Україна
ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про розгляд скарги на бездіяльність слідчого)

17 лютого 2016 р. справа № 174/1094/14-к

п/с 1-кс/174/14/2016

Слідчий суддя Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, при секретарі ОСОБА_2 , з участю заявника, ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Вільногірського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, капітана поліції ОСОБА_4 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 18.03.2013 р. до ЄРДР за № 0000195, за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст.356 КК України,

У С Т А Н О В И В:
Із скарги та доданих до неї документів, що надійшли до суду 15.02.2016 р., витікає, що у провадженні СВ Вільногірського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП у Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № ЄДРДР 0000776, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 356 КК України, за заявою заявниці від 30.12.2013 р., та кримінальне провадження № 0000195, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за заявою заявниці від 18.03.2013 р., які об`єднані в одне провадження за номером № 0000195, згідно постанови прокуратури м. Вільногірська від 10.04.2014 року.

Заявниця оскаржує постанови слідчого ОСОБА_4 від 07.08.2015 року та від 01.10.2015 року про відмову у задоволенні її клопотань, відповідно, від 02.02.2015 p. та від 26.08.2015 p., у зазначеному об`єднаному кримінальному провадженні.

Зазначені постанови слідчого заявниця отримала лише за її письмовим запитом 09.02.2016 року.

26.08.2015 року до прокуратури м. Вільногірська Дніпропетровської області було надіслано клопотання, в порядку п. 4 ст. 56 КПК України, яке було переадресовано до слідчого ОСОБА_4 , щодо здійснення наступних слідчих та розшукових дій:

1. здійснити одночасний допит між заявницею та громадянками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою встановлення кількості та місцезнаходження зниклого з квартири АДРЕСА_1 належного їй на праві приватної власності майна;

2. здійснити одночасний допит її та громадянина ОСОБА_7 , адреса реєстрації : АДРЕСА_2 , який був очевидцем подій незаконного розпорядження майном з боку ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , з метою підтвердження факту розмови по цьому питанню з нею приблизно в середині серпня 2012 року;

3. здійснити одночасний допит між ОСОБА_9 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , та ОСОБА_10 , з метою встановлення фактичних обставин подій влітку 2012 року;

4. здійснити одночасний допит її та ОСОБА_11 - учасника подій від 02.05.2012р. та 15.07.2012р., в подальшому «охоронцю квартири та годувальником кота» - з метою встановлення кількості майна, що знаходилось в квартирі АДРЕСА_1 , на стан його перебування в цій квартирі та по який час майно залишалося в ній.

Згідно з наданою на компакт диску копії (оригінал знаходиться в пам`яті sim карти телефону) розмови між нею та сусідкою ОСОБА_12 підтверджується факт самоправності розпорядження належним їй на праві приватної власності майном з боку ОСОБА_5 , а саме - вивіз майна до одного із гаражів міста. Свідок підтвердження даного факту -

ОСОБА_13 вжити заходів для проведення обшуку в житлі громадян ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 з метою встановлення викраденого зі спірної квартири телевізора марки «Самсунг» і ДВД марки «Supra» та іншого майна (зокрема, посуду та нагрівального котла, які залишились згідно рішення Вільногірського міського суду від 05.03.2015 року у власності останніх);

При цьому прохає керуватися ухвалою Вільногірського міського суду від 05.08.2015 року, постановою слідчого ОСОБА_14 від 08.11.2013р. та свідченнями громадянки ОСОБА_8 в липні 2013 року, а саме - «майно з квартири по АДРЕСА_4 було принесено на місце реєстрації її мати ОСОБА_5 - АДРЕСА_5 »;

6. об`єднане кримінальне провадження за № 0000195 за ч.1 ст. 356, ч.3 ст. 185 КК України перекваліфікувати в сукупності статей, а саме - ч. 1 ст. 162 , ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 356 КК України.

На цей час в порушення ухвали суду від 02.03.2015 р. по справі № 74/1094/ 14-к п/с 1-кс/174/22/2015, якою скасовано постанову слідчого ОСОБА_4 від 26.12.2014 року на клопотання від 23.12.2014 року, нею не отримано «обґрунтоване і мотивоване рішення в порядку, передбаченому КПК України», яке вона могла б оскаржити в встановлений законом строк.

