Провадження №1-кп/751/171/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2015 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернігова, раніше не судимого, освіта вища, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого директором ТОВ «Спеціальне ремонтно - будівельне управління «Чернігівліфт-2»,
у вчинені злочину, передбаченого ст. 382 ч. 2 КК України, -
сторона обвинувачення прокурор прокуратури міста Чернігова ОСОБА_4
без участі захисника, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом від 06.07.2015 року ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що обіймаючи посаду директора ТОВ «Спеціальне ремонтно - будівельне управління «Чернігівліфт-2», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції та являючись службовою особою, знаючи про рішення судів, а саме Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.06.2011 року (справа № 2а/2570/2581/2011) та Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2011 року (справа № 5028/2/130/2011), які вступили в законну силу щодо стягнення коштів з підприємства, за якими було відкрито виконавчі провадження №37648549, №38651497, відповідно маючи реальну можливість їх виконати, вчинив дії, направлені на перешкоджання їх виконанню.
У ході здійснення виконавчих дій за вказаними виконавчими провадженнями державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції було накладено арешт на все майно та кошти боржника, а саме ТОВ «Спеціальне ремонтно - будівельне управління «Чернігівліфт-2», що містяться на рахунках відкритих в ПАТ «Полікомбанк», про що було винесено відповідну постанову від 11.05.2012 року, яку було направлено на адресу боржника, та державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції направлено платіжні вимоги на примусове стягнення коштів з рахунків боржника (ТОВ «Спеціальне ремонтно- будівельне управління «Чернігівліфт-2»).
У подальшому ОСОБА_3 , як директор ТОВ «Спеціальне ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт -2» та ПП «Спеціальне ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт» уклав договір про відступлення права вимоги від 21.02.2013 року на користь вказаного приватного підприємства.
Вказаними діями ОСОБА_3 створив умови для незаконного переведення бюджетних коштів на рахунок підконтрольного йому підприємства. А саме на рахунок ПП «Спеціальне ремонтно- будівельне управління «Чернігівліфт», чим перешкодив виконанню рішень судів Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.06.2011 року (справа № 2а/2570/2581/2011) та Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2011 року (справа № 5028/2/130/2011), чим вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст.. 382 ч.2 КК України.
Відповідно до ст.. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Обвинувачення ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, не знайшло свого підтвердження в суді.
До такого висновку суд прийшов аналізуючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного судового рішення.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що в 2010 році був директором ТОВ «Спеціальне ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт-2», яке у 2010 році обслуговувало ліфти у Прилуцькій міській лікарні. В 2010 році до них звернулась Прилуцька міська лікарня з проханням підготовити документи для проведення капітального ремонту ліфта. Вони підготували весь перелік документів для виділення грошей з держбюджету, а саме: договір на капітальний ремонт ліфта, локальний кошторис, акти виконаних робіт, договірна ціна, все з їх боку було підписане, передане керівництву Прилуцької міської лікарні, так вчиняють всі організації, у тому числі і акт виконаних робіт підписують, для виділення грошей з бюджету. В 2010 -2011 роках і до кінця 2012 року ці гроші виділені не були. На той момент їх організація уже не обслуговувала ліфти Прилуцької міської лікарні. Бюджет виділяв гроші тільки на те підприємство, яке подало документи. В кінці 2012 року до них знову звернулась Прилуцька міська лікарня з проханням, що гроші виділені, провести капітальний ремонт ліфта. На той момент ТОВ «Спеціальне ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт-2» уже не працювало. Вони звернулись до Прилуцької міської лікарні з проханням залучити до виконання робіт Приватне підприємство «Спеціальне ремонтно - будівельне підприємство «Чернігівліфт», як субпідрядника, на що Прилуцька міська лікарня дала добро. В 2013 році на початку року були виділені кошти для проведення цього ремонту. В 2013 році був проведений капітальний ремонт ліфту Приватним підприємством «Спеціальне ремонтно - будівельне підприємство «Чернігівліфт», підписані акти виконаних робіт, що роботи виконані в 2013 році, також підписаний акт звірки, що роботи виконані в 2013 році СРБП «Чернігівліфт». Його звинувачують у тому, що, згідно з додатковою угодою до договору № 30, були змінені реквізити підприємств «Чернігів ліфт -2» на «Чернігівліфт», прокурор завідомо змінює суть цього паперу, з цієї додаткової угоди видно, що не замінені реквізити, як твердить прокурор, а стоїть повністю друга організація, яка виконувала роботу. Ця додаткова угода ніде не застосовувалась, і не використовувалось ні ними, ні Прилуцькою міською лікарнею.
