Справа № 1-278/10
Провадження №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2011 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області, в складі: головуючого судді Пилип'юка І.В., при секретарі Паучек Є.В., за участю прокурора Бойко О.В., захисника ОСОБА_1, законного представника ОСОБА_2, представника служби у справах дітей Вижницької РДА ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця кримінальну справу по обвинуваченню неповнолітнього: зв'язок

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, проживає в неповній сім'ї, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, в порядку ст.88 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_4 20.11.2010 року біля 09.00 год., знаходячись в приміщенні першого поверху навчального корпусу Вижницької школи-інтернат, в м. Вижниця по вул. Шухевича, 8, користуючись відсутністю сторонніх осіб таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа-1616» вартістю 350 грн., стартовий пакет мобільного оператора «ЮМС» вартістю 10 грн. на рахунку якого було 23 грн., які належали неповнолітньому ОСОБА_5. Своїми діями спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 383 грн.

В суді неповнолітній ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю і показав, що 20.11.2010 року близько 09.00 год. перебуваючи у приміщенні навчального корпусу Вижницької школи-інтернат в м. Вижниця, скористався відсутністю сторонніх осіб таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа-1616», який належав неповнолітньому ОСОБА_5 Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що навчається у 6-му класі Вижницької школи-інтернат І-ІІІ ступенів. 20.11.2010 року біля 08.30 год. перебуваючи у школі, поставив на зарядку свій мобільний телефон марки «Нокіа-1616» і попросив однокласницю ОСОБА_6, приглядіти за телефоном, а сам пішов у клас до свого брата дивитись телевізор. Через декілька хвилин виявив відсутність свого мобільного телефону вартістю 350 гривень, в якому знаходився стартовий пакет мобільного оператора «ЮМС» вартістю 10 гривень, на рахунку якого було 23 гривні. Підтвердив, що на даний період телефон повернуто, будь-яких претензій до ОСОБА_4 не має, просив суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7І, показала, що працює соціальним педагогом у Вижницькій школі-інтернат. 26.11.2010 року була присутня під час опитування працівниками міліції учня ІНФОРМАЦІЯ_5, який повідомив, що 20.11.2010 року біля 09.00 год. скориставшись відсутністю учнів таємно викрав даний мобільний телефон. В подальшому вийшов на вулицю та вимкнувши телефон поїхав в с. Лукавці до свого батька де 21.11.2010 року біля 18.00 год. обміняв його із знайомим.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_8 показав, що 20.11.2010 року у с. Лукавці Вижницького району неподалік свого будинку зустрівся з ОСОБА_4, який запропонував обмінятися мобільними телефонами і показав телефон марки «Нокіа-1616». На пропозицію погодився і віддав взамін свій мобільний телефон марки «Самсунг х-160», червоного кольору. Крім того ОСОБА_4 повідомив, що мобільний телефон «Нокіа-1616» поміняв на МП-3 плеєр, яким обмінявся із знайомим. Про те, що мобільний телефон, який йому дав ОСОБА_4 крадений не знав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що 22.11.2010 року отримала допомогу на дітей, після чого до неї додому зайшов ОСОБА_4, який запропонував купити мобільний телефон марки «Самсунг», червоного кольору. Погодилась і заплатила 100 грн. ОСОБА_4 сказав, що даний телефон отримав взамін на МП-3 плеєр.

Допитаний в судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 показав, що в даний період проживає з співмешканкою та разом з неповнолітнім сином, просив передати його йому під нагляд.

Крім показів потерпілого ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 вина підсудного ОСОБА_4 підтверджується матеріалами кримінальної справи, зокрема:

З показів ОСОБА_10 оголошених в судовому засіданні вбачається, що вона є матір'ю потерпілого ОСОБА_5. 29.09.2010 року на ринку в м. Чернівці своєму сину купила мобільний телефон марки «Нокіа-1616» за 350 грн. та стартовий пакет мобільного оператора «МТС» за 10 грн. У листопаді 2010 року від сина дізналася, що вказаний телефон викрадено.

