Справа № 456/3823/15-к
Провадження № 1-кп/456/294/2015
ВИРОК
іменем України
12 жовтня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

представник кримінальної міліції ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальне провадження по обвинуваченню неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, учениці 9-А класу середньої загальноосвітньої школи № 3, м. Стрия, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 14 серпня 2015 року, близько 13 години 00 хвилин, малолітня ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Стрийської міської дитячої лікарні за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. І.Франка, 8, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, який виник, коли вона перебувала у приміщенні палати № 1, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала гаманець марки «Louis Vuitton», вартістю 240 гривень, в якому були грошові кошти в сумі 409 гривень, а всього викрала майна на загальну суму 649 гривень, що належить ОСОБА_9 .

У судовому засіданні неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнала повністю та показала, що дійсно 14 серпня 2015 року, близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні Стрийської міської дитячої лікарні, а саме у приміщенні палати № 1, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала гаманець марки «Louis Vuitton», в якому були грошові кошти в сумі 409 гривень, чим завдала матеріальної шкоди на суму 649 гривень ОСОБА_9 . Щиро розкаялася у вчиненому та просить суд суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчинені нею кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обтяжуючих вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючими вину обвинуваченої ОСОБА_4 обставинами, суд вбачає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім.

При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, є неповнолітньою, той факт, що вона повністю визнала свою вину, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні та активно сприяла розкриттю злочину.

З урахуванням наведених обставин суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Згідно ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі до неповнолітнього застосовуються примусові заходи виховного характеру.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 384 КПК України кримінальне провадження щодо неповнолітніх має здійснюватись в порядку, що найменше порушує звичайний уклад неповнолітнього та відповідає його віковим і психологічним особливостям.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинила суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України у віці 15 років, а отже відносно неї може бути застосовано примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст. 105 КК України, а саме передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Керуючись ст. ст. 105, 185 КК України, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Згідно статті 105 КК України звільнити неповнолітню ОСОБА_4 від покарання у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі та застосувати відносно неї примусові заходи виховного характеру, а саме передача ОСОБА_4 під нагляд опікуна бабусі ОСОБА_10 терміном 1 (один ) рік.

Речовий доказ гаманець марки «Louis Vuitton» повернути потерпілій ОСОБА_9 .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий-суддя ОСОБА_1