ТОВ «Спеціальне ремонтно- будівельне управління «Чернігівліфт-2» заснували він, ОСОБА_5 та хтось з родичів ОСОБА_6 , склад засновників змінювався. Підприємство займалось ремонтом, обслуговуванням і монтажем ліфтів на території України, замовників було дуже багато, суми інших договорів становили і 20,30,50 тисяч гривень, монтаж ліфтів - по 200 000 грн., було близько 15 робітників. Це підприємство у 2014 році у Прилуках обікрали, забрали установчі документи, печатки, про що булого повідомлено в міліцію і прокурату. Роботи з ліфтами підлягають ліцензуванню, дозвіл треба отримувати 1 раз на п`ять років. Строк останнього дозволу закінчився в кінці 2010 року, його не продовжували, тому що легше було отримати новий дозвіл на інше підприємство.
До крадіжки документів у 2014 році у ТОВ «Спеціальне ремонтно- будівельне управління «Чернігівліфт-2» в податкову носили звіти з нульовим оборотом, після крадіжки надали листа в податкову, що у зв`язку з викрадення надавати звіти не будуть.
Приватне підприємство «Спеціальне ремонтно - будівельне підприємство «Чернігівліфт» було засновано у 2005 році, засновано ним одноособово. Займалось тим самим, що і «Чернігівліфт-2», він вирішив відкрити його для себе. Воно працювало з 2005 року, працює на сьогоднішній день. Є наймані працівник біля 12 осіб.
Угода з Прилуцькою міською лікарнею на суму біля 18 тисяч грн.. Там ліфт відпрацював 25 років та зобов`язаний пройти капітальний ремонт. Експерт експертного центу робить висновок, на підставі якого проводиться капітальний ремонт, перший експертний висновок був у 2010 році, у зв`язку з тим, що роботи не проводились і ліфт не працював, наступний висновок був у кінці 2012 року.
За адресою м. Чернігів, вул.. Пушкіна, 16, - юридична адреса ТОВ «Спеціальне ремонтно - будівельне управління «Чернігівліфт-2», більше 10 років ніхто не працює, йде судовий спір за приміщення. На цю адресу викликів та повідомлень з виконавчої служби він не отримував. Йому було відомо про наявність судових рішень, але не було відомо по перебіг виконавчих проваджень.
