Справа № 11а-488/2010 р. Головуючий у 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.191, ч.1 366 КК України Доповідач Данко В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2010 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Яременка О.Д.,

суддів Данка В.В., Перетятька В.О.,

з участю прокурора Войценка А.І.,

захисника ОСОБА_2,

засудженої ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.191, ч.1 ст.366 КК України за апеляцією захисника засудженої ОСОБА_2 та державного обвинувача на вирок Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 13 травня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 травня 2010 року

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка та мешканка м. Кам"янка-Бузька, вул. Оранжерейна,6 Львівської області, громадянин України, українка, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружена /на утриманні має 4-х неповнолітніх дітей/, раніше не судима, не працююча

засуджена:

за ч.1 ст.191 КК України на один рік позбавлення волі;

за ч.1 ст.366 КК України до штрафу у розмірі вісімсот пятдесяти гривень.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання один рік позбавлення волі.

Відповідно до ст. 49 КК України ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.191, ч.1 ст.366 КК України у звязку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід підписка про невиїзд скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_4 303 грн. 24 коп. не отриманої заробітної плати, 1613 грн. 06 коп. майнової шкоди та 2000 грн. морального відшкодування.

Питання речових доказів та судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст.81,93 КПК України.

ОСОБА_3 визнана винною у тому, що вона, працюючи головним бухгалтером ЗАТ "Кам"янка-Бузький завод продтоварів" і, виконуючи обовязки касира цього підприємства, будучи службовою особою і матеріально-відповідальною особою, 20 січня 2004 року з метою заволодіння ввіреними їй для виплати ОСОБА_4 грошима у сумі 303 грн. 24 коп. склала фіктивний видатковий касовий ордер на видачу вказаної суми грошей ОСОБА_4 і заволоділа цими коштами і в подальшому розтратила їх.

Крім цього ОСОБА_3 з метою заволодіння коштами в сумі 303 грн. 24 коп., призначеними для виплати ОСОБА_4, склала завідомо неправдивий касовий ордер на виплату цих грошей потерпілій.

На вирок суду захисник засудженої подав апеляцію, в якій, просить вирок скасувати, та постановити новий, яким виправдати ОСОБА_3 за всіма статтями за відсутністю в її діях складу злочину. Свої вимоги він мотивує тим, що в судовому засіданні, як і на досудовому слідстві не було здобуто будь-яких обєктивних доказів на користь обвинувачення.

Державний обвинувач також подав апеляцію, в якій просить вирок скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_3 покарання: за ч.1 ст.191 КК України один рік позбавлення волі; за ч.1 ст.366 КК України штраф у розмірі вісімсот пятдесяти гривень; на підставі ст.70 КК України остаточне покарання призначити один рік позбавлення волі. На підставі ст.49 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у звязку із закінченням строків давності. У подальшому прокурор подав зміни до апеляції в яких просить вирок скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд. При цьому свої вимоги він мотивує тим, що судом правильно кваліфіковано дії підсудної та обрано їй покарання, однак необґрунтовано звільнено її від кримінальної відповідальності. Крім того в ході судового розгляду було допущено неповноту судового слідства, зокрема: не досліджено чи виконувала ОСОБА_3 обовязки касира; чи була вона ознайомлена з наказом про покладення на неї обовязків касира; чи укладався з нею договір про повну матеріальну відповідальність та чи підписувала вона його; чи заповнювала вона як касир 20 січня 2004 року касову книгу та чи підписувала її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_2 на підтримання своєї апеляції та заперечення апеляції державного обвинувача, засудженої ОСОБА_3 на підтримку апеляції захисника, думку прокурора на підтримку його апеляції та не підтримання апеляції захисника, обговоривши наведені в апеляції доводи й дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.367 КПК України однією з підстав для скасування або зміни судових рішень, зазначених у частині першій статті 347 КПК, при розгляді справи в апеляційному суді є істотне порушення кримінально-процесуального закону.

Згідно з п.13 ч.2 ст.370 КПК України вирок в усякому належить скасувати, якщо порушено вимоги статей КПК України про надання підсудному права виступити в дебатах.

Як вбачається із протоколу судового засідання від 06 травня 2010 року /т.2, а.с.244 та 244 зворот/ головуюча оголошує судове слідство закінченим і, що суд переходить до судових дебатів, уу яких надає слово для виступу прокурору Пайтрі А.Г. та захиснику ОСОБА_2, а підсудній ОСОБА_3, яка була присутня в залі суду слово для виступу в судових дебатах не надала і судові дебати оголосила закінченими. А 13 травня 2010 року головуюча оголосила судове засідання продовженим і надала підсудній останнє слово /т.2, а.с.245/.

Таким чином було порушене вимоги КПК України про надання підсудному права виступу в судових дебатах, що є істотним порушенням процесуального закону.

За таких обставин вирок не може бути залишений в законній силі, а тому підлягає скасуванню, і відповідно апеляції прокурора та захисника підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.365,366,367 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляцію захисника засудженої та державного обвинувача задовольнити частково.

Вирок Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 13 травня 2010 року відносно ОСОБА_3 скасувати. Справу скерувати на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Головуючий:

Судді: