Справа № 520/6296/14-к
Провадження № 1-кп/520/260/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2015 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000894 від 8.03.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, холостого, не працюючого, зареєстрованого та проживавшого в АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- 25.04.2012 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.185, ч.1ст.122 КК України, якому було призначено покарання в виді 1 (одного) року 8(вісім)місяців позбавлення волі.15.11.2012 року звільненого з місць позбавлення волі в зв`язку з відбутим строком покарання, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше судимий Приморським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.185,ч.1 ст.122 КК України, якому суд призначав більш м`яке покарання, ніж передбачене законом, застосовуючи до нього ст. 69 КК України, який 15.11.2012 року був звільнений з місць позбавлення волі в зв`язку з відбутим строком

покарання, як особа яка відбула покарання призначене судом, який має не зняту та не погашену судимість, повторно скоїв злочин при наступних обставинах.

В нічний період часу, 8 березня 2014 року, біля п`ятої години, обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись на сходовому майданчику дев`ятиповерхового будинку на п`ятому поверсі будинку АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливого мотиву,через вхідні двері квартири, таємно проник в приміщення квартири АДРЕСА_3 , розташованої у вказаному будинку,і з приміщення вказаної квартири незаконно відкрито викрав чуже майно потерпілого ОСОБА_8 ,а саме :

- мобільний телефон марки «Самсунг» вартістю 3500 гривень та жіночу сумку вартістю 500 гривень.

На місці скоєння злочину, в приміщенні квартири, обвинувачений був помічений потерпілим ОСОБА_8 , обвинувачений усвідомлюючи, що за його діями спостерігають оточуючі і не реагуючи на вимоги до нього від потерпілого не скоювати злочин, продовжував вчиняти противоправні дії з метою відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих спонукань, силою утримуючи відкрито викрадене чуже майно, вибіг з квартири потерпілого, не реагуючи на вимоги потерпілого віддати викрадене майно, та не реагуючи на крики і спробу потерпілого наздогнати обвинуваченого, втік з місця скоєння злочину, силою утримуючи відкрито викрадене ним майно.
Відкрито викраденим майном обвинувачений розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 4 000 гривень, матеріальну шкоду обвинуваченим потерпілому не відшкодовано.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_7 , своєї вини в скоєнні злочину та на вказані ним його різні захисні версії, суд вважає, що вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину при обставинах викладених судом вище, про умисне скоєння злочину обвинуваченим підтверджується, крім особистих показань обвинуваченого про обставини злочину, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, його вина в скоєнні злочину підтверджується усією сукупністю досліджених у судовому засідання доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 не визнав обвинувачення за ч.3 ст. 186 КК України, в стадії судових дебатів ОСОБА_7 сказав суду, що визнає свою вину в скоєнні злочину.

Обвинувачений ОСОБА_7 пояснив суду, що його товариш по імені ОСОБА_9 вночі 8 березня 2014 року, запропонував йому піти в квартиру, де як потім вияснилося, жили потерпілий та його дружина, взяти там гроші і піти дальше гуляти. Вони разом зайшли в під`їзд дев`ятиповерхового будинку, де піднялися на п`ятий поверх будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 ключом відкрив замок вхідних дверей в квартиру, відчинив двері в квартиру і сам один зайшов в квартиру, звідки виніс дві сумки. Після чого встав з ліжка потерпілий й почав за ними бігти. Він визнає, що в квартиру проник незаконно, але майно не викрадав.

Також обвинувачений пояснив суду, що в квартиру він особисто не заходив, чекав ОСОБА_9 на сходах, потім разом з ним втік, так як зрозумів, що там щось не так.

Він руками спирався на двері квартири тому відбитки пальців його рук є на дверях квартири. А чому є відбитки пальців його рук на дверях спальні, де спали потерпілий та його дружина, він не знає. Пізніше він приїхав до своєї подруги ОСОБА_10 на роботу в квітковий магазин на площі імені ОСОБА_11 в м.Одесі.

