В И Р О К Справа № 710/509/15-к
провадження № 1-кп/710/40/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.09.2015 року Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола, Черкаської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, студента третього курсу групи М-3 Васильківського професійного ліцею, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя без реєстрації АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Шпола, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
Згідно обвинувального акта, органами досудового розслідування ОСОБА_6 і ОСОБА_5 обвинувачуються в тому, що 18 серпня 2014 року, близько 23-00 години, ОСОБА_5 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Шпола по вул. Чайковського, Черкаської області, скориставшись тим, що автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , був відкритим, таємно, умисно, з корисливою метою з бардачка даного автомобіля викрали мобільний телефон S-TELL M600 IMEI: НОМЕР_2 та зарядний пристрій до мобільного телефону S-TELL M600 вартістю 980 грн., мобільний телефон Nokia вартістю 200 грн., чим заподіяли ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1180 грн.
Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 08 жовтня 2014 року, близько 18-00 години, з метою крадіжки, прийшов до подвір`я нежилого домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 , металевим прутом зірвав навісний замок, проник всередину нежилого будинку, звідки таємно викрав 20 кг грецького горіха вартістю 25 грн. за 1 кг на суму 500 грн.
Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, не визнав і дав послідовні, логічні та зрозумілі показання про те, що в серпні 2014 року він не приїжджав до комп`ютерного клубу та з ОСОБА_5 не зустрічався. На вулицю Чайковського він не їздив і ніяких мобільних телефонів з автомобіля не діставав. В нього є свій мобільний телефон, а телефон який був викрадений в нього ніхто не знайшов. В той день він відпочивав в барі «Лотос», спілкувався там з своїми друзями і однокласниками. На скутері відвозив додому дівчину ОСОБА_9 . В барі був приблизно з 22-00 до 03-00 години ранку і нікуди не відлучався. ОСОБА_5 він знає з літа минулого року. В нього немає номера мобільного телефону ОСОБА_10 . Він не пам`ятає чи бачив в той день ОСОБА_5 . В серпні 2014 року ОСОБА_10 запропонував йому мобільний телефон Nokia розового кольору, походження якого він не пояснював. Карен віддав йому мобільний телефон, але він ним не користувався і поклав в бардачок скутера. Згодом він був в магазині з ОСОБА_11 , де зустрів ОСОБА_12 , який сказав, що йому потрібний мобільний телефон, тому він дістав мобільний телефон Nokia з скутера і віддав його ОСОБА_13 . До викрадення мобільних телефонів він не причетний. З приводу показів ОСОБА_5 зазначив, що можливо ОСОБА_5 змусили дати такі покази.
Винність обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження по пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки державним обвинувачем не було надано обґрунтованих, достовірних, належних та допустимих доказів його вини, а було лише посилання в обвинуваченні на його винність у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Так, слід зазначити, що причетність ОСОБА_6 до викрадення мобільних телефонів спростовується показаннями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні показав, що 18 серпня 2014 року, близько 22-00 години він прийшов в бар «Лотос». В барі він зустрів свого знайомого ОСОБА_6 , з яким відпочивав в барі до четвертої години ранку. Вони домовлялися разом поїхати додому на скутері, однак біля бару «Лотос» близько 04-00 год. ранку сталася ДТП, тому ОСОБА_15 повіз додому дівчину, яка була в автомобілі, що потрапив в ДТП. Він підтвердив, що постійно був із ОСОБА_16 на протязі всієї ночі в барі «Лотос».
Надані в судовому засіданні покази потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_17 жодним чином не підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: скоєння крадіжки мобільних телефонів та зарядного пристрою до мобільного телефону з автомобіля ОСОБА_7 . Ніхто з свідків не бачив ОСОБА_6 18 серпня 2014 року на вул. Чайковського біля автомобіля ОСОБА_7 .
З наданих стороною обвинувачення письмових доказів жодним чином не вбачається доказів підтвердження винуватості ОСОБА_6 в скоєнні крадіжки. В протоколі огляду місця події не зафіксовано наявності будь-яких слідів причетності ОСОБА_6 до вчинення крадіжки мобільних телефонів з автомобіля.
Органами досудового розслідування підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України пред`явлена ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , однак слідчий експеримент по відтворенню обстановки і обставин події проводився лише за участю ОСОБА_5 . Тобто, відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_6 не проводилося. Докази про відмову ОСОБА_6 в проведенні слідчого експерименту стороною обвинувачення суду не надані.
Отже, стороною державного обвинувачення не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження причетності ОСОБА_6 до скоєння даної крадіжки. Викрадений мобільний телефон Nokia органами досудового розслідування не знайдений.
