Апеляційний суд міста Києва
Справа № 11-кп/796/918/2015 Головуючий в суді І-ої інстанції: ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 185 КК Доповідач: ОСОБА_2
У х в а л а
Іменем України

17.09.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000343 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 25.03.2015 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

20 березня 2007 року Оболонським районним судом м Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

18 січня 2008 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

23 вересня 2011 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців
визнано винуватим в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області взявши під варту в залі суду.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 визначено відраховувати з 25 березня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 2 100 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 294 гривні 84 копійки.

За цим вироком ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що 20 січня 2014 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , у напрямку станції метро КП «Оболонь», помітив ОСОБА_9 , яка закінчивши розмову по мобільному телефону, поклала його на бордюрний камінь входу до станції метро. ОСОБА_7 реалізуючи свій умисел на таємне викрадення майна, непомітно підійшов до ОСОБА_9 та скориставшись тим, що остання відволіклася, таємно повторно викрав належний ОСОБА_9 мобільний телефон марки «ІPhonе 4S», вартістю 2 100 грн. Після вчиненого ОСОБА_7 з місця злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 10 квітня 2014 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що господар квартири ОСОБА_10 відволікся, повторно таємно викрав належне ОСОБА_10 майно, а саме: кортик, наручний годинник марки «Оріон», які для потерпілого не представляють матеріальної цінності, мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 1 400 грн., мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , вартістю 204 гривні 60 копійок, а всього майно на суму 1 604 гривні 60 копійок, після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, застосувати при призначенні йому покарання положення ст.ст. 69, 75 Кримінального кодексу України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням,

В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений зазначає, що судом першої інстанції належним чином не взято до уваги його відношення до скоєного та бажання відшкодувати потерпілим матеріальні збитки, а також обставини які пом`якшують покарання, а саме, повне визнання вини та наявність на його утримання матері інваліда ІІ групи та вагітної дружини, що на думку обвинуваченого, дає підстави для пом`якшення покарання та призначення його нижче від найнижчої межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги обвинуваченого і приходить до висновку про їх безпідставність з таких підстав.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині неврахування судом першої інстанції при призначені покарання обставини, що пом`якшує покарання визнання вини та щире каяття, колегія суддів визнає безпідставними та необґрунтованими, оскільки в мотивувальній частині вироку щире каяття обвинуваченого враховано як обставина, що пом`якшує покарання.

Крім того, колегія суддів критично ставиться до доводів апеляційної скарги в частині бажання відшкодувати шкоду потерпілим, оскільки з боку обвинуваченого не було вжито жодних заходів для відшкодування завданої матеріальної шкоди. Наявність на його утримання матері інваліда ІІ групи нічим не підтверджена, а відносно вагітної дружини, що на думку обвинуваченого, дає підстави для пом`якшення покарання, то сам обвинувачений пояснив, що вони розійшлися.

Також, судом першої інстанції вірно враховано, відповідно до ст.. 67 КК України, як обставиною що обтяжує покарання рецидив злочинів, так як ОСОБА_7 раніше неодноразово засуджувався, останній раз 23 09 2011 р. за ч. 1 ст. 122 КК України, а також скоїв злочин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння

Серед іншого, колегія суддів, при перевірці доводів апеляційної скарги обвинуваченого, бере до уваги, що ОСОБА_7 раніше судимий за аналогічні злочини, вчинив новий злочин через невеликий проміжок часу після відбуття покарання, що свідчить про стійку антисоціальну спрямованість дій обвинуваченого та його небажання стати на шлях виправлення, а також, про обґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині призначення покарання в майже мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, та неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, враховуючи, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування вироку в частині призначеного покарання та пом`якшення покарання.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 414 КПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 25.03.2015 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.

Судді:

_________________ ________________ _________________