АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1601/6722/2012 Номер провадження 11/786/6/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.187 КК України О.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали кримінальної справи за апеляціями прокурора м. Кременчука Полтавської області, з внесеними доповненнями, засудженого ОСОБА_7 з доповненнями на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 травня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ :
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кременчука Полтавської області, освіта неповна середня, не одружений, не працює, проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимий 03.03.2010 року Кременчуцьким районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 101 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком відповідно до ст.75 КК України на 2 роки,

засуджено за ч.3 ст.187 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна

- за ч.2 ст.186 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі

- за ч.2 ст.185 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі

- за ч.1 ст.396 КК України 2 роки позбавлення волі .

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань за різними вироками визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 матеріальну шкоду на користь : ОСОБА_9 324грн.61 коп., ОСОБА_10 368 грн. 94 коп., ОСОБА_11 189 грн. 41 коп. та кожному із вказаних потерпілих по 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задоволено та стягнуто з ОСОБА_7 2000 грн. моральної шкоди. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 залишено без розгляду. Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку 01.11.2011 року, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_14 , відносно якого кримінальна справа виділена в окреме провадження і призупинена у зв`язку з тяжкою хворобою, з метою заволодіння чужим майном, розробили план нападу на мешканців квартири АДРЕСА_2 , де проживає сім`я ОСОБА_15 . Згідно розробленого злочинного плану вони удвох, одягнувши завчасно виготовлені ними із спортивних шапок маски, на руки виготовлені із матерії рукавички та узявши пневматичні пістолети, схожі на вогнепальну зброю, з метою залякування осіб які б могли знаходитися у квартирі, повинні були проникнути у вказану квартиру, де під загрозою застосування пістолетів та застосовуючи за необхідності насильство небезпечне для життя і здоров`я потерпілих, а також погрози його застосування, мали намір заволодіти грошима і іншими матеріальними цінностями.

01.11.2011 року приблизно 12-50 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_14 , відносно якого кримінальна справа виділена в окреме провадження і призупинена у зв*язку з тяжкою хворобою, реалізуючи розроблений злочинний план, направлений на заволодіння майном ОСОБА_15 , яке знаходилось в квартирі АДРЕСА_2 , діючи з корисливих спонукань, подзвонили до вищевказаної квартири. Після того, як двері квартири відкрила її мешканка ОСОБА_10 , яка нічого не підозрювала про злочинні наміри нападників, ОСОБА_14 , діючи згідно розробленого раніше злочинного плану, подавляючи її волю на активний опір та виклик допомоги, наніс ОСОБА_10 удар рукою по голові, у якій тримав пневматичний пістолет, від якого вона впала на підлогу в коридорі квартири. Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_14 удвох проникли до вищевказаної квартири, де ОСОБА_7 сів зверху на ОСОБА_10 , яка лежала на підлозі і наніс їй декілька ударів руками і ногами по голові, тулубу, кінцівкам, спричинивши їй своїми спільними з ОСОБА_14 злочинними діями тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, правої руки, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 293 від 12.03.2012 року по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В цей момент ОСОБА_14 , відносно якого кримінальна справа виділена в окреме провадження і призупинена у зв*язку з тяжкою хворобою, продовжуючи злочинні дії, зайшов до однієї з кімнат квартири, де побачив ОСОБА_11 , і подавляючи його волю на активний опір та виклик допомоги, наніс йому удар рукою по голові, у якій тримав пневматичний пістолет, від якого ОСОБА_11 впав на підлогу, а коли той намагався піднятися, наніс ще один удар рукою по голові, спричинивши ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, потиличної ділянки, струсу головного мозку, синців на правій руці і лівій стопі, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 292 від 12.03.2012 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Від отриманого другого удару ОСОБА_11 впав на підлогу та втратив свідомість. У цей момент із іншої кімнати квартири у коридор вийшов ОСОБА_9 , який побачивши як ОСОБА_7 , сидить зверху на його матері і наносить їй удари, почав його відтягувати. Після цього, ОСОБА_7 покинув ОСОБА_10 , і продовжуючи спільні з ОСОБА_14 злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, намагаючись подавити волю ОСОБА_9 на активний опір, наніс тому два удари по голові рукою, у якій тримав пневматичний пістолет, спричинивши йому фізичного болю, від чого останній впав на підлогу в коридорі квартири.

У цей момент ОСОБА_14 , усвідомивши те, що у квартирі, куди вони разом з ОСОБА_7 проникли з метою заволодіння чужим майном, одночасно знаходилось декілька осіб, які чинили їм активний опір і зрозумівши, що вони можуть не здійснити свої злочинні наміри, повідомив про це останнього, запропонувавши покинути місце події.

Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , яким так і не вдалося заволодіти яким-небудь майном із квартири, де проживає сім`я ОСОБА_15 , з причини активного опору зі сторони останніх, з місця вчинення злочину зникли.

Повторно, 03.12.2011 року приблизно 20-30 год., ОСОБА_7 , знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , побачив як раніше невідомий йому ОСОБА_16 поклав на лавочку футляр з цифровим фотоапаратом. Після чого, ОСОБА_7 маючи намір на таємне викрадення чужого майна, попросивши ОСОБА_16 відчинити йому кодовим ключем вхідні двері до під`їзду буд. АДРЕСА_3 , дочекавшись поки ОСОБА_16 відчиняв вхідні двері, шляхом вільного доступу, таємно, підбігши до лавки, схопив футляр з фотоапаратом Коdак моделі Z981 с/н: КVYMN022G7062, загальною вартістю 1140 грн. після чого втік з викраденим, розпорядившись ним на власний розсуд та спричинивши потерпілому ОСОБА_16 матеріальної шкоди на суму 1140 грн.

Крім того, 17.12.2011 року приблизно 21 год. 15 хв., ОСОБА_7 знаходячись на вулиці Пролетарський м. Кременчука Полтавської області, разом з ОСОБА_14 , відносно якого кримінальна справа виділена в окреме провадження і призупинена у зв`язку з тяжкою хворобою, достовірно знаючи, що ОСОБА_14 біля одного з під`їздів будинку № 28 по вул. Воровського в м. Кременчуці вчинив розбійний напад на потерпілого ОСОБА_13 , з застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя потерпілого, про що він сам розповів ОСОБА_7 , показавши барсетку та речі потерпілого, приховав даний злочин від правоохоронних органів, викинувши барсетку з паспортом громадянина України на ім`я потерпілого ОСОБА_13 ; посвідченням водія на ім`я потерпілого ОСОБА_13 ; талоном до посвідчення водія на ім`я потерпілого ОСОБА_13 ; технічним паспортом на автомобіль марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я потерпілого ОСОБА_13 ; страховим полісом на автомобіль марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я потерпілого ОСОБА_13 ; дисконтною карткою на отримання палива в мережі автомобільних заправних станцій Калина; перепусткою до МТ банку на ім`я потерпілого ОСОБА_13 ; копією технічного паспорту на автомобіль марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я потерпілого ОСОБА_13 ; копією ідентифікаційного коду на ім`я потерпілого ОСОБА_13 ; копією паспорту громадянина України на ім`я потерпілого ОСОБА_13 ; постановою про вчинення адміністративного правопорушення на ім`я потерпілого ОСОБА_13 ; п`ятьма зв`язками ключів, виготовлених із металу від автомобілю, дачі, гаражу, місця роботи та квартири в р. Псьол біля м. Комсомольська.

Крім того, 02 січня 2012 року приблизно 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 діючи повторно, з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та нанесенням тілесних ушкоджень, з корисливих спонукань, знаходячись на зупинці громадського транспорту БК Петровського по вул. Першотравневій в м. Кременчуці, напав на ОСОБА_12 , наніс удар рукою в область його голови, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: саден на обличчі, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 301 від 13.03.2012 року по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Від отриманого удару ОСОБА_12 впав на асфальт, після чого ОСОБА_7 , заволодів його майном, а саме: мобільним телефоном НОКІА моделі С3-00 ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 1300 грн., в якому знаходилася картка оператора мобільного зв`язку Київстар, вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходилися гроші в сумі 15 грн. та картка пам`яті об`ємом 4 гб., вартістю 150 грн.; браслетом, виготовленим із срібла 925 проби вагою 40 г., вартістю 1080 грн.; ланцюжком, виготовленим із срібла 925 проби вагою 69,6 г., вартістю 1879 грн. 20 коп.; хрестиком, виготовленим із срібла 925 проби вагою 30 г., вартістю 810 грн.; обручкою, виготовленою із золота 585 проби вагою 2,5 г, вартістю 1400 грн., спричинивши ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 6659 грн.20 коп.