Право власності спадкоємця у відповідності до ст. 1299 Цивільного Кодексу України посвідчується свідоцтвом про право на спадщину, та його реєстрацією у відповідних органах, які виконують державну реєстрацію права власності. Як свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Вільногірська» Ns 36102683 реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5 здійснила 02.11.2012р. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.11.2002р. Тобто на момент здійснення противоправных дій ОСОБА_5 не була законним власником квартири по АДРЕСА_4 , саме з цих підстав протягом десяти років вона не сплачувала комунальні послуги, що знайшло своє підтвердження в рішенні Вільногірського міського суду від 05.04.2013 р. Більш того, вона ніколи не мешкала в спірній квартирі та не має ніякого відношення до спільно нажитого нею і чоловіком майна і, тим більш, до її особистого майна.

Апеляційний суд Дніпропетровської області від 29.11.2013р. залишив без змін рішення Вільногірського міського суду від 05.04.2013 року, дійшов до висновку про необхідність поновлення житлових прав ОСОБА_15 та прийняв рішення вселити в спірну квартиру ОСОБА_16 та ОСОБА_17 - власника на праві приватної спільної часткової власності частки однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Саме цим рішенням встановлено факт незаконності виселення ОСОБА_15 , ОСОБА_17 з квартири по АДРЕСА_4 з боку громадянки ОСОБА_5 .

Під незаконним виселенням слід також розуміти вселення на 3/4 частку площі (фактично на всю площу) спірної квартири сторонніх осіб, що знайшло своє підтвердження в договорі позички нерухомого майна від 01.01.2014 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_18 .

Заявниця вважає, що дії ОСОБА_5 підпадають у відповідності до ч. 1 статті 162 КК України, а саме - незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян. Під незаконним виселенням слід розуміти виселення із займаного житлового приміщення за відсутності підстав або з порушенням порядку, встановлених законом. Відповідно до чинного законодавства примусове виселення громадянина із житла може мати місце лише за рішенням суду у визначених законом випадках. Незаконним слід визнавати також виселення, здійснене не уповноваженою на те особою.

7. розглянути питання щодо незаконності дій дільничного інспектора ОСОБА_19 , який в порушення ч. 2 ст. 162 КК України 11.07.2012р. здійснив незаконне виселення її зі спірної квартири, не склав протокол своїх злочинних дій, не зробив опис майна та в порушенні ст. 384 КК України надав на досудовому розслідуванні неправдиві свідчення. Доказом цього твердження є свідчення службової особи ОСОБА_19 на цивільному суді (арк. 6, абз. 4 рішення Вільногірського міського суду від 05.03.2013 p.);

8. надати «опрацьовану інформацію про телефонні зв`язки за період з 16 липня по 26 липня 2012 р.» (згідно ухвали суду від 05.08.2015 року, «інформація отримана і опрацьовується працівниками оперативного підрозділу»);

9. надіслати запит до оператора мобільного зв`язку щодо можливості надання саме 24.07.2015 р. даних телефонного зв`язку за 16.07-17.07.2015р. і з якої причини за ці числа відсутня інформація по вхідним дзвінкам.

30.09.2015 року ухвалою Вільногірського міського суду по справі № 174/1094/14-к п/с- кс/1174/120/2015 визнано противоправною бездіяльність слідчого Вільногірського MB ГУМВС України в Дніпропетровської області ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000195, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.356 КК України, та зобов`язано слідчого здійснити розгляд клопотання ОСОБА_3 від 26.08.2015 року та прийняти по ньому законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням вимог ст. ст. 40, 220, 276 КПК України, з наступним повідомленням заявниці про прийняте рішення в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 220 КПК України.

Ухвалою Вільногірського міського суду від 30.11.2015 року зобов`язано прокурора м. Вільногірська Дніпропетровської області в порядку, передбаченому ст. 214 КПК України внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 382 КК України, внаслідок обґрунтованого нею, як потерпілою, факту невиконання слідчим ОСОБА_4 ухвали слідчого судді від 05.08.2015 р. по справі № 174/1094/14-к п/с 1-кс/174/94/2015 та ухвали суду від 30.09.2015 р.

28.01.2016 року нею була надіслана заява до Жовтоводської місцевої прокуратури з проханням надати копії постанов на вище значенні ухвали Вільногірського міського суду, лист прокуратури від 04.02.2016 року вона отримала 09.02.2016 року.

Станом на 30.11.2015 року в матеріалах кримінального провадження були відсутні постанови слідчого ОСОБА_4 від 07.08.2015 p., 01.10.2016 p., отже, в постановах відсутній номер реєстрації рішень згідно журналу реєстрації вихідної документації.

Клопотання потерпілого про виконання будь-яких дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше 3 днів з моменту подання (ст.220 КПК).

