Вирок
Іменем України
30 листопада 2015 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004821 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Суховоля Володарсько-Волинського району Житомирської області, освіта середня, працює водієм маршрутного таксі ПП «Бабкін», одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального Акту від 22.10.2015 р., 20.09.2015 р. близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували поблизу готельно-ресторанного комплексу «Петроград» за адресою: м. Житомир, вул. Саєнка, 152-а, де між ними на ґрунті неприязних стосунків виник словесний конфлікт. Під час словесного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс останній кулаком правої руки удар в область носа.

В результаті вказаних дій ОСОБА_5 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця, садна на обличчі, перелому кісток спинки носа, які згідно висновку судово-медичного експерта №2015 від 29.09.2015 р. відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

22 жовтня 2015 року в м. Житомирі між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. В свою чергу потерпіла не має до обвинуваченого ОСОБА_5 жодних претензій стосовно матеріальної та моральної шкоди. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті відповідно до угоди зобов`язання та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 не має.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про примирення відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працює, за місцем проживання характеризується позитивно.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 22.10.2015 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та розміру покарання.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 22 жовтня 2015 року, укладену в м. Житомирі між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст.125 КК України узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

.