Після чого, ОСОБА_7 із майном потерпілого ОСОБА_12 із місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В своїй апеляції прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості. Тому просить постановити новий вирок, яким призначити засудженому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 186, ч.2 , ч.3 ст. 187 КК України, застосувавши ст. 71 КК України у вигляді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

В доповненні до апеляції прокурор вказав на невірно визначену судом першої інстанції кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.1 ст. 396 КК України за епізодом розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_13 , оскільки вважає необхідним кваліфікувати його дії за ч.2 ст. 187 КК України, оскільки вказаний злочин ОСОБА_7 скоїв разом з ОСОБА_14 , який вже засуджений Автозаводським райсудом м. Кременчука від 21.06. 2013 року за вказаний розбійний напад. ОСОБА_7 та ОСОБА_14 разом розпорядились речами ОСОБА_13 , знявши в банкоматі гроші з платіжної картки.

Також зазначив, що суд першої інстанції не здійснив належну оцінку характеристик та даних про особу засудженого, та обставин, які обтяжують покарання, факт вчинення злочину в період іспитового строку, у зв`язку з чим прийняв необґрунтоване та незаконне рішення.

В своїй апеляції засуджений ОСОБА_7 з внесеними доповненнями просив вирок суду скасувати, а справу направити в суд першої інстанції на новий судовий розгляд. Вважає, недоведеною свою вину по епізоду нападу на сім`ю ОСОБА_15 , під час розгляду справи суд не викликав свідка ОСОБА_15 , який міг допомогти з`ясувати обставини справи, а оскільки він відмовився від дачі пояснень в суді то також не допитані всі свідки по справі, а саме свідок ОСОБА_17 . Тому вважає, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Вказав , що показання про обставини скоєних ним злочинів надавав внаслідок застосування недозволених методів слідства , а саме застосування фізичного та психологічного впливу, без вказівки даних про особи міліціонерів, які це вчиняли та зазначення періоду часу та місця його застосування.

Заслухавши доповідача, думку прокурора в підтримку своєї апеляції та заперечення проти апеляції засудженого, доводи ОСОБА_7 та його захисника на підтримку апеляції засудженого, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій згідно їх меж, провівши часткове судове слідство, колегія суддів вважає, що надані апеляції задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Умисні дії ОСОБА_7 , що виразилися у нападі з метою заволодіння майном потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , поєднані із насильством небезпечним для життя і здоров`я осіб, які зазнали нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинені за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням у житло, суд кваліфікував за ч. 3 ст. 187 КК України, дії ОСОБА_7 за епізодом пограбування потерпілого ОСОБА_16 судом перекваліфіковані з ч.2 ст.186 КК України на ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна майна потерпілого ОСОБА_16 , вчинене повторно, дії ОСОБА_7 за епізодом заволодіння майном потерпілого ОСОБА_13 судом перекваліфіковані з ч.2 ст.187 КК України на ч.1 ст.396 КК України, як заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого або особливо тяжкого злочину, умисні дії ОСОБА_7 за епізодом заволодіння майна потерпілого ОСОБА_12 , з застосуванням до нього насильства небезпечного для життя і здоров`я, були кваліфіковані органом досудового слідства за ч.2 ст.187 КК України судом перекваліфіковані з ч.2 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України, як відкрите заволодіння майна потерпілого ОСОБА_12 , поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно. Вказану перекваліфікацію дій ОСОБА_7 колегія суддів також вважає вірною із підстав зазначених у вироку суду першої інстанції за відсутності достатніх достовірних даних про вчинення засудженим більш тяжких інкримінованих злочинів та доказів цього, оскільки всі сумніви без наявності прямих доказів трактуються на користь засудженого.

Підтвердженням цього є проведена під час часткового судового слідства додаткова повторна судово- медична експертиза № 236 від 2.03.2015 року про підтвердження висновків судово -медичної експертизи № 301 від 13.03.2012 року стосовно визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_12 та відповідної правильної перекваліфікації судом за вказаним епізодом дій ОСОБА_7 за ст. 186 ч.2 КК України.

У вчиненні вказаних злочинів колегія суддів вину ОСОБА_7 вважає доведеною та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції і викладеними у вироку доказами, зібраних та перевірених у відповідності до чинного законодавства та є обґрунтованим.

Пояснення ОСОБА_7 щодо непричетності до злочину відносно ОСОБА_15 також спростовується рядом документів, які маються в матеріалах кримінальної справи, а саме: поясненнями самих потерпілих, які відповідно до протоколу пред`явлення фото для впізнання потерпілому ОСОБА_9 , де він серед 4-х чоловіків на фотознімках впізнав особу ОСОБА_14 , який 01.11.2011 року вчинив розбійний напад на його родину (а.с.194-196 т.2), явкою самого ОСОБА_7 з повинною про вчинений розбійний напад на квартиру подружжя ОСОБА_15 за адресою АДРЕСА_4 01.11.2011 року. (а.с.184 т.2).