В основу обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України покладено лише покази обвинуваченого ОСОБА_5 , що не являється достатнім доказом для підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки.
Вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_14 , дослідивши письмові докази надані стороною обвинувачення по кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що зібрані органами досудового слідства докази не підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Обвинувачення є необґрунтованим і в судовому засіданні не доведеним.
Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Згідно ч. 1, 2 ст. 9 КПК України суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно дотримуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 91, 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Відповідно до ст. ст. 370, 373 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим, законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, обґрунтованим - на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК, вмотивованим - в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення. Обвинувальний вирок не може грунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження по епізоду крадіжки мобільних телефонів S-TELL M600, Nokia і зарядного пристрою до мобільного телефону з автомобіля ОСОБА_7 та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про неможливість покладення їх в основу обвинувачення ОСОБА_6 , оскільки як самі по собі, так і в сукупності - прямо чи непрямо не підтверджують наявність обставин зазначених в обвинувальному акті.
Таким чином, встановлені судом обставини, згідно яких звинувачення пред`явлене на підставі неналежних доказів, тому всі сумніви щодо доведеності обвинувачення ОСОБА_6 повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Зібрані в кримінальному провадженні допустимі докази об`єктивно не підтверджують обвинувачення ОСОБА_6 і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані. З врахуванням принципу презумпції невинуватості, суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно постановити виправдувальний вирок.
Враховуючи, що винуватість ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб стороною обвинувачення не доведена, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 18 серпня 2014 року з 22-00 години до 04-00 години ранку перебував в барі «Лотос», мобільних телефонів у нього не було знайдено, будь-які свідки, які б вказували на причетність ОСОБА_6 до вчинення даного кримінального правопорушення відсутні, будь-які інші докази винуватості ОСОБА_6 суду не надані, тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року із змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і постановлення вироку» всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок, а не повертати справу на додаткове розслідування.
Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Оскільки при розгляді кримінального провадження не доведено наявність в діянні обвинуваченого ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, суд вважає, що його слід визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та виправдати.
Разом з тим, судом встановлено, що 18 серпня 2014 року, близько 23-00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Шпола по вул. Чайковського, Черкаської області, скориставшись тим, що автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , був відкритим, таємно, умисно, з корисливою метою з бардачка даного автомобіля викрав мобільний телефон S-TELL M600 IMEI: НОМЕР_2 та зарядний пристрій до мобільного телефону S-TELL M600 вартістю 980 грн., мобільний телефон Nokia вартістю 200 грн., чим заподіяв ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1180 грн.
Крім того, ОСОБА_5 08 жовтня 2014 року, близько 18-00 години, з метою крадіжки, прийшов до подвір`я нежилого домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 , металевим прутом зірвав навісний замок, проник всередину нежилого будинку, звідки таємно викрав 20 кг грецького горіха вартістю 25 грн. за 1 кг на суму 500 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю і показав, що 18 серпня 2014 року він перебував в комп`ютерному клубі «Галактика» і грав на комп`ютері. В цей час в клуб приїхав ОСОБА_15 і запропонував йому поїхати до школи №2, так як біля школи стояв автомобіль, з якого він хотів злити бензин. Вони сіли на мопеди і поїхали до школи №2. Біля школи дійсно стояв автомобіль «ВАЗ», який був незамкнений. Бензин злити не вдалося, так як в нього не було ні шланги, ні каністри. ОСОБА_15 відкрив двері і дістав зі сторони пасажира в бардачку два мобільних телефони і зарядний пристрій, які вони забрали з собою і поїхали до нього додому. Вдома вони виявили, що телефони були S-TELL M600 і Nokia. ОСОБА_18 взяв собі мобільний телефон Nokia, а він взяв собі телефон S-TELL M600 за який заплатив ОСОБА_19 200 грн.
По епізоду викрадення горіхів пояснив, що в жовтні 2014 року він зустрівся з своїми друзями і запропонував поїхати в с. Кримки, щоб назбирати горіхів. Вони приїхали в с. Кримки і він сказав, що в селі живе його тітка, в якої можна забрати горіхи. Вони приїхали до будинку, він знайшов проволоку за допомогою якої зламав замок і вони зайшли в будинок. В будинку лежали горіхи, тому вони стали їх збирати в мішки. Разом вони зібрали два мішки горіхів. Двоє друзів забрали один мішок з горіхами і поїхали, а він з ОСОБА_15 залишився біля будинку, так як в нього не заводився мопед. Згодом до будинку приїхали люди і викликали працівників міліції. ОСОБА_20 втік, а він залишився на місці крадіжки. Один мішок з горіхами він повернув, а інший хлопці продали. В скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, цивільні позови визнав повністю.
Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_5 , його винність по епізоду вчинення крадіжки мобільних телефонів S-TELL M600 і Nokia та зарядного пристрою до мобільного телефону з автомобіля ОСОБА_7 , підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_7 про те, що 18 серпня 2014 року він повертався додому автомобілем ВАЗ 2101 і на вул. Чайковського в автомобілі закінчився бензин. Він викликав автомобіль «Таксі» і поїхав на заправку «Юпітер», щоб купити бензину. В бардачку автомобіля він залишив два мобільних телефони S-TELL M600 і Nokia. Повернувшись з бензином він залив його в автомобіль і поїхав додому. Викрадення мобільних телефонів і зарядного пристрою до мобільного телефону S-TELL M600 він виявив на наступний день, про що повідомив міліцію;
- даними протоколу огляду місця події від 19.08.2014;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13.02.2015, згідно якого ОСОБА_5 показав, де був розташований автомобіль та де знаходилися мобільні телефони в автомобілі;
- даними протоколу одночасного допиту осіб від 26.02.2015, згідно якого ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні крадіжки мобільних телефонів та підтвердив надані ним покази;
- даними протоколу добровільної видачі від 18.11.2014, згідно якого ОСОБА_5 добровільно видав працівнику міліції мобільний телефон S-TELL M600 чорного кольору, який він викрав наприкінці серпня 2014 року з автомобіля на вул. Чайковського;
- даними протоколу огляду предмету від 20.11.2014, згідно якого був оглянутий мобільний телефон S-TELL M600 чорного кольору та зарядний пристрій;
- даними висновку про вартість майна від 21.11.2014, згідно якого вартість мобільного телефону S-TELL M600 станом на 18 серпня 2014 року складає 980 грн.
Враховуючи, що в ході дослідження обставин кримінального провадження та перевірки наданих суду доказів, причетність ОСОБА_6 до викрадення мобільних телефонів стороною обвинувачення не доведена, в діях ОСОБА_6 відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а причетність ОСОБА_5 до викрадення мобільних телефонів і зарядного пристрою до мобільного телефону з автомобіля ОСОБА_7 доказана, поскільки кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, є вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб, суд приходить до висновку про необхідність змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 і перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 з ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що покращує становище обвинуваченого ОСОБА_5 .
Винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: крадіжки з будинковолодіння ОСОБА_8 20 кг грецького горіха підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
-показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні показала, що в жовтні 2014 року зателефонував її син ОСОБА_21 і повідомив, що хлопці збирали в них горіхи. Коли вона приїхала, то побачила біля будинку скутер, на якому сиділи ОСОБА_20 і ОСОБА_22 . Вона побачила вирваного скобля на вхідних дверях будинку, однак ОСОБА_10 сказав, що в хаті вони не були. В цей час ОСОБА_20 втік. Вона викликала працівників міліції з якими зайшла в будинок і побачила, що хлопці були в будинку. В будинку було близько шести відер горіхів, які були викрадені. Вона знає матір ОСОБА_5 , тому Карену було відомо, що вона займалася горіхами;
-показаннями свідка ОСОБА_23 , який в судовому засіданні підтвердив, що дійсно восени 2014 року він разом з ОСОБА_24 , ОСОБА_16 і ОСОБА_25 поїхали в с. Кримки збирати горіхи. ОСОБА_26 запропонував їм поїхати до його тітки і там назбирати горіхів. Вони приїхали до нежилого будинку. Хто зірвав замок із вхідних дверей він не бачив. Вони зайшли в будинок і зібрали там два мішки горіхів. Хлгатян ОСОБА_10 сказав, що горіхи можна зібрати і здати, а гроші поділити порівну. Він з ОСОБА_27 взяли один мішок і поїхали скутером, а ОСОБА_26 і ОСОБА_20 залишилися біля будинку, так як в них не заводився скутер. Горіхи вони здали, а гроші витратили на власні потреби;
- показаннями свідка ОСОБА_28 , який в судовому засіданні показав, що восени 2014 року він з друзями приїхав на мопеді до ОСОБА_5 . В них виникла ідея поїхати в с. Кримки, щоб назбирати горіхів, так як в ОСОБА_10 там жила тітка. Вони приїхали до приміщення нежилого будинку, ОСОБА_10 зірвав замок на дверях і вони зайшли в будинок. В будинку вони зібрали два мішки горіхів. Потім вони почули розмову людей і втекли, а ОСОБА_20 і ОСОБА_26 залишилися. Вони приїздили в с. Кримки на двох скутерах. Згодом ОСОБА_10 телефонував і повідомив, що на місце події приїхали працівники міліції. Мішок горіхів вони здали, а виручені гроші потратили на власні потреби;
- показаннями свідка ОСОБА_21 , який в судовому засіданні показав, що 08 жовтня 2014 року, близько 17-00 години він йшов додому. Зайшовши в подвір`я він побачив скутер, двоє хлопців і мішок горіхів, який лежав на скутері. Інших двоє хлопців поїхали на скутері від будинку. Хлопці, які стояли біля скутера, сказали, що скутер поламався і вони його ремонтують. Він зателефонував матері ОСОБА_8 і повідомив про даний факт. ОСОБА_8 приїхала до будинку і викликала працівників міліції. Мати виявила на скутері мішок з горіхами, який був зав`язаний її носком;
- даними протоколу огляду місця події від 25.11.2014;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13.02.2015, згідно якого ОСОБА_5 показує, де він збирав горіхи в с. Кримки, як проник до будинку і де в будинку знаходилися горіхи;
- даними акта огляду предмету від 18.11.2014;
- даними довідки ПП ОСОБА_29 від 13.10.2014, згідно якої станом на 08.10.2014 вартість 1 кг грецького горіха становила 25 грн.
Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні всі здобуті докази в їх спільності, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доказана, тому дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду викрадення мобільних телефонів S-TELL M600 і Nokia та зарядного пристрою до мобільного телефону з автомобіля ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а по епізоду викрадення з будинковолодіння ОСОБА_8 20 кг грецького горіха суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло.
Призначаючи ОСОБА_5 вид і міру покарання, згідно вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше судимий, однак судимість погашена, визнання ним винуватості, відношення до вчинених кримінальних правопорушень, що він за даними Шполянської ЦРЛ на диспансерному обліку в лікаря нарколога Шполянської ЦРЛ не перебуває, згідно акта судово-психіатричного експерта №36 від 23.01.2015 на періоди часу, до яких відноситься скоєння інкримінованих ОСОБА_5 дій та на теперішній час ОСОБА_5 будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки не виявляв і не виявляє, наявність у нього легковираженого, компенсованого розладу особистості емоційно нестійкого типу, враховуючи не психотичний рівень розладів, компенсованість психопатичних рис характеру, збереженість в цілому інтелекту, пам`яті, критичних і прогностичних функцій не позбавляло та не позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати власні дії та керувати ними. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття. Обтяжуючих обставин судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкцій, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі, але враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 характеризується позитивно, раніше судимий, однак судимість погашена, має молодий вік, згідний відшкодувати завдані збитки, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вбачає підстави до застосування ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що цілком відповідатиме тяжкості вчинених, обставинам вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого ОСОБА_5 .
Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_7 в розмірі 1000 грн., який визнаний обвинуваченим ОСОБА_5 , підлягає задоволенню в повному обсязі. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 в розмірі 5750 грн. підлягає частковому задоволенню, зокрема, в частині відшкодування матеріальної шкоди, тобто суми завданих збитків встановлених судом, підлягає задоволенню в розмірі 500 грн., а з урахуванням глибини душевних переживань потерпілої, вимог розумності і справедливості, в частині відшкодування моральної шкоди - підлягає задоволенню в розмірі 500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 . Речові докази по даному провадженню, згідно п.5 ч. 9 ст. 100 КПК України, підлягають поверненню законним власникам. Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, по якому йому пред`явлено обвинувачення, та виправдати його.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
по ч. 1 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;
по ч. 3 ст. 185 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Згідно п.п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_7 задоволити в повному обсязі і стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_4 , 1000 грн. в рахунок відшкодування цивільного позову.
Цивільний позов ОСОБА_8 задоволити частково і стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , 500 грн. матеріальної шкоди і 500 грн. моральної шкоди, а всього 1000 грн. в рахунок відшкодування цивільного позову.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 200 грн. на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_30 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , рах. № НОМЕР_4 в Черкаському ГРУ КБ «ПриватБанк», МФО 354347.
- мобільний телефон S-TELL M600 IMEI: НОМЕР_2 та зарядний пристрій до мобільного телефону S-TELL M600, переданий на зберігання ОСОБА_7 , залишити у власності ОСОБА_7 , звільнивши його від зберігальної розписки,
- білий поліетиленовий мішок з вмістом плодів грецького горіха, переданий на зберігання ОСОБА_8 , залишити у власності ОСОБА_8 , звільнивши її від зберігальної розписки.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, виправданому та прокурору.

Суддя ОСОБА_31