Слідчий, прокурор повинні керуватися правилом про розумні строки провадження (ст.28 КПК). Цим самим правилом вони мають керуватися і під час вирішення питання про час вручення постанови про повну чи часткову відмову у задоволені клопотання.

Вказані постанови їй раніше не надсилались ні з повідомленням про вручення, ні звичайною поштою, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи доказів про їх вручення до 09.02.2016 року.

Доказом надання слідчим ОСОБА_4 фальсифікованих даних, є лист № Ш-9 від 30.11.2015 року, в якому керівництвом Дніпродзержинського ВП ГУМВС України в Дніпропетровській області повідомлено, що ухвала Вільногірського міського суду ОСОБА_1 від 30.09.2015 року знаходиться на виконанні у старшого слідчого СВ Вільногірського ВП.

Згідно резолютивної частини постанови слідчого ОСОБА_4 у задоволенні клопотань від 02.02.2015 року та від 26.08.2015 року відмовлено.

Повідомляючи особу, яка заявила клопотання, про результати його розгляду, слідчий, прокурор повинні роз`яснити особі, у якій частини клопотання задоволено, а у якій - ні і причини та незадоволення клопотання, у тому числі надати обґрунтованість своїх доводів.

Як свідчить постанова слідчого ОСОБА_4 від 01.10.2015 р.:

1)п.п. 1-5 клопотання від 26.08.2015 року підлягає задоволенню, «так як при опрацюванні буде отримана інформація, яка впливатиме на подальше розслідування кримінального провадження».

Але, даний висновок слідчого не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки на теперішній час так і не виконано рішення Вільногірського міського суду від 02.03.2015 року по справі № 174/1094/ 14-к п/с 1-кс/174/22/2015 (далі рішення від 02.03.2015), згідно якого скасована постанова слідчого ОСОБА_4 від 26.12.2014 року на клопотання від 23.12.2014 року та зобов`язано слідчого провести одночасний допит потерпілої з кожним із зазначених нею у клопотанні від 23.12.2014 р. свідків.

Більш того, що стосується п. 5 клопотання від 26.08.2015 року, щодо вжиття заходів для проведення обшуку в житлі громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_20 , то як свідчить постанова слідчого від 07.08.2015 року, винесена на ухвалу суду від 05.08.2015 року, їй відмовлено в задоволенні клопотання від 02.02.2015 року з підстав того, що «на даний час доручення про проведення слідчих дій, спрямованих на розшук зниклого майна вже надано та знаходиться на опрацюванні у оперативного підрозділу»

Тобто, станом на 07.08.2015 року слідчим встановлено, що майно з квартири зникло, у зв`язку з чим він надав доручення оперативному підрозділу щодо його розшуку (без її на то участі), при цьому залишається невідомим дата цього доручення, які матеріали зібрані при проведенні оперативно-розшукового заходу.

Як свідчить постанова слідчого від 01.10.2015 року інформацію тільки планується отримати і «опрацювати». Але, «отримання і опрацювання інформації» в невідомому за терміном майбутньому не є те ж саме, що термінове проведення розшуку зниклого майна в житлі громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_20 .

Тобто, бездіяльність слідчого на протязі тривалого часу в розкритті кримінального злочину, виправдання своєї бездіяльності нічого не значущими фразами - «надано доручення, знаходиться на стадії виконання» є підтвердженням фактичного відмовлення в задоволенні клопотання від 02.02.2015р. (постанова від 07.08.2015 р. на рішення суду від 05.08.2015 р.) та фактичним відмовленням в задоволенні п.п.1-5 клопотання від 26.08.2015 р. (постанова від 01.10.2015 р.).

З огляду на вищевказане, вона вважає необґрунтованим висновок слідчого в фактичній відмові в задоволенні клопотань та таким, що не відповідає фактичним обставинам об`єднаного кримінального провадження № 0000195, жоден довід не підтверджується документально.

2. слідчий, посилаючись на коментар до ст. 161 КК України, щодо «порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної належності або ставлення до релігії», відмовляє в задоволенні п. 6 клопотання від 26.08.2015 року.

Вона звертає увагу суду, що в клопотанні від 26.08.2015 року була допущена описка в п.п. 6,7 при посиланні на статтю закону КК України. Прохає суд врахувати даний факт та прийняти до уваги саме переконливі докази та остаточний висновок, зроблений в пункті 6, а саме - «дії ОСОБА_5 підпадають у відповідності до ч. 1 статті 162 КК України.»