З ОСОБА_9 , він познайомився за декілька днів до цього випадку. В квартирі у потерпілого ОСОБА_9 взяв дві сумки та телефон. Коли вони разом з ОСОБА_9 вибігли з будинку, то в ОСОБА_9 в руках був тільки крадений телефон марки «Самсунг». В стадії судових дебатів ОСОБА_7 сказав суду, що визнає вину в скоєнні злочину.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду,що 8 березня 2014 року, в нічний період часу він разом зі своєю вагітною дружиною спали в квартирі АДРЕСА_3 , по місцю свого мешкання. Квартира розташована в дев`ятиповерховому будинку на п`ятому поверсі, будинок АДРЕСА_2 . В квартирі одна кімната і коридор.З вхідних дверей через коридор видно ліжко на якому вони спали.

Вночі десь біля п`ятої години ранку його розбудила дружина і він побачив в квартирі біля вхідних дверей в квартиру, обвинуваченого. Так як в коридорі квартири було включено освітлення, а також квартира освітлювалася вуличним освітленням то він чітко бачив обвинуваченого який був один. Він зрозумів що в їх квартирі знаходиться чужа людина. Обвинуваченого він добре бачив, тому його запам`ятав та впізнає в судовому засіданні, як особу яка скоїла злочин. Інших осіб не було.

Майно належить його сім`ї так як вони з дружиною купляли це майно за спільні гроші, тому майно є спільною власністю сім`ї. Обвинувачений відкрито в їх присутності викрав їх майно - мобільний телефон марки «Самсунг» вартістю 3500 гривень та жіночу сумку вартістю 500 гривень. Коли він крикнув обвинуваченому стій, вимагаючи від обвинуваченого повернути викрадене майно, то обвинувачений почав тікати від нього з квартири,при цьому силою утримуючи викрадене. Він біг за обвинуваченим але не зміг догнати обвинуваченого. Обвинувачений був один, інших осіб з ним не було взагалі, тому він вважає,що злочин обвинувачений скоїв один,без участі інших осіб.

На перилах сходового майданчика дев`ятиповерхового будинку на п`ятому поверсі будинку АДРЕСА_2 біля квартири АДРЕСА_4 , де він проживав після втечі обвинуваченого, він побачив курточку і знайшов в ній мобільний телефон. В нього немає знайомого чи товариша по імені ОСОБА_9 , ключі від квартири він нікому не давав.

Ніхто не попереджав обвинуваченого під час скоєння злочину, що потрібно обвинуваченому тікати і взагалі розмов інших людей, крім його зовсім не було.

Частину викрадених речей, які він знайшов в коридорі поза квартирою, про які не вказав слідчий, як про викрадені в нього речі він знайшов, також він знайшов речі обвинуваченого, який втік з місця скоєння злочину загубивши свої речі тікаючи від нього які були вилучені працівниками міліції. Після скоєння злочину на нього він по телефону повідомив міліцію про скоєння злочину.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 мешкали в квартирі АДРЕСА_5 . В цей період часу вона була вагітною. Вночі 8 березня 2014 року, коли вони в квартирі спали, вона почула і побачила, що до них протиправно в квартиру зайшов обвинувачений як був один. Знаходячись в квартирі обвинувачений виключив з зарядки її мобільний телефон, який тримав в руках знаходячись в коридорі квартири на близькій відстані від неї. І так як,в коридорі було освітлення квартири, а також світло в квартиру попадало з вулиці, то їй було достатньо видно обвинуваченого, який вночі незаконно проник в їх житло, де відкрито викрав майно яке належало їй сім`ї.

Вона розбудила свого чоловіка, який вимагав від обвинуваченого стояти та вимагав віддати їх майно. А коли обвинувачений почав тікати то чоловік побіг за ним, але не зміг здогнати обвинуваченого Обвинувачений незаконно проник в їх житло де відкрито викрав їх майно : - мобільний телефон марки «Самсунг» вартістю 3500 гривень та жіночу сумку вартістю 500 гривень.

Вона добре бачила обвинуваченого тому його запам`ятала і впізнає його як особу яка скоїла злочин.

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду,що під час проведення процесуальних дій досудовим слідством з метою впізнання обвинуваченого потерпілим та свідком приймало участь поняті та інші особи. Потерпілий та свідок впізнали обвинуваченого ОСОБА_7 як особу яка скоїла злочин.

Крім пояснень в суді потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_12 як очевидця скоєння злочину, свідка ОСОБА_13 вина обвинуваченого підтверджується наступними дослідженими судом доказами по справі:

-заявою потерпілого ОСОБА_6 в Київський РВ ОМУ ГУМВС України від 2014 року про вчинене кримінальне правопорушення відносно нього.