Протоколом огляду місця пригоди квартири АДРЕСА_2 , де зафіксована загальна обстановка (.а.с.158-159 т.2)

Згідно до пояснень свідка ОСОБА_17 , під час спілкування останнього з ОСОБА_14 та Балациром 1.11.2011 року вони запропонували йому поїхати на вул. Гвардійську, де мешкає бізнесмен та забрати в нього гроші, на що він погодився, тому вони всі разом направилися на АДРЕСА_5 . Деякий час вони очікували чоловіка, а коли дізналися, що даний чоловік з дружиною вийшли з під*їзду і направилися на ринок, ОСОБА_14 запропонував заволодіти майном, що знаходиться в квартирі чоловіка, на що він ОСОБА_17 відмовився, але допоміг відчинити вхідні двері в під`їзд. ОСОБА_14 та ОСОБА_7 надягли шапки з прорізаними отворами на обличчя та зайшли в під`їзд, а він ОСОБА_17 залишився біля будинку. Через 15 хвилин ОСОБА_14 та ОСОБА_7 вибігли з під`їзду і побігли в напрямку ЗОШ №25 через двори до Пивзаводу. Він ОСОБА_17 взяв таксі, коли йому подзвонив ОСОБА_14 і попросив їх забрати з ОСОБА_7 , що він і зробив. Вдома у ОСОБА_14 той розповів про те, як вони з ОСОБА_7 подзвонивши до квартири, двері якої їм відчинила жінка, вбігли до квартири в масках та пістолетом в руках, де вони билися з чоловіком похилого віку, який вийшов до коридору з кімнати, та молодим чоловіком, після чого вони втекли з квартири. (А.с.а.с.200-201 т.2).

Пояснення ОСОБА_17 відповідають даним зазначеним в протоколі відтворення обстановки та обставин події зі свідком ОСОБА_17 (А.с.202-206 т.2).

В суді апеляційної інстанції були предметом перевірки і твердження засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та сумнівно визнаного свідком ОСОБА_17 про застосування до них недозволених методів слідства , які під час ретельної перевірки зазначеного прокуратурою, свого підтвердження не знайшли.

Показання ОСОБА_17 в апеляційній інстанції про його не причетність до вказаного злочину та вимушену обмову ОСОБА_7 та ОСОБА_14 під тиском працівників міліції, колегія суддів вважає методом захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Також вина ОСОБА_7 підтверджується протоколом відтворення обстановки та обставин події з підозрюваним ОСОБА_7 , в ході якого він пояснив про обставини вчиненого ним та ОСОБА_14 злочину. (А.с.207-206-213 т.2) та протоколу відтворення обстановки та обставин події з потерпілими ОСОБА_11 , ОСОБА_10 (А.с.250-253 т.2).

Протоколом огляду куртки, яку добровільно видав працівникам міліції ОСОБА_7 , пояснивши, що в даній куртці він був в момент вчинення розбійного нападу на родину ОСОБА_15 . (А.с.189 т.2)

Крім того висновки додаткової комісійної судово- медичної експертизи № 87 від 06.07.2015 року достовірнішим чином спростовують твердження підсудних про те, що ОСОБА_14 за станом здоров*я не міг вчинити вказаний злочин, оскільки експертизою було встановлено та доведено , що навпаки ОСОБА_14 міг самостійно ходити , бігати та наносити удари руками та ногами не зважаючи на наявність захворювань хребта. Таким чином висновки вказаної експертизи як раз і підтверджують показання потерпілих ОСОБА_15 про обставини скоєного на них нападу, які зазначили, що бачили коли нападники тікали і один з них шкутильгав.

Крім того під час нападу засуджених на вказаних потерпілих, ОСОБА_18 зірвав маску з ОСОБА_14 , якого знав та відповідно упізнав.

Вина ОСОБА_7 відповідно до вказаної судом кваліфікації його дій у вчиненні злочинів підтверджується доказами зібраними в ході досудового та судового слідства в їх сукупності.

