АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/2002/2015 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.296 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Волосківці, Менського району, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Цією ж ухвалою запобіжний захід ОСОБА_7 , у виді тримання під вартою, залишено без змін та продовжено до 15 листопада 2015 року, включно.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції встановив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК, оскільки при викладі фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими та формулюванні обвинувачення зазначено, що 19.07.2015 року між ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 виник словесний конфлікт. Після чого ОСОБА_7 , з невстановленими особами, за допомогою дерев`яного предмета схожого на кийок почали наносити тілесні ушкодження в різні частини тіла ОСОБА_9 . Однак, взагалі не знайшло свого відображення, що є обов`язковим, на що був направлений умисел обвинуваченого, мотив його дій та інших осіб.
В подальшому в обвинувальному акті прокурором зазначено, що ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства завели ОСОБА_9 в приміщення кафе, та почали наносити удари, заподіявши легкі тілесні ушкодження. З зазначеного формулювання обвинувачення не зрозуміло, які ж саме дії ОСОБА_7 та інших осіб, носять ознаки хуліганства.
Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор прокуратури Голосіївського району м.Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 16 жовтня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що повертаючи обвинувальний акт прокурору з підстав зазначених в ухвалі, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження та оцінки кваліфікації, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду. Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 містить в собі всі відомості, а отже складений з дотриманням вимог ст.291 КПК України. Повернення обвинувального акту з підстав зазначених в ухвалі суду протирічить положенням чинного КПК України, а саме вимогам ст.314 КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який послався на розсуд суду, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ч.3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції встановив, що в порушення вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК, оскільки зміст обвинувального акта містить суперечливі формулювання, які не узгоджуються з діями особи і правовою кваліфікацією цих дій.
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Обвинувачення повинно бути конкретним, без будь-яких суперечностей та зрозумілим, з метою уникнення порушення права обвинуваченого на захист і це чітко визначено національним законодавством в тому числі і рішеннями Європейського суду з прав людини, які є обов`язковими для застосування.
Доводи апеляційної скарги прокурора, не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в ухвалі суду.
Таким чином, ухвала Голосіївського районного суду м.Києва від 16 жовтня 2015 року, ухвалена з дотриманням вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства.Підстави для її скасування - відсутні, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 291, 314, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, -
п о с т а н о в ил а:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Голосіївського району м.Києва ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4