Справа № 192/2002/15-к
Провадження № 1-в/192/565/15
Ухвала
Іменем України
"21" грудня 2015 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання засудженого про заміну покарання більш м`яким покаранням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Новоукраїнка, П`ятихатського району Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого 14 березня 2013 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області, за ч.2 ст. 186, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

засудженого ОСОБА_3 ,
представника СВК № 21 ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
Початок строку:10.07.2012 року

Кінець строку: 10.07.2017 року

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про заміну покарання більш м`яким покаранням, посилаючись на те, що він має всі підстави для заміни покарання на більш м`яке, а саме має два заохочення, немає стягнень.

В судовому засіданні засуджений просив клопотання задовольнити та замінити йому покарання більш м`яким, пояснивши, що він постійно працює, немає стягнень, вину в скоєному злочині не визнає.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Статтею 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 82 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений на даний час відбув 2/3 частини строку покарання.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення (а.с. 10), засуджений за весь період відбування покарання має два заохочення у виді подяки застосовані до засудженого 24 квітня 2014 року та 11 вересня 2015 року, стягнень немає.

З наявних матеріалів особової справи вбачається, що засуджений характеризується посередньо участь в програмах диференційованого виховного впливу та в роботі самодіяльних організацій не приймає, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Наявні в засудженого заохочення мають разовий, а не системний характер, при цьому згідно пояснень засудженого він вину у вчиненому злочині не визнає і не розкаюється, і тому враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час не став на шлях виправлення і застосування до нього положень ст. 82 КК України є передчасним.

Посилання засудженого на відсутність в нього порушень режиму утримання, судом враховано, але при цьому суд зазначає, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку недостатньо для визначення, що засуджений став на шлях виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про заміну покарання більш м`яким покаранням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1