АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1420/15 Справа № 175/872/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. 172 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представника скаржника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора прокуратури Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, та накладено арешт на рухоме майно, автомобіль «Hummer H2» д/н НОМЕР_1 , 2006 року випуску, фактичного кольору хакі, за реєстрацією синього кольору, VIN: НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що клопотання прокурора про накладення арешту є обґрунтованим, оскільки з метою доведення вчинення кримінального правопорушення та встановлення обставин, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для швидкого, повного та неупередженого проведення досудового розслідування, забезпечуючи виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення, та прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_7 діючи в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту відмовити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги ОСОБА_7 , зазначає, що до клопотання слідчого не додано жодного документу, яким підтверджуються доводи, викладені в клопотанні, що є порушенням вимог ст. 171 КПК України. Натомість, згідно листа в.о. прокурора прокуратури Дніпропетровського району ОСОБА_10 від 25.09.2015 року №47-157-15, ОСОБА_8 по кримінальному провадженні №0001707, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, не є потерпілим чи підозрюваним, у зв`яжу з чим він не є стороною кримінального провадження. Тобто, за два місяці у органа досудового розслідування відсутні будь-які об`єктивні докази причетності ОСОБА_8 чи належного йому автомобілю, до скоєного кримінального правопорушення. Звертає увагу на те, що в клопотанні прокурора відсутнє обґрунтування того, яким чином вказаний автомобіль може нести сліди злочину та яке саме суттєве значення автомобіль має для встановлення обставин справи. В свою чергу слідчим суддею не враховані наслідки арешту майна для інших осіб, а також розумність та співмірність обмеження права власності відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України. Крім того, слідчим суддею жодним чином не обґрунтовано, які існують підстави вважати, що існують ризики зникненню, втрати або пошкодження автомобіля, а також яким чином позбавлення власника майна, права користування цим майном, буде забезпечувати здійснення кримінального провадження.

Крім того, до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_7 додав заяву про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді, в якій останній зазначає, що про існування оскаржуваної ухвали заявнику стало відомо лише 08 жовтня 2015 року, а 12 жовтня 2015 року отримано копію цієї ухвали.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_7 діючого в інтересах ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання особою копії судового рішення.

Колегія суддів, вважає за необхідне задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_7 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді місцевого суду та розглянути подану апеляційну скаргу, так як, строк на оскарження судового рішення було пропущено з поважних причин.

Доводи апеляційної скарги представника скаржника ОСОБА_7 щодо порушення слідчим суддею норм кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає такими, що не знайшли свого підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 14.08.2015 року під час обшуку автомобіля «Hummer H2» д/н НОМЕР_1 , 2006 року випуску, фактичного кольору хакі, за реєстрацією синього кольору, VIN: НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився на паркувальній території готелю «Берлін», виявлено у бардачку автомобілю 16 патронів калібру 9х18 мм та брелок сигналізації без ключа запалювання.

За даним фактом СВ Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

17 серпня 2015 року прокурор прокуратури Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_9 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту на зазначений автомобіль.

Ухвалою суду першої інстанції було задоволено клопотання та накладено арешт на автомобіль «Hummer H2» д/н НОМЕР_1 , 2006 року випуску, фактичного кольору хакі, за реєстрацією синього кольору, VIN: НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційним переглядом встановлено, що при розгляді клопотання слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, вислухав думку учасників процесу, дослідив матеріали клопотання і кримінального провадження та дійшов законного, обґрунтованого та вмотивованого висновку про необхідність його задоволення, оскільки в матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів, що вказують на його відповідність критеріям, визначеним ч.2 ст. 167 КПК України, зокрема, в частині визнання предметом вчинення кримінального правопорушення, а також доведено необхідність накладення арешту на зазначене майно.

Доводи апеляційної скарги представника скаржника ОСОБА_7 в частині того, що ОСОБА_8 не має жодного процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні, а накладеним арештом незаконно обмежено його право як власника майна є безпідставними, оскільки ч.1 ст. 170 КПК України передбачено можливість накладення арешту на майно із забороною для особи, на майно якої накладено арешт, та іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Таким чином, оскільки арешт на автомобіль накладався як захід забезпечення кримінального провадження, тому ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді в ході апеляційного перегляду не встановлено, у зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-174, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Поновити представнику скаржника ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2015 року.

Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2015 року, якою задоволено клопотання прокурора прокуратури Дніпропетровського району Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна залишити без змін.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4