-витягом з кримінального провадження № 0000894 від 8.03.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_7 про обставини кримінального правопорушення від 8.03.2014 року в м.Одесі, де заявником є ОСОБА_6 , а особою яку повідомлено про підозру є ОСОБА_7

-протоколом огляду місця злочину квартири

АДРЕСА_5 від 8.03.2014 року проведеного з участю понятих, під час якого було

встановлено та вилучено належні обвинуваченому ОСОБА_7 особисті речі : куртку чоловічу, мобільний телефон, а також на місці скоєння злочину було встановлено три відбитки пальців рук, а предметом злочину встановлено - мобільний телефон марки «Самсунг» вартістю 3500 гривень та жіночу сумку вартістю 500 гривень.

-постановою слідчого про визнання предметами злочину : мобільний телефон марки «Самсунг» вартістю 3500 гривень та жіночу сумку вартістю 500 гривень.

- висновком дактилоскопічної експертизи № 60 від 11.03.2014 року проведеної ГУМВС України в Одеській області ДННДЕКЦ про те, що один відбиток пальців рук обвинуваченого ОСОБА_7 знайденого в квартирі АДРЕСА_5 на місці скоєння злочину і залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_7

- дактилоскопічною карточкою ОСОБА_7

- протоколом огляду предметів злочину мобільного телефону марки «Самсунг» вартістю 3500 гривень, жіночої сумки вартістю 500 гривень.

- протоколом огляду предметів та речей обвинуваченого залишених на місці скоєння злочину: куртки чоловічої, годинника та мобільного телефону.

- протоколом пред`явлення особи обвинуваченого для впізнання від 10.03.2014 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_14 в присутності понятих серед інших осіб впізнав обвинуваченого, як особу, яка скоїла відносно нього злочин.

- протоколом пред`явлення особи обвинуваченого для впізнання від 10.03.2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_12 , як очевидець скоєння злочину, в присутності понятих серед інших осіб впізнала обвинуваченого, як особу, яка скоїла злочин відносно потерпілого ОСОБА_14

-протоколами огляду речей - які були вилучені з місця скоєння злочину : куртки

чоловічої, годинника та мобільного телефону;

Судом при розгляді справи був забезпечений принцип рівності сторін.

Судом перевірені захисні версії обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не причетний до скоєння злочину, відносно потерпілого та майна потерпілого, які судом в судовому засіданні належним чином перевірені. Суд вважає, що вказані доводи обвинуваченого, про його непричетність до скоєння злочину, спростовані в суді потерпілим,очевидцем скоєння злочину свідком ОСОБА_12 та матерілами кримінального провадження дослідженими судом.
Суд проаналізувавши встановлені фактичні обставини злочину, зокрема обстановку скоєння злочину, характер дій обвинуваченого, враховуючи активні дії обвинуваченого, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що доводи обвинуваченого про те, що обвинувачений не мав намірів на здійснення злочину і злочин він не скоїв спростовані в судовому засіданні дослідженими судом доказами.

Так як в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_12 , як очевидці скоєння злочину, спростували доводи обвинуваченого, підтвердили та пояснили суду про конкретні дії обвинуваченого направлені на незаконне проникнення в житло, з метою незаконного заволодіння чужим майном, пояснивши суду, що вночі, коли вони спали в квартирі, їх розбудила саме присутність в їх квартирі обвинуваченого, якого вони обоє добре бачили і пізніше впізнали, після його затримання працівниками міліції.Оскільки обвинувачений вночі незаконно проник в їх житло і в їх присутності, відкрито викрав їх майно, з яким втік з квартири, не реагуючи на вимоги віддати майно,чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду. При цьому залишив відбиток пальця на дверях спальні квартири звідки відкрито викрав чуже майно та тікаючи з квартири загубив свої особисті речі, які підібрав потерпілий відразу після скоєння злочину та видав працівникам міліції.

Суд також вважає, що встановлені судом обставини та факти свідчать про скоєння злочину саме обвинуваченим, а активні дії обвинуваченого свідчать про його умисел на скоєння злочину відносно потерпілого. Оскільки, в нічний період часу, противоправно проникнувши в чуже житло і побачивши в квартирі людей які в квартирі проживали, обвинувачений відкрито, в присутності потерпілого та його дружини, заволодів чужим майном та не реагуючи на вимогу потерпілого віддати майно, утримуючи чуже майно силою, втік з місця злочину.

