Справа № 539/3448/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 з участь прокурора Лубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 та скаржника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0000916 від 02.08.2015 року із попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
15 вересня 2015 року до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області звернувся скаржник адвокат ОСОБА_5 із вищевказаною скаргою, яку обґрунтував тим, що він здійснює захист свідка ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні .

02.08.2015 року близько 17 години в м. Лубни по вул. Радянській працівниками ДПС було зупинено автомобіль марки « АУДІ А 4» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 . Під час перевірки документів було встановлено, що свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 має явні ознаки підробки. В цей же день працівниками міліції було вилучено відповідне свідоцтво та транспортний засіб автомобіль марки « АУДІ А 4» д.н.з. НОМЕР_1 .

02.09.2015 року СВ Лубенським МВ УМВС України в Полтавській області розпочато кримінальне провадження № 0000916 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України .

10.09.2015 року скаржник в інтересах свого підзахисного звернувся до слідчого СВ Лубенського МВ ОСОБА_4 із клопотанням про повернення даного автомобіля, але слідчий виніс постанову чим прийняв процесуальне рішення про відмову в задоволенні даного клопотання та відмовив у поверненні транспортного засобу (постанова слідчого від 12.09.2015 року).

Скаржник вважає відповідну постанову про відмову у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна незаконною, а також вважає саму бездіяльність слідчого , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна незаконною.

Скаржник адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що оскільки підозра в даному провадженні нікому не повідомлена, арешт на дане майно не накладено, а тому просить скаргу задовольнити та зобов`язати слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 повернути тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки « АУДІ А 4» д.н.з. НОМЕР_1 його підзахисному ОСОБА_6 .

В судовому засіданні із розгляду даної скарги скаржник адвокат ОСОБА_5 подану скаргу підтримав та просив її задовольнити із підстав викладених у скарзі , зокрема акцентував увагу слідчого судді на процесуальному статусі транспортного засобу та відсутності ухвали слідчого судді про накладення арешту на автомобіль марки « АУДІ А 4» д.н.з. НОМЕР_1 .

Свідок в межах даного кримінального провадження ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився . Подав через свого захисника заяву про розгляд даної скарги без його участі.

Присутній у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти доводів скаржника заперечував із підстав того, що постановою слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 від 02.08.2015 року вилучений автомобіль марки « АУДІ А 4» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом в межах даного кримінального провадження та послався на висновок експерта від 18.08.2015 року, згідно до якого свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на пластиковій основі з вихідними даними : НОМЕР_2 ТОВ « Знак» Консорціум « ЄДАПС» Зам. 0025-2012.01», заповнене на ім`я ОСОБА_7 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, фактично є підробленим. На підставі викладеного прокурор вважав, що дана скарга задоволенню не підлягає.

Слідчий СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 підтримав думку прокурора та вважав, що скарга до задоволення не підлягає.

Вислухавши пояснення та доводи сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що дана скарга задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, в тому числі, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Як встановлено в судовому засідання відповідна скарга подана адвокатом ОСОБА_5 , який має процесуальний статус захисника свідка у кримінальному провадженні № 0000916 .

Тому, відповідно до переліку осіб які під час досудового провадження можуть оскаржити певну бездіяльність слідчого чи прокурора захисник свідка не віднесений.

Даний перелік процесуальних осіб які можуть бути скаржником є вичерпним виходячи із імперативності кримінального судочинства.

Окрім того, належним скаржником на бездіяльність слідчого чи прокурора за ст.169 КПК України є володілець тимчасово вилученого майна. Відносини володіння в розумінні вимог чинного законодавства можуть виникнути на певній правовій підставі ( доручення, оренда, лізинг тощо). Проте, із поданої скарги не вбачається належним правових підстав тимчасового володіння автомобілем марки « АУДІ А 4» д.н.з. НОМЕР_1 підзахисним ОСОБА_6 . Сам факт керування транспортним засобом не може свідчити про належність володіння майном.

Відповідно до свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 відповідний транспортний засіб зареєстровано за ОСОБА_7 .

Дана особа участі в розгляді скарги, що є предметом судового засідання не бере та не залучена сторонами провадження.

Згідно зі ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Оскільки легковий автомобіль марки « АУДІ А 4» д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом в рамках кримінального провадження та з метою виконання завдань кримінального провадження визначених ст.2 КПК України підстав для повернення даного транспортного засобу на час розгляду даної скарги не має.

Статтею 100 КПК України передбачений порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про них.

З врахуванням викладеного та із додержанням завдань кримінального провадження в частині неупередженого розслідування, встановлення істини в кримінальному провадженні в задоволенні скарги ОСОБА_5 про повернення тимчасом вилученого майна необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 303, 305 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , захисника свідка ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000916 від 02.08.2015 року із попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.358 КК України на бездіяльність слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1