Свідок ОСОБА_7 в суді пояснила, що працює головним лікарем КЛПЗ Прилуцька центральна міська лікарня, на посаду головного лікаря була призначена 18.10.2010 року, коли приступила до виконання обов`язків, з`ясувалось, що у ліфтів в лікарні закінчився експлуатаційний термін та вони потребують ремонту, а ремонт потребує коштів. На той час кошти на ремонт виділялись з міського бюджету. Вона звернулась з клопотанням до міської ради. Коли визначались з організацією, хто може провести ремонті роботи, зв`язались з ТОВ «Спеціальне ремонтно - будівельне управління «Чернігівліфт-2», спілкувались телефоном, вони сказали, що можуть такі роботи виконати, але для того, щоб визначитись які кошти потрібні, треба поїхати подивиться. Визначились з обсягом робіт. Був кінець 2010 року. На її прохання про виділення коштів у міськраді сказали, що до кінця року кошти будуть проплачені. Для того, щоб вони були виділені, вони уклали договір 14.12.2010 р. на поточний ремонт ліфту і зареєстрували в казначействі. Був складений акт виконаних робіт, який був підписаний. Але пройшов час, декілька тижнів, кошти не були виділені. Акт виконаних робіт на суму 18 000 грн. залишився як кредиторська заборгованість і трималась як кредиторська заборгованість до лютого 2013 року, однак ліфт не був відремонтований. В лютому 2013 року фактично вже була виділена сума коштів. Головбух зв`язалась з ТОВ, сказала, що є кошти, що вони можуть проводити плату, і поцікавилась, чи не змінились реквізити організації. Було повідомлено, що реквізити змінились, і надійшла додаткова угода про зміну банківських реквізитів. У цій угоді не було написано ТОВ, було ПП, не були вказані повні реквізити підприємства, вони розцінили, що це те саме підприємство і додаткову угоду підписали. Ремонті роботи були проведені, і 01 березня 2013 року фактично пройшла оплата. Проблема з`ясувалась, коли була планова перевірку КРУ, з`ясувалось, що гроші отримало не ТОВ, а Приватне підприємство, хоча і директор той самий. Ліфт відремонтований, ліфт працює. Після перевірки КРУ на підставі припису вони звернулись з питанням повернути перераховані кошти, але лист залишився без відповіді. Додаткова угода спочатку надійшла по факсу. Договір про відступлення права вимоги надійшов пізніше, після проплати. Номери ліфтів вона не пам`ятає. Ліфти всі працюють, всі пройшли технічну експертизу. Вона не пам`ятає, чи був лист залучити субпідрядника. Її помилка, що вона підписала акт виконаних робіт без виконаних робіт. У лютому 2013 року акт виконаних робіт повторно не складався.
Згідно з рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22 грудня 2011 року з ТОВ «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт-2» стягнено на користь Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва 3498,4 грн. зайво сплачених коштів, 78,51 грн. державного мита, 188,66 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (том 1, ст..165-166). Наказ Господарського суду виданий 16.01.2012 року (том 1, ст..172).
Згідно з Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2011 року з ТОВ Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт-2» в дохід державного бюджету України стягнено 2635,29 грн. адміністративно-господарських санкцій та 25,28 грн. пені. (том 1, ст..168-169). Виконавчий лист виданий 11.01.2012 року (том 1, ст..173).
Зазначені судові рішення до цього часу не виконані.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія АД № 364840, товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт-2», ТОВ «СРБУ «Чернігівліфт-2» знаходиться за адресою: м. Чернігів, Деснянський район, вул. Пушкіна, буд. № 16; дата державної реєстрації 18.04.0996 р. (т. 1 а.с.183-185).
В ході судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_3 визнавав себе директором ТОВ «Спеціалізоване ремонтно - будівельне управління «Чернігівліфт-2», хоча наказ про призначення його директором, рішення органу управління юридичною особою, тощо, про призначення його директором, стороною обвинувачення не надавались. Посадова інструкція не надавалась, копія статуту відсутня. Визнаючи ОСОБА_3 службовою особою суд виходить з того, що директор за посадою наділений організаційно розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями та з конституційного положення про обов`язковість судових рішень.
Перешкоджання виконанню судового рішення передбачає протидію службовій особі, наділеній законом певними повноваженнями для виконання судового рішення, у реалізації її вимог, тому судом досліджені дані про наявні виконавчі провадження та вчинені виконавчі дії та встановлено, що:
На період часу, який відноситься до інкримінованого ОСОБА_3 діяння, були відкриті виконавчі провадження № 34549409 від 05.10.2012 року про примусове виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду, виконавчий лист від 18.07.2012 року, та № 34549374 від 05.10.2012 року на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області, однак вони були відкриті Деснянським відділом ДВС ЧМУЮ.
