Провадження №1-кс/200/88/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2015 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №00000166 -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська із скаргою на постанову старшого слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 01 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000166 на підставі ст.284 КПК України, із-за відсутності в діях лікаря-нарколога складу злочину передбаченого ч.2 ст.139 КК України, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, постановленою передчасно без достатніх підстав та належної перевірки.

В обгрунтування скарги зазначила, що 13.02.2014 року нею на адресу слідчого ОСОБА_5 подано клопотання про проведення слідчих дій, яке було ним розглянуто та надана відповідь листом від 22.02.2014 року про те, що клопотання задоволено частково в частині проведення комісійної психіатричної експертизи, яка і до цього часу не проведена, що є суттєвою неповнотою досудового розслідування. Слідством не встановлено, якої медичної допомоги потребував ОСОБА_6 і де та хто її міг надати, не встановлено чи повинна була надати медичну допомогу лікар-нарколог ОСОБА_7 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її адвокат скаргу підтримали. Прокурор не заперечував проти скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Розглянувши скаргу суд дійшов наступного висновку.

Із матеріалів дослідженого судом кримінального провадження встановлено, що 11 серпня 2001р. ОСОБА_6 двічі був затриманий співробітниками ДАІ під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та доставлявся до Дніпропетровської міської поліклініки №5, де освідчувався лікарем-наркологом ОСОБА_7 , під час якого було встановлено сильну ступінь його алкогольного сп`яніння, а наступного дня на одній із вулиць м.Дніпропетровська він був виявлений в автомобілі мертвим.

За даним фактом проводилась перевірка, постановами співробітників органу дізнання виносились постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, які скасовувались судовими рішеннями, а 27 квітня 2013 року на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих органів було відкрито кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000166

Згідно витягу з кримінального провадження №0000166 правова кваліфікація правопорушення ч.2 ст.139 КК України, фабула правопорушення: 11.08.2001 лікар-нарколог міського наркологічного диспансеру міста Дніпропетровська ОСОБА_7 під час медичного освідчення стану ОСОБА_6 не забезпечила надання належної медичної допомоги, хоча згідно даних судово-токсикологічного дослідження крові, вилученої при розтині трупу ОСОБА_6 , був виявлений етиловий алкоголь в концентрації 3%о, що відносно живих осіб відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння та при наявності такої високої концентрації алкоголю в крові може бути небезпека для життя, тому що можливий токсичний ефект зі смертельним кінцем, в тому числі і від гострої серцевої недостатності".

Також встановлено, що під час здійснення досудового розслідування, а саме 20.05.2013 року, прокурором прокуратури м.Дніпропетровська було письмово надано слідчому вказівки щодо необхідності виконання наступних слідчих дій: допитати в якості свідка працівників ДАІ ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також фельдшера-лаборанта токсико-хімічної лабораторії МНД ОСОБА_10 та лікаря-нарколога ОСОБА_11 , призначити судово-медичну експертизу; долучити до матеріалів кримінального провадження ряд документів, серед яких: методику надання невідкладної медичної допомоги медичними працівниками при отруєнні алкоголем; копію рецензії до Акту №2304 від 13.08.2001р.; протокол огляду трупа ОСОБА_6 та автомобіля, в якому його було виявлено; інструкцію надання медичної допомоги лікарями в умовах стаціонару; характеризуючи відомості на ОСОБА_7 , та деякі інші документи та дії.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим ОСОБА_12 , який на той час проводив досудове розслідування, було долучено кілька письмових документів, які не зазначені у вищевказаних письмових вказівках прокурора, було призначено судово-медичну експертизу та комісійну судово-медичну експертизу, а інших вказівок не було виконано, як і будь-яких інших слідчих (розшукових) дій.

21.10.2013 року продовження досудового розслідування було доручено слідчому СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , котрий не вчинивши жодної слідчої (розшукової) дії, 09 листопада 2013 року виніс постанову, якою закрив кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, вказавши в ній, що в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.139 КК України, однак згідно висновку експерта №78 від 11.04.2013р. умисел направлений на ненадання допомоги хворому медичним працівником не підтверджується, як і не підтверджується умисел, направлений на інші злочини.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2014 року постанову слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 09 листопада 2013 року скасовано.

Слідчим СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 12.04.2014 року доручено співробітникам ВКР ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області забезпечити явкою до слідчого для дачі пояснень лікаря нарколога ОСОБА_7 , зібрати на неї характеризуючи відомості, забезпечити явкою працівників ДАІ та фельдшера-лаборанта ОСОБА_10 .

На виконання даного доручення було допитано в якості свідка ОСОБА_13 , яка пояснила що ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає.

Таким чином, доручення слідчого не виконано.

06 листопада 2014 року продовження досудового розслідування було доручено слідчому СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , який 13 листопада 2014 року виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_14 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.139 КК України.

Таким чином старшим слідчим ОСОБА_4 , на порушення вимог ч.4 ст.40 КПК України, також не було виконано вказівки прокурора щодо вчинення слідчих (розшукових) дій, та прийняв рішення про закриття кримінального провадження.

В скарзі, ОСОБА_3 просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 01.12.2014 року, хоча як встановлено з матеріалів кримінального провадження оскаржувана постанова датована 13 листопада 2014 року, тому суд вважає, що скаржником допущена описка в даті постанови про закриття провадження, яку заявник оскаржує.

Згідно ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, визначених ст.91 цього Кодексу, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначені вимоги законодавства при досудовому розслідуванні даного кримінального провадження виконані не були, що свідчить про неповноту розслідування, а отже прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, в зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Постанову старшого слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 13 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000166 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1