Додатково прохає суд прийняти до уваги факт того, що клопотання від 26.08.2015 року було надіслано слідчому до розгляду з підстав того, що слідчий ОСОБА_4 навмисне, на протязі 2015 року ігнорував виконання ухвали Вільногірського міського суду від 02.03.2015 р., згідно якого зобов`язано слідчого розглянути по суті клопотання від 02.02.2015 року та прийняти обґрунтоване і мотивоване рішення в порядку, передбаченому КПК України, стосовно проведення перекваліфікації злочинних дій у кримінальному провадженні, внесеному 30.12.2013 р. до ЄРДР за № 0000776, за ознаками злочину, передбаченому ч. 1 ст. 356 КК України, на статті КК, зазначені в клопотанні ОСОБА_3 (ст. 162 КК України).

Даний факт найшов своє підтвердження в рішенні Вільногірського міського суду від 30.09.2015 року, згідно якого визнано противоправною бездіяльність слідчого Вільногірського MB ГУМВС України в Дніпропетровської області ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000195.

З цих підстав заявниця враховує висновок слідчого у відмові в задоволенні п. 6 клопотання від 26.08.2015 року необгрунтованим та безпідставним.

3. п. 7 клопотання на думку слідчого не підлягає задоволенню, так як «при вивченні дій дільничного інспектора ОСОБА_19 порушень не виявлено».

Заявниця вважає даний висновок слідчого необґрунтованим та бездоказовим. Більш того, даний висновок не відповідає фактичним обставинам справи, та йде врозріз показанням свідка ОСОБА_19 , зафіксованим в рішенні Вільногірського міського суду від 05.03.2013 р., та рішенню суду від 30.11.2015 року, згідно якого зобов`язано прокурора м. Вільногірська внести відносно дільничного інспектора ОСОБА_19 відомості до ЄРДР, внаслідок обґрунтованого нею, як потерпілою, факту вчинення дільничним інспектором 11.07.2012 року кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України. Саме 11.07.2012 року дільничний інспектор ОСОБА_19 здійснив несанкціоноване вторгнення в квартиру АДРЕСА_1 та виселив її з неї в порушення ч. 2 ст. 162 КК України.

4. п. 8 клопотання не підлягає задоволенню, так як «інформація про телефонні зв`язки за період з 16 липня до 26 липня 2012 року, яка була отримана і станом на 05.08.2015 року оброблялася працівниками оперативного підрозділу, була надана потерпілій».

Дане ствердження є не тільки необґрунтованим, але і хибним, оскільки на теперішній час їй не надано «оброблені дані» за період з 16 липня 2012 року по 17 липня 2012 року.

24.07.2015 року, через десять днів (!) після повторного судового дозволу від 13.07.2015 року, у зв`язку із закінченням терміну трирічного зберігання даних слідчий отримав порожню інформацію за період з 15 липня по 17 липня 2012 року. Саме з цих підстав їй так і надано опрацьовані дані, які станом на 05.08.2015 р. знаходяться у «стадії обробці працівниками оперативного підрозділу», оскільки «порожнеча» не піддається розшифровці.

З цих підстав вона вважає необгрунтованими висновок слідчого у відмові в задоволенні п. 8 клопотання від 26.08.2015 року.

5. п. 9 клопотання від 26.08.2015 року підлягає задоволенню «так як при опрацюванні буде отримана інформація, яка впливатиме на подальше розслідування кримінального провадження».

Даний висновок вступає в протиріччя зі згодою слідчого надіслати запит до оператора мобільного зв`язку щодо можливості надання саме 24.07.2015 р. даних телефонного зв`язку за 16.07-17.07.2015р та фактичною відмовою слідчого виконати п. 8 клопотання від 26.08.2015р., мотивуючи тим, що обробка інформації вже здійснена і їй надана.

