поставка с/г продукції та надання послуг ФОП ОСОБА_6 по проведених взаєморозрахунках з вищевказаними контрагентами фактично не проводиться, а надання маркетингових послуг не має свого підтвердження в частині їх реального здійснення.
Згідно трудового договору від 09.07.2014 року встановлено, що громадянка ОСОБА_9 працює головним бухгалтером у ФОП ОСОБА_6 .
В ході досудового розслідування 29.10.2015 року здійснено виїзд у смт. Підволочиськ Тернопільської області та вручено повістки про виклик на допит як свідків ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_6 та його працівникам.
ОСОБА_5 викликано на допит як свідка на 05.11.2015 року на 14 год. 30 хв., однак на вказаний час ОСОБА_5 за викликом до слідчого не з`явилась, про причини неприбуття, визначені ст..138 КПК України не повідомила.
Виклик свідка ОСОБА_5 у кримінальному провадженні здійснено з додержання вимог ст.135 КПК України, шляхом вручення повістки про виклик свідку особисто під підпис, а відповідно до вимог ст.136 КПК України, підтвердженням отримання особою повістки про виклик та ознайомлення з її змістом є відповідний підпис на корінці повістки про виклики від 29.10.2015 року.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 66 КПК України, свідок зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, а ч.2 ст.67 КПК України передбачено, що свідок несе відповідальність, встановлену законом за злісне ухилення від явки до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.
Згідно з ч. 2 ст. 144 КПК України грошове стягнення накладається: під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого, прокурора чи за власною ініціативою.
На думку слідчого судді, виклик свідка ОСОБА_5 у кримінальному провадженні здійснено з додержання вимог ст.ст.133-136 КПК України, оскільки вказана особа викликалася слідчим для допиту в якості свідка шляхом вручення повістки про виклик. Як вбачається з копії корінця повістки про виклик від 29 жовтня 2015 року, в ньому наявний підпис свідка ОСОБА_5 , що є належним підтвердженням отримання нею повістки про виклик до слідчого на 05 листопада 2015 року о 14 год. 30 хв. Окрім того, свідок ОСОБА_5 отримала повістку про виклик раніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана була прибути за викликом, однак за викликом слідчого не з`явилася, не повідомивши про причини своєї неявки.
Як вбачається з вимог п. 1 ч. 1 ст. 139 КПК України, у випадку неприбуття на виклик слідчого, на свідка може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.
Слідчий у своєму клопотанні просить накласти на свідка ОСОБА_5 грошове стягнення у розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, однак жодним чином не обґрунтовує необхідності максимального розміру даного заходу забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що свідок ОСОБА_5 була викликана слідчим у встановленому КПК України порядку, однак не з`явилася до слідчого, не повідомивши про причини свого неприбуття, які передбачені ст. 138 КПК України, тобто не виконала свій процесуальний обов`язок, передбачений п. 1 ч. 2 ст. 66 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення на свідка ОСОБА_5 грошового стягнення, підлягає до часткового задоволення.
Одночасно слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 147 КПК України, особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається слідчому судді, суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 66, 133, 135, 136, 139, 144-147 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби, СБУ, Державної митної служби та Державної прикордонної служби прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , про накладення грошового стягнення на свідка ОСОБА_5 задовольнити частково.
Накласти грошове стягнення на свідка ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за невиконання нею процесуального обов`язку, а саме неприбуття за викликом до слідчого, в розмірі 0,25 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 304 (триста сорок чотири) гривні 50 (п`ятдесят) копійок.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_3 .
Копію даної ухвали надіслати ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 .