09.12.2015
Справа № 642/6917/15-к
Провадження № 1-кп/642/581/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.12.2015 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників: - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які звинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України , -
ВСТАНОВИВ:

У провадженнi Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт відносно акт стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які звинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.Відносно обвинувачених обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засідання заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, посилаючись на те, у зв`язку з тим, що стороною обвинувачення не забезпечується явка потерпілого та свідка до судового засідання та відпали ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, та вказав, що маються ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;
- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
- перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;
- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);
- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України");
ОбвинуваченимОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час досудового слідства обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався під час розгляду справи в суді.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Разом з тим, суду прокурором достатніх доказів щодо наявності на даний час ризиків, які були враховані при обранні обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та той факт, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання врахованим раніше ризикам, не надано, а тому суд вважає доводи прокурора необґрунтованими та недоведеними.
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність передбачених ст. 183, ст. 194 КПК України обставин, які б вказували на наявність на теперішній час підстав для застосування до обвинувачених такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Разом з тим, суд вважає, що наявні підстави для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а також покладення на обвинувачених обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає за можливе змінити ОбвинуваченимОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який на думку суду, в повній мірі зможе запобігти доведеному під час розгляду справи ризику та гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.
Крім того, суд, застосовуючи до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, вважає за необхідне зобов`язати останніх прибувати за першим викликом до суду на призначений час.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 194, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Міру запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , змінити з тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі на особисте зобов`язання, зобов`язавши ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , прибувати за першим викликом до суду на призначений час.
Обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , негайно звільнити з-під варти у залі суду.
Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Суддя ОСОБА_1