У Х В А Л А

1 жовтня 2010 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Голубицького С.С.,

суддів : - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю :

прокурора Рябого Є.І.,

скаржниці ОСОБА_3,

представника скаржниці ОСОБА_4,

зацікавленої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляцію прокурора на постанову Галицького районного суду м. Львова від 30 серпня 2010 року, якою скаргу ОСОБА_3 задоволено та скасовано постанову ДІМ Галицького РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області від 15. 01. 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5

в с т а н о в и л а :

Вказаною постановою задоволено скаргу ОСОБА_3 на постанову ДІМ Галицького РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області від 15. 01. 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ст. 296 КПК України, постанову скасовано, а матеріали повернуто до Галицького РВ для підготовки у відповідності до вимог ст.ст. 425, 426 КПК України та складання протоколу.

В апеляції прокурор, вважаючи постанову районного суду незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати і направити справу на новий судовий розгляд. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що судом у постанові не наведено жодних фактів поверхневості чи неповноти проведення дослідчої перевірки, або ж встановлення органом дізнання очевидних ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України в діях ОСОБА_5. Вказівка суду органу дізнання с класти протокол в порядку ст..ст. 425, 426 КПК України та скерувати його прокурору є незаконною, поскільки у даному випадку протокол складається лише у разі виявлення очевидних ознак складу злочину, а таких встановлено не було. У випадку, коли орган дізнання встановив відсутність ознак складу злочинів, які відповідно до ст. 425 КПК відносяться до протокольної форми підготовки матеріалів, тоді діють загальні правила КПК, які передбачають можливість самостійного прийняття цим органом рішення про відмову в порушенні кримінальної справи відповідно до ст. 99 КПК.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляції, вислухавши виступи прокурора і особи, інтересів якої стосується справа ОСОБА_5 на її підтримку, думки скаржниці ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 про залишення апеляції без задоволення, а постанови районного суду без зміни, вивчивши матеріали справи, обговоривши наведені в апеляції доводи встановила наступне.

Як видно із матеріалів перевірки, 24 вересня 2009 року ОСОБА_3 звернулась до Галицького РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області із заявою про заподіяння їй ОСОБА_5 тілесних ушкоджень на сходах житлового будинку.

Згідно акту судово-медичного обстеження № 2562 від 28.09.2009 року у ОСОБА_3 було виявлено струс головного мозку, синець на обличчі, які утворились від дії тупого предмету, могли виникнути від удару кулаком 24 вересня 2009 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

Постановою ДІМ Галицького РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області від 15.01.2010 року в порушенні кримінальної справи по заяві ОСОБА_3 відмовлено згідно п. 2 ст. 6 КПК України за відсутністю в діях ОСОБА_5 ознак злочину, передбаченого ст. 296 КК України.

Оскільки в постанові не вказано за якою частиною ст. 296 КК України було відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5, районний суд прийшов до висновку, що відмовлено саме по ч. 1 ст. 296 КК України, у справах про які законом передбачено окремий порядок провадження.

Скасовуючи вказану постанову дільничного інспектора міліції районний суд у своєму рішенні зазначив, що порядок провадження у справах про злочини передбачені ч. 1 ст. 296 КК України регламентується Гл. 35 КПК України у вигляді протокольної форми досудової підготовки матеріалів і згідно ст. 430 КПК України у таких випадках лише прокурор має право приймати рішення про відмову чи порушення кримінальної справи, а орган дізнання відповідно до ст.ст. 425, 426 КПК тільки проводить перевірку і протягом 10-ти днів встановлює обставини злочину, особу правопорушника, очевидців злочину, оформляє необхідні матеріали та складає протокол, який разом із матеріалами справи направляє прокурору для прийняття ним рішення згідно ст. 430 КПК України. Оскільки прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи по даних злочинах не входить в компетенцію дільничного інспектора міліції то дана постанова винесена неналежною процесуальною особою і підлягає скасуванню.

Із правильністю цього висновку погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, відповідно до ст. 425 КПК України, порядок провадження у справах за протокольною формою досудової підготовки матеріалів, до яких відносяться і справи передбачені ч. 1 ст. 296 КПК України, визначається загальними правилами, за винятками Гл. 35 КПК.

Згідно ст. 425 КПК України, у справах про злочини, передбачені ч. 1 ст. 296 КПК України орган дізнання протягом 10 днів встановлюють обставини вчинення злочину, особу правопорушника, відбирають від останнього та очевидців пояснення, збирають інші необхідні матеріали, після чого складають протокол, який разом із матеріалами надсилається прокурору.

Відповідно до ст. 430 КПК, визнавши ці матеріали достатніми для розгляду в судовому засіданні прокурор виносить рішення про порушення кримінальної справи, складає обвинувальний висновок та направляє справу до суду, а в разі відсутності підстав до порушення кримінальної справи - відмовляє в її порушенні.

Отже, дана норма закону чітко регламентує, що рішення про відмову чи порушення кримінальної справи за ч. 1 ст. 296 КК України повинно бути прийнято тільки прокурором, а не іншою особою, як це було допущено органом дізнання в особі дільничного інспектора міліції.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що районний суд обґрунтовано і правильно скасував дану постанову дільничного інспектора міліції про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_5 як таку, що винесена з порушенням вимог закону.

Доводи прокурора в апеляції про те, що приймаючи своє рішення районний суд неправильно застосував норми процесуального законодавства, не навів в описовій частині жодних фактів поверхневості чи неповноти проведення дослідчої перевірки, або ж встановлення у ході перевірки райвідділом міліції очевидних ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України в діях ОСОБА_5 є безпідставними, оскільки суд і не повинен був цього робити, так як при розгляді справи встановив факт винесення постанови некомпетентною особою, що є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону і законною підставою для її скасування.

Помилковим є і ствердження прокурора в апеляції про правильність прийнятого рішення органом дізнання з посиланням на ст.ст. 97, 99 КПК України, адже ст. 425 КПК чітко передбачено, що загальні правила цього Кодексу щодо злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296 КПК діють лише в тій частині, яка не суперечить положеннями Гл. 35 КПК.

Оскільки ст. 430 КПК прямо передбачено, що рішення про відмову чи порушення кримінальної справи за злочини, передбачені ч. 1 ст. 296 КПК приймає тільки прокурор то постанову дільничного інспектора міліції про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 слід визнати незаконно і такою, що суперечить нормам кримінально-процесуального закону, про що правильно вказано в постанові районного суду.

У такому випадку органу досудового слідства слід виконати дії передбачені ст. 425 КПК і направити матеріали разом із протоколом прокурору, для прийняття ним рішення відповідно до вимог ст. 430 КПК України.

Приймаючи до уваги викладене не можна погодитись із доводами прокурора в апеляції про незаконність прийнятого судом рішення, а тому колегія суддів апеляційного суду підстав для задоволення апеляції не вбачає і залишає постанову районного суду без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст. 366, 382 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 30 серпня 2010 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову ДІМ Галицького РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області від 15.01.2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 без зміни.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_6 ОСОБА_7