ОСОБА_3 факт отримання зазначених постанов про відкриття виконавчих проваджень заперечує, згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 22.10.2012 року копій постанов були отримані невстановленою особою за довіреністю (том 1 ст.195). Відомостей про те, які виконавчі дії були вчинені у рамках цих виконавчих проваджень, суду не надано.
В судовому засіданні були оглянуті виконавчі провадження, відкриті Центральним відділом ДВС ЧМУЮ у 2012 році та встановлено, що 13.08.2012 року державний виконавець Центрального відділу ДВС ЧМУЮ ОСОБА_10 встановив, що за адресою м. Чернігів, вул.. Пушкіна, 14 боржник не знаходиться, господарську діяльність не здійснює, про що складений відповідний акт (том 1, ст..179).
У травні 2012 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС ЧМУЮ ОСОБА_10 на підставі наказу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2012 року був накладений арешт «на кошти р/р НОМЕР_1 в ПАТ «Полікомбанк» МФО 353100, що належать боржнику ТОВ Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт-2» в межах суми 3758,57 грн. (том 1 ст.176). В матеріалах зведеного виконавчого провадження Центрального відділу ДВС ЧМУЮ за зазначений період міститься також постанова державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду, виконавчий лист від 11.01.2012 року, однак у виконавчому провадженні відсутні відомості про надсилання зазначеної постанови до банку та про отримання її банком.
Згідно з листом «Полікомбанк» № 1-06/2257 постанова ЦВ ДВС Чернігівського МУЮ від 11.05.2012 б/н про арешт коштів боржника на рахунках № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ТОВ «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Чернігівліфт-2» прийнята до виконання. Залишок коштів на вказаних рахунках станом на 30.05.2012 відсутній (т.1.а.с.178).
Згідно з листом «Полікомбанк» від 09.07.2013 № 1-06/1323 постанова ЦВ ДВС Чернігівського МУЮ від 26.06.2013 б/н про арешт коштів боржника на рахунках «Спеціалізованого ремонтно-будівельного управління «Чернігівліфт-2» прийнята до виконання. Залишок на рахунках № НОМЕР_3 , № НОМЕР_2 станом на 09.07.2013 відсутній. Рахунок № НОМЕР_4 не може бути арештований відповідно до ст. 21 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (т.1 а.с.181).
Таким чином, посилання сторони обвинувачення на те, що був накладений арешт на все майно та кошти боржника, наведеним доказам спростовується. Фактично арешт був накладений на кошти боржника в межах суми 3758,57 грн., не в тому виконавчому провадженні, на яке посилається сторона обвинувачення, на виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.06.2011 р. арешт на кошти боржника накладений не був.
Наявність незавершеного виконавчого провадження на час інкримінованого обвинуваченому діяння не свідчить про наявність у нього умислу на перешкоджання виконанню судового рішення, оскільки активні виконавчі дії не проводились, та суду не надано доказів того, що Раскіну було відомо про сам факт існування виконавчого провадження у Деснянському ВДВС саме в лютому-березні 2013 року.
Суду наданий договір від 19.02.2013 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 , виступаючи як директор ТОВ СРБУ «Чернігівліфт-2» та як директор ПП СРБП «Чернігівліфт» в одній особі, склав та підписав договір субпідряду, відповідно до якого генпідрядник ТОВ СРБУ «Чернігівліфт-2» доручає, а субпідрядник ПП СРБП «Чернігівліфт» приймає на себе виконання робіт з поточного ремонту ліфта реєстр. № 923 (т.1 ст.30).