З показів свідка ОСОБА_6 оголошених в судовому засіданні вбачається, що остання навчається в 6-му класі Вижницької школи-інтернат. 20.11.2010 року біля 08.30 год. однокласник ОСОБА_5 попросив її подивитись за його мобільним телефоном «Нокіа», який залишив на зарядці, на що вона погодилась. Через 2-3 хвилини побачила, що ОСОБА_5 повернувся залишила телефон, а сама пішла дивитись телевізор. Через деякий час ОСОБА_5 вийшов в коридор та повернувшись в клас повідомив про викрадення телефону.

Протоколом усної заяви (повідомлення) про злочин від 20.11.2010 року, з даних якого вбачається, що з приміщення коридору Вижницької школи-інтернату викрадено мобільний телефон марки «Нокіа-1616» за 350 грн. та стартовий пакет мобільного оператора «МТС» за 10 грн. належний ОСОБА_5.

явкою з повинною від 26.11.2010 року, з даних якої вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 добровільно зізнався у вчиненні крадіжки 20.11.2010 року мобільного телефону з приміщення Вижницької школи-інтернату (а.с.9);

протоколом огляду місця пригоди від 20.11.2010 року, з даних якого вбачається, що місцем події (крадіжки) є приміщення коридору навчального корпусу Вижницької школи-інтернат (а.с.4);

протоколом огляду речових доказів від 02.12.2010 року та фототаблиці до нього (а.с. 18-20).

З даних характеристики на неповнолітнього підсудного, вбачається що ОСОБА_4 по місцю навчання характеризується негативно.

З даних характеристики на неповнолітнього підсудного, вбачається що ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно.

З даних копії вироку Городенківського районного суду ІваноФранківської області від 20.10.2010 року, вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 на підставі ст.105 ч.2 п.3 КК України, звільнений від покарання, до нього застосовано заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_11.

Досудовим слідством неповнолітньому ОСОБА_4 пред'явлено обвинувачення у вчиненні таємного викрадення чужого майна за кваліфікуючою ознакою «повторність». Судом встановлено, що на момент вчинення даної крадіжки неповнолітнього на підставі ст.105 ч.2 п.3 КК України, звільнено від покарання, до нього застосовано заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_11 і відповідно до ст. 88 ч.3 КК України він визнається таким, що не має судимості. Тому суд вважає, що наведену кваліфікуючу ознаку крадіжки - повторність, необхідно виключити з обвинувачення ОСОБА_4 і відповідно перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.185 КК України на ч.1 ст. 185 КК України.

Таким чином, аналізуючи всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вина неповнолітнього ОСОБА_4 доведена, його дії суд кваліфікує за ст.185 ч.1 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

До обставин, які пом'якшують покарання, суд відносить з'явлення із зізнанням, щире розкаяння підсудного, сприяння розкриттю злочину, а також те, що підсудний є особами молодого віку, - неповнолітній, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, добровільно та в повному обсязі відшкодував завдані злочином збитки.

Обставин, які обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

» Крім того, судом також враховується відсутність тяжких наслідків та думка

потерпілого, який просив не позбавляти неповнолітнього підсудного волі.

З врахуванням зазначених обставин, які пом'якшують покарання підсудному і в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним, суд вважає можливим призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, за якою він засуджується, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним злочинів.

Призначаючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує, у відповідності до вимог ст.ст.65 ч.3, 103 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про особу винного, умови життя та виховання, рівень розвитку, обставин, які обтяжують та пом'якшують покарання.

З врахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особи винного, зокрема, те, що підсудний є неповнолітнім, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше до нього застосовувались заходи виховного характеру, передача під нагляд матері, суд вважає доводи захисника безпідставними, оскільки застосування заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд батькові буде недоцільним та не дасть бажаних результатів.

Враховуючи вік неповнолітнього, стан здоров'я та загальний розвиток, умови життя та виховання, те що в даний період проживає в сім'ї батька, має власні тимчасові самостійні доходи, суд вважає за можливе призначити покарання у виді штрафу, в межах санкції передбаченої ч.1 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України.

Суд, вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення неповнолітнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324, 445 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень в дохід держави.

Міру запобіжного заходу, до набрання вироком чинності, засудженому ОСОБА_4 залишити обрану - підписку про невиїзд.

Речові докази: мобільний телефон «Нокіа-1616», стартовий пакет мобільного оператора «ЮМС», які передані на зберігання ОСОБА_10 - залишити за нею.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: І. В. Пилип'юк