АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року, -

за участю прокурора - ОСОБА_7 ,

засудженої - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про дострокове погашення судимості за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 2 червня 2009 року, яким її засуджено за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України.

Своє рішення суд мотивував відсутністю для задоволення такого клопотання передбачених ст. ст. 89, 91 КК України підстав, а також даних про відбуття ОСОБА_6 додаткових покарань і про не вчинення нею нового злочину з дня відбуття покарання.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити її клопотання і зняти з неї судимість за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 2 червня 2009 року. При цьому, ОСОБА_6 зазначає про те, що суд першої інстанції не дав їй можливості надати на підтвердження обґрунтованості свого клопотання відповідні документи, отримання яких вимагало певного часу та які, у свій час, не були вручені їй у відповідності до вимог закону. Саме з огляду на долучення до апеляційної скарги вироку суду та постанови суду про її умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, а також даних за її особу, які свідчать про її зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці, просить прийняти по справі нове рішення, яким задовольнити клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, прокурора, який вважав апеляційну скаргу безпідставною, а ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Згідно ст. 91 КК України, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, однак лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_6 вироком Деснянського районного суду м. Києва від 2 червня 2009 року була засуджена за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та з позбавленням права займати посаду нотаріуса строком на 3 роки.

Проте, звертаючись до суду з клопотанням про дострокове погашення судимості, що не передбачено діючим КПК України, ОСОБА_6 не надала суду будь-яких документів, які б підтверджували відбуття нею додаткових покарань, та даних щодо не вчинення нею нового злочину після звільнення з місць позбавлення волі, а тому у суду першої інстанції були відсутні законні підстави для зняття з неї судимості.

Крім того, в апеляційній інстанції встановлено, що ОСОБА_6 20 грудня 2007 року вироком Деснянського районного суду м. Києва була засуджена за ч. 2 ст. 366 КК України на 4 роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України на іспитовий строк 3 роки. Вона ж, 19 травня 2009 року вироком Носівського районного суду Чернігівської області засуджувалась за ч. 1 ст. 366, ст. 367, ст. 70 КК України на 3 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75, 76 КК України на іспитовий строк 2 роки.

Однак, будь-яких даних про звільнення ОСОБА_6 судом від призначеного покарання як за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2007 року, так і за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2009 року, суду апеляційної інстанції не надано.

За наведених обставин, навіть з огляду на надані нею матеріали про її позитивну поведінку та ставлення до праці після звільнення з місць позбавлення волі, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та прийняття рішення про зняття з неї судимості за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 2 червня 2009 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 538, 539 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року, якою ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про дострокове погашення (зняття) судимості за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 2 червня 2009 року, без змін.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

[1]Справа № 11кп/796/687/2015

Категорія КПК України: ст. 538
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8
Суддя - доповідач: ОСОБА_1