Отже, твердження засудженого ОСОБА_7 про не вчинення вказаних злочинів слід розцінювати як спосіб захисту з метою уникнути покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно перекваліфікував дії ОСОБА_7 з ч.2 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України, як відкрите заволодіння майна потерпілого ОСОБА_12 , поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, так як в ході судового розгляду правильно було встановлено, що насильницьких дій, що були небезпечні для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_12 , не виявлено, а відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1770 від 15.12. 2014 року відносно потерпілого ОСОБА_12 в нього були виявлені тілесні ушкодження( без зазначення чи спричинили вказані тілесні ушкодження короткочасний розлад здоров*я потерпілого, чи ні) у вигляді саден обличчя, які утворилися від дії тупих предметів і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Інших даних про те , що потерпілому були спричинені інші , більш тяжкі тілесні ушкодження у кримінальній справі не мається і не один учасник процесу про наявність перевірки з приводу не вірно встановленої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому не заявляв. Згідно висновку додаткової повторної судово-медичної експертизи № 236 від 02.03.2015 року , оскільки місце знаходження вказаного потерпілого не було встановлено і експертиза проводилась тільки на підставі раніше встановлених медичних даних згідно матеріалів попередньої експертизи, відсутні дані, які б могли бути підставою для зазначення, що ОСОБА_19 були спричинені тілесні ушкодження , що спричинили короткочасний розлад здоров*я.

Вказані обставини суд апеляційної інстанції позбавлений можливості іншим чином перевірити оскільки його дії обумовлені межами наданих апеляційних скарг відповідно до вимог чинного законодавства.

Факт нападу ОСОБА_7 на ОСОБА_12 підтверджується показаннями потерпілого про обставини його скоєння та обставинами вилучення речових доказів, які були повернуті ОСОБА_12 .

Таким чином проведена під час часткового судового слідства додаткова повторна судово- медична експертиза № 236 від 2.03.2015 року про підтвердження висновків судово -медичної експертизи № 301 від 13.03.2012 року стосовно визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_12 свідчить про відповідну правильну перекваліфікацію судом першої інстанції за вказаним епізодом дій ОСОБА_7 за ст. 186 ч.2 КК України. Твердження ОСОБА_7 , що потерпілий ОСОБА_19 був без свідомості внаслідок сп*яніння під час скоєння злочину стосовно нього, на явно спростовуються потерпілим про спричинення йому тілесних ушкоджень безпосередньо під час пограбування.

Апеляційні твердження прокурора про не вірну перекваліфікацію дій засудженого за епізодом вчинення злочину стосовно потерпілого ОСОБА_13 не заслуговують на увагу з підстав наведених у вироку суду, які базуються на показаннях самого потерпілого , що злочин стосовно нього скоювала тільки одна особа, мається на увазі засуджений ОСОБА_14 , без участі ОСОБА_7 , дії якого і були кваліфіковані відповідно до обставин встановлених в суді першої інстанції.

Твердження засудженого ОСОБА_7 в апеляційній інстанції про непричетність до нападу на потерпілого ОСОБА_13 спростовуються фактом, що саме на місці вказаному ОСОБА_7 (ділянці річки Псьол де ним були викинуті речі потерпілого) і були водолазом виявлені іменні речі ОСОБА_20 , які були повернуті працівниками міліції потерпілому. Вказаний факт унеможливлює можливість само обмови засудженим та причетності до вказаних дій інших осіб.

Факт скоєння ОСОБА_7 злочину стосовно ОСОБА_16 в повному обсязі підтверджується показаннями потерпілого та фактом здавання засудженим в ломбард згідно договору фотоапарата потерпілого.

Кваліфікація вказаного інкримінованого засудженому ОСОБА_7 злочину скоєного стосовно ОСОБА_16 судом першої інстанції була вірно визначена згідно зазначеного у вироку суду та на підставі даних які маються в матеріалах кримінальної справи та судового слідства.

Вирішуючи питання про визначення покарання ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 65 КК України, колегія суддів вважає за можливе урахувати обставини, які правильно вказані у вироку суду першої інстанції, тобто, що ОСОБА_7 є особою раніше судимою, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання підсудного обставини, а саме обставинами, що пом`якшують покарання засудженому, суд визнав часткове визнання вини у вчиненні злочинів, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочинів, явки ОСОБА_7 з повинною, обставиною, що обтяжує покарання засудженому, суд вважає рецидив вчинення злочинів.

Таким чином обране покарання підсудному ОСОБА_7 за відсутності тяжких наслідків скоєних ним злочинів та часткового повернення потерпілим їх майна , яке відбулося внаслідок каяття засудженого під час досудового слідства, колегія суддів вважає достатнім для перевиховання та виправлення ОСОБА_7 в умовах ізоляції від суспільства.

Таким чином вирок суду колегія суддів вважає законним та обґрунтованим і підстав для його зміни або скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 365,366, 378 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА :
апеляції: прокурора прокурора м. Кременчука Полтавської області, з внесеними доповненнями, засудженого ОСОБА_7 з доповненнями залишити без задоволення, а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 травня 2013 року, стосовно ОСОБА_7 , - залишити без зміни.

Судді:
___________ ___________ ____ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4