З огляду на вищевказане заявниця вважає, що рішення слідчого ОСОБА_4 від 07.08.2015 року та рішення від 01.10.2015 року не ґрунтуються на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, не надано оцінка кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303 КПК України, заявниця прохає:

1.скасувати постанову від 07.08.2015 р., як невмотивовану та не обґрунтовану;

2.скасувати постанову від 01.10.2015 р., як невмотивовану та не обґрунтовану;

3.задовольнити п.5 клопотання від 02.02.2015 року;

4.задовольнити клопотання від 26.08.2015 року в повному обсязі та зобов`язати слідчого здійснити відповідні слідчі дії:

1)провести одночасний допит ОСОБА_21 з кожним із зазначених у клопотанні від 26.08.2015 р. свідків, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_22 ;

2)провести одночасний допит між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

3)надати клопотання до слідчого судді, щодо проведення обшуку в житлі громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_20 з метою розшуку зниклого з квартири АДРЕСА_1 майна;

4)розглянути питання щодо вчинення кримінальних правопорушень дільничним інспектором ОСОБА_19 в порушення ч.2 ст. 162, ст. 384 КК України;

5)надати дані про телефонні зв`язки за період з 16 липня до 26 липня 2012 року, у тому числі «опрацьовану» інформацію за 16.07.2012 р. та 17.07.2012 р. (дані про вхідні дзвінки)

6)надіслати запит до оператора мобільного зв`язку, щодо можливості надання саме 24.07.2015 р. даних телефонного зв`язку за 16.07-17.07.2015р. із зазначенням з якої причини за ці числа відсутня інформація по вхідним дзвінкам.

До скарги заявницею долучені: копія заяви від 15.02.2016р.; копія ухвали Вільногірського міського суду від 05.08.2015 р. по справі № 174/1094/14-к п/с 1-кс/174/94/2015; копія ухвали Вільногірського міського суду 30.09.2015 р. по справі № 174/1094/ 14-к п/с- кс/1174/120/2015; копія ухвали Вільногірського міського суду від 30.11.2015 року; копія постанови слідчого ОСОБА_4 від 07.08.2015 р.; копія постанови слідчого ОСОБА_4 від 01.10.2015 р.; копія листа Жовтоводської місцевої прокуратури від 04.02.2016 р.; копія листа Дніпродзержинського ВП ГУМВС України в Дніпропетровській області № Ш-9 від 30.11.2015 р.

В судовому засіданні заявниця свої вимоги та їх обгрунтування, що викладені в скарзі, підтримала в повному обсязі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте був повідомлений про час, дату та місце судового засідання належним чином.

Враховуючи думку заявниці, яка не заперечувала проти проведення судового засідання за відсутності осіб, що не з`явилися в судове засідання, керуючись ч.3 ст.306 КПК України, згідно якої відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, суд на місті ухвалив, судове засідання проводити за відсутності слідчого.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 24 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно статті 220 КПК України, клопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити за наявності відповідних підстав; про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Статтею 303 КПК України передбачено ті рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та особи, які можуть звернутися з відповідними скаргами, при цьому, передбачена можливість оскарження рішень слідчого про відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Вислухавши заявницю, вивчивши матеріали скарги, керуючись вимогами закону, слід дійти висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, а саме в частині скасування постанови слідчого від 01.10.2015 р., оскільки слідчим не виконані визначені ним же в даній постанові клопотання заявниці від 26.08.2015 р., що викладені в пунктах 1-5 та 9, та не прийнято належним чином рішення по клопотанню, викладеному в п.6, стосовно перекваліфікації, враховуючи, що слідчий, згідно повноважень, наданих йому ст.ст.40,9-94 КПК України, є процесуально незалежною особою і приймає рішення у кримінальному провадженні, відповідно до власної оцінки зібраних доказів та встановлених обставин, в тому числі і стосовно кваліфікації кримінальних правопорушень, при цьому заявниця, як потерпіла особа, має право повторно заявити свої клопотання за наявності для цього належних підстав, окрім того, слід прийняти до уваги, що слідчий продовжує досудове слідство і не виніс постанови про закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_5 та ОСОБА_20 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

1. Відмовити у скасуванні постанови від 07.08.2015 р., про відмову в задоволенні клопотань ОСОБА_3 від 02.02.2015 р., винесеної слідчим СВ Вільногірського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 18.03.2013 р. до ЄРДР за № 0000776, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.356 КК України.

2. Скасувати постанову від 01.10.2015 р., про відмову в задоволенні клопотань ОСОБА_3 від 26.08.2015 р., винесену слідчим СВ Вільногірського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 18.03.2013 р. до ЄРДР за № 0000195, за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст.356 КК України.

3. Зобов`язати слідчого, в провадженні якого перебуває вищезазначене кримінальне провадження за № 0000195, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 26.08.2015 р., з проведенням відповідних слідчих дій та наданням заявниці належної та обґрунтованої відповіді по кожному із клопотань.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявниці - для відома, слідчому для виконання та прокурору м. Вільногірська, Дніпропетровської області для процесуального контролю.

Згідно ст.ст.307, 309, 532 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення, виконується негайно, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1