21.01.2013 року датований договір за підписами ОСОБА_3 про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор ТОВ СРБУ «Чернігівліфт-2» передає на безоплатній основі новому кредиторові ПП СРБП «Чернігівліфт» право вимоги, що належить первісному кредиторові, новий кредитор одержує право вимагати від КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» належного виконання всіх зобов`язань за основним договором від 14.12.2010 року. (т.1 ст. 164 )
Окрім того, 19.02.2013 року датується додаткова угода № 1 до договору № 30 від 14.12.2010 року про зміну підрядником банківських реквізитів з 01.01.2013 року, відповідно до якої підрядником значиться СРБП «Чернігівліфт». (т.1 ст. 159 )
На підставі пояснень допитаних у суді свідків, показань ОСОБА_3 , висновків експертизи за результатами експертного обстеження (технічного діагностування) ліфту лікарняного, видатковими накладним та актами списання (т.1 ст.60-76 ) встановлено, що фактично ремонт ліфта лікарняного у Прилуцькій ЦМЛ проводився у лютому 2013 року. Цієї обставини наразі не заперечує і сторона обвинувачення. Згідно з видатковими накладними та актами списання підшипники, канати, світильники та інше обладнання, необхідне для ремонту ліфта, було придбано в кінці 2012 року лютому 2013 року, і саме підприємством ПП «СРБП «Чернігівліфт». Сторона обвинувачення не заперечувала посилань ОСОБА_3 на те, що фактично у 2013 році ремонт ліфту був проведений ПП «СРБП «Чернігівліфт», однак сторона обвинувачення наполягає на тому, що оплату за виконані роботи мало отримати ТОВ «СРБУ «Чернігівліфт-2», з чим суд погодитись не може, виходячи з наступного:
За таких обставин суд визнає договір субпідряду від 19.02.2013 року № 3, підписаний ОСОБА_3 в одній особі як директором обох підприємств та проштампований печатками, обидві з яких перебувають у віданні ОСОБА_3 , як недостовірний доказ та недостатню правову підставу для отримання бюджетних коштів, які були перераховані за ремонт ліфту.
Стосовно договору, за підписами ОСОБА_3 , про відступлення права вимоги від 21.01.2013 року, за яким первісний кредитор ТОВ СРБУ «Чернігівліфт-2» передає на безоплатній основі новому кредиторові ПП СРБП «Чернігівліфт» право вимоги, що належить первісному кредиторові, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ч.3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є. Згідно з вимогами ст.. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вичиняється у такій самій формі , що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, тобто у даному випадку, в письмовій формі. Відповідно до вимог ст.. 203 ч. 1 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1,2 ст 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Суд прийшов до висновку, що Держава не може вимагати від громадянина виконання судового рішення за рахунок коштів, отриманих без достатніх правових підстав, та визнавати особу винною у тому, що кошти, отримані на підставі нікчемних угод, не були сплачені на виконання судового рішення.
В ході судового розгляду ОСОБА_3 вказував на те, що підприємство в результаті господарської діяльності отримувало кошти, достатні для виконання судових рішень, однак виходячи з усталеної практики Європейського суду з прав людини, порушення гарантій справедливого судового розгляду, передбачених п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, встановлюється завжди, якщо докази отримані із порушенням права на захист та/або права не свідчити проти себе. Як було зазначено раніше, сторона обвинувачення не ставила йому в вину невиконання судових рішень при отриманні підприємством коштів за результатами іншої господарської діяльності, окрім договору від 14.12.2010 року.
Відповідно до вимог ст.. 373 КПК України виправдувальний вироку ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Заяв про неналежність чи недопустимість наданих суду доказів від сторін кримінального провадження не надходило, про недостовірні докази зазначено вище, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку дають суду підстави для висновку, що за обставинами даного кримінального провадження за наявності невиконаних судових рішень, службової особи, яка мало обов`язок їх виконувати, не доведена суб`єктивна сторона зазначеного злочину, а саме наявність умислу та вина ОСОБА_3 саме в ухиленні чи перешкоджанні виконанню судових рішень при отриманні коштів за виконання поточного ремонту ліфту в КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня».
Керуючись ст. 2,94,368-371,373-376,395 КПК України , -
засудив:
ОСОБА_3 по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, виправдати за недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1