Тому, як вважає суд, вказана поведінка обвинуваченого при скоєнні ним злочину, свідчить про мету проникнення обвинуваченого в чуже житло, що обвинувачений проник в чуже житло з метою незаконного заволодіння чужим майном.

Свідок по справі ОСОБА_12 , являється очевидцями скоєння злочину саме обвинуваченим.

Обвинувачений не надав суду доказів, на які він посилався в своїх поясненнях, тому, як суд вважає, обвинувачений не спростував обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий раніше ніколи не спілкувалися, так як не були знайомі,тому у обвинуваченого не було ніяких підстав для противоправного проникнення в чуже житло.

Суд вважає, що обвинувачений таким способом намагається уникнути кримінальної відповідальності за скоєний ним злочин. Так як в судовому засіданні встановлені обставини та факти, які свідчать про те, що обвинувачений незаконно проник в чуже житло, де в присутності очевидців, відкрито викрав чуже майно, і таким чином скоїв умисні злочинні дії відносно потерпілого, звідки втік, залишивши відбиток пальця на місці скоєння злочину в квартирі по місцю проживання потерпілого та загубивши свої особисті речі на місці скоєння злочину.

Тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 діяв з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням в житло, оскільки в судовому засіданні достовірно було встановлено про виконання обвинуваченим усіх дій, які він вважав необхідними для скоєння ним злочину.

Згідно з ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

На підставі Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 2006 року, із змінами, внесеними від 15.03.201 Іроку, від 16.10.2012 року яким передбачено обов`язковість держави приймати в провадженнях судочинства необхідні міри та рішення забезпечуючи права людини.

Тому, суд, враховуючи п.»75» рішення Європейського суду з прав людини від 12 червня 2008 року справа »Яременко проти України» про те, що ...завдання суду полягає в тому, щоб принципово визначити, чи можуть бути прийнятними певні види доказів (наприклад, докази, здобуті, з точки зору національного закону, в незаконний спосіб) або чи був обвинувачений справді винуватим. Питання, яке суд має вирішити, полягає у визначенні, чи було справедливим провадження по справі загалом, включаючи спосіб, у який були отримані докази. При цьому судом має бути оцінена відповідна «незаконність`і, якщо це стосується порушення іншого конвенційного права, має бути оцінений характер виявленого порушення.

Оцінюючи докази по справі, виходячи із сукупності всіх встановлених обставин події, яка відбувалася в присутності очевидців скоєння злочину, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що по справі надано суду достатньо доказів у вчиненні обвинуваченим злочину за ч.3 ст. 186 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло.

Суд призначаючи покарання, враховує, що обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України суд вважає рецидив злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України, суд вважає що у обвинуваченого є мама, яка є пенсіонеркою.

Суд не вбачає правових підстав для визнання поведінки обвинуваченого такою, що свідчить про його щире каяття та активнее сприяння розкриттю злочину. Ставлення обвинуваченого до свого діяння не свідчить про його щире каяття.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, керуючись вимогами КК України, враховуючи порядок та межі призначення покарання при призначенні певного виду і конкретної міри покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, що згідно ст.12 КК України обвинувачений скоїв тяжкий злочин, суд враховує обставини вчинення злочину, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також дані про особу обвинуваченогої, враховує обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, приходить до висновку про те, що обвинуваченому доцільно призначити покарання в межах санкції ч.3 статті 186 КК України у виді позбавлення волі, оскільки

призначення такого покарання буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Вивчивши обставини по справі, встановивши особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що правові підстави для призначення обвинуваченому на підставі статті 69 КК України, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.349, ст.370,ст.371,ст.373- ст.374,ст.376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання в виді позбавлення волі строком на 5(пять) років.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_7 відраховувати з моменту фактичного його затримання, а саме з 10 березня 2014 року.

Речові докази куртку чоловічу, годинник та мобільний телефону, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Київського РВ ОМУГУМВС України в Одеській області - повернути засудженому ОСОБА_7 ..

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 884гривні 52коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченій, яка перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1