Справа №642/3886/13-к
№1-кр/642/193/13

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
7 червня 2013 року Ленінський районний суд м. Харкова
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
адвоката - ОСОБА_6
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , урож.: смт. Слатино, Дергачівського району, Харківської області, громадянин України , освіта середня, не працює, одружений, раніше судимий : 07.09.2000 р. Дергачівським райсудом Харківської області за ст..ст. 81 ч.3,89 ч.1,212 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст..46-1 КК України відстрочки виконання вироку на 2 роки з оплатою штрафу 680 грн.; 06.12.2002 року Дергачівським райсудом харківської області за ст.. 140 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком терміном на 3 роки; 27.03.2007 року Київським райсудом м.Харкова за ст.. 185 ч.2 КК України до штрафу в сумі 510 грн., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
08.05.2013 року на адресу Ленінського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , реєстр матеріалів кримінального провадження, розписка підозрюваного про отримання обвинувального акту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно він 17.03.2013 року приїхав в м. Харків , на автовокзалі зустрів малознайомого йому парня по імені ОСОБА_10 , з яким в ході розмови вирішили вчинити злочин, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. Після чого вони почали проходити по м. Харкову в районі ЦКР та виглядати осіб, яких в подальшому планували ограбити. На перехресті пров. Піскуновським та проїзду Рогатинським в м. Харкові, проходячи по мосту побачили раніше невідомого їм громадянина ОСОБА_8 і відразу у них виник умисел на його пограбування. ОСОБА_10 наніс йому удар правою рукою обличчя, ОСОБА_8 впав, а ОСОБА_10 сів на нього зверху, надавши йому змогу зняти з ОСОБА_8 перстень. Після чого він наніс йому удари ногою та рукою. Потім ОСОБА_10 зірвав з шиї ОСОБА_11 золотий ланцюжок та зняв сумку - барсетку. В цю мить вони побачили раніше невідомого чоловіка, який сказав , що б вони припинили свої злочинні дії. Вона почали бігти, однак були затримані іншими особами.
У відповідності до ст.. 349 КПК України, зміст якої було роз`яснено усім учасникам процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються. При цьому суд зясував, чи правильно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, і у суду відсутні сумніви в їх добровільності та істинності.
Таким чином в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_7 в замаху на відкрите викраденні чужого майна, вчинене повторно , із застосуванням фізичного насильства, яке є не небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, за попередньою змовою групою осіб , знайшла свого підтвердження і тому суд його дії кваліфікує за ч.2 ст. 15 та ч.2 ст. 186 КК України.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на будь яких обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, на утриманні має мати похилого віку.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття, визнання вини, відшкодування в повному обсязі матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 ..
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_12 судом не встановлені..
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання а також ступень здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця із застосуванням вимог ст.. 68 ч.3 КК України і вважає, що він повинен нести покарання не пов`язане з позбавленням волі, так як його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.. 75 КК України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 394 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ :
Визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні злочину передбачено ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі.
В силу ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробування з іспитовим строком на 2 ( два) роки поклавши на нього обов`язки не виїжджати за межі України без дозволу кримінально виконавчої інспекції, являтися для реєстрації у вказану інспекцію і повідомляти її про зміну місця проживання або роботи .
Міру запобіжного відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнив ОСОБА_7 з під варти з залу суду.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з моменту оголошення вироку, тобто з 07.06.2013 року.
Речовий доказ золотий ланцюжок, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 , куртку вилучену у ОСОБА_7 , яка знаходиться на зберіганні в камері речових доказів при Ленінському РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області повернути за належністю.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Харківської області.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1