Справа №1490/2580/12 19.06.2012 19.06.2012 19.06.2012
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/1490/440/12 року Головуючий суду першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 185 ч. 2 КК України Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2012 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Куценко О.В.,

суддів Пустовара М.Л. Кателіна В.П

за участю прокурора Якименка О.П.

засудженого - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у суді першої інстанції, на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2012 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючий, неодружений, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, судимий:

-19.01.2011 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.ст. 309 ч. 1, 185 ч. 3, 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

-22.12.2011 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України на 3 років 3 місяці позбавлення волі;

засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст. 71 КК України до покарання частково приєднано не відбуте покарання у вигляді 1 місяця позбавлення волі за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 січня 2011 року і остаточно призначене покарання у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з засудженого на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди 6950.00 грн. Вирішено питання щодо речових доказів по справі.

Згідно вироку суду, ОСОБА_3, 05.06.2011 року, близько 18 години, в період тимчасового проживання (з дозволу ОСОБА_4В.), на дачній ділянці № 22, розташованій в СВТ «Космос-2» поблизу с. Киряківка Миколаївського району Миколаївської області, належній ОСОБА_5, знаходячись в стані алкогольного спяніння, повторно, таємно викрав з вказаної дачної ділянки належне останньому майно, а саме:

- металеві решітки у кількості 3 штук, вартістю 250 грн. кожна, на суму 750 грн;

- металеву браму, вартістю 6000 грн.;

- двосекційну браму з сітки «рабиця», вартістю 800 грн., чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 7550 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, 07.06.2011 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_3, знаходячись на тій же дачній ділянці № 22, розташованій в СВТ «Космос-2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, повторно, таємно викрав з вказаної дачної ділянки належне ОСОБА_5 майно, а саме:

- металеві труби в кількості 8 шт., довжиною по 2 м і діаметром 15 см, вартістю 200 грн. кожна, на загальну суму 1600 грн.;

- металеві швелера у кількості 6 шт., вартістю по 100 грн. кожен, на суму 600 грн.

чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2200 грн.

Крім того, 09 червня 2011 року, приблизно о 12 годині ОСОБА_3, знаходячись в стані алкогольного спяніння, повторно, з тієї ж самої дачної ділянки, таємно викрав належне ОСОБА_5 майно, а саме гідрокостюм в комплекті, вартістю 6000 грн.. Потім в нічний час, цього ж числа, ОСОБА_3, повторно, з зазначеної дачної ділянки, таємно викрав належне ОСОБА_5 майно, а саме мотокосарку, вартістю 1200 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи, не оспорюючи обставин вчиненого злочину і правильності кваліфікації дій ОСОБА_3., просить колегію суддів апеляційної інстанції змінити вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання, вважаючи, що суд першої інстанції помилково застосував вимоги ст. 71 КК України.

Посилається на те, що ОСОБА_3 раніше був засуджений вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.01.2011 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Дане покарання йому було частково приєднано до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, призначеного вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.11.2011 року за вчинення нового злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Даним вироком на підставі ст. 71 КК України засудженому було призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.

Оскаржуваним вироком суду, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання, призначене засудженому за новим вироком, було поглинене більш суворим покаранням у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяця місяця, призначеним вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.11.2011 року.

Апелянт вважає, що суд помилково застосував ст. 71 КК України і до покарання, призначеного за новим вироком, ще раз приєднав не відбуту частину покарання за вироком суду від 19.01.2011 року, оскільки покарання за цим вироком вже раніше було частково приєднано до покарання, призначеного вироком суду від 22.11.2011 року.

Просить вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12.04.2012 року змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку рішення суду про часткове приєднання на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за ч. 2 ст. 185 КК України, не відбутого покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.01.2011 року.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вважати засудженим ОСОБА_3 на 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку доводів апеляції, пояснення засудженого, який просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про наявність вини ОСОБА_3 у вчиненому злочині за вказаними у вироку обставин, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю і судом його дії вірно кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно.

Покарання ОСОБА_3 судом призначено у відповідності до вимог ст. 65-67 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, його попередню судимість, яка є непогашеною; обставин, які обтяжують покарання скоєння злочину в стані алкогольного спяніння; обставин, які помякшують покарання позитивну характеристику за місцем проживанням, часткове відшкодування майнової шкоди.

Однак при призначені ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, суд першої інстанції допустив помилки.

Відповідно до вироку Баштанського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2011 року, без застосування вимог ст. 71 КК України, покарання ОСОБА_3 судом призначено у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно оскаржуваного вироку, покарання засудженому ОСОБА_3 за вчинений злочин передбачений ст. 185 ч. 2 КК України призначено 2 роки позбавлення волі. За таких обставин, колегія суддів вважає, що за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2011 року необхідно призначити покарання у виді 3 років 1 місяця, а не 3 роки 3 місяці, як призначив суд. А оскільки злочин за ст. 185 ч. 2 КК України засуджений вчинив в період звільнення від відбування покарання з випробовуванням за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 січня 2011 року і до вироку від 22 грудня 2011 року, то суд першої інстанції призначаючи остаточне покарання засудженому за вчинений злочин передбачений ст. 185 ч. 2 КК України, вірно застосував вимоги ст. 71 КК України, частково приєднавши не відбуте покарання вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 січня 2011 року, остаточно призначивши ОСОБА_3Л покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

За таких обставин, доводи апелянта в тому, що суд помилково застосував ст. 71 КК України і до покарання, призначеного за новим вироком, ще раз приєднав не відбуту частину покарання за вироком суду від 19.01.2011 року, оскільки покарання за цим вироком вже раніше було частково приєднано до покарання, призначеного вироком суду від 22.11.2011 року є не обґрунтованими і спростовуються вище викладеними обставинами, які були встановлені із матеріалів справи.

У звязку з наведеним, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні тільки в частині призначення покарання засудженому ОСОБА_3 на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, а не як просить прокурор в своєї апеляції.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи задовольнити частково.

Вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2012 року щодо ОСОБА_3 змінити в частині призначення йому покарання на підставі ст.70 ч.4 КК України.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворим покарання за даним вироком більш суворим покаранням призначеним за вироком Баштанського районного ьсуду Миколаївської області від 22 грудня 2011 року на 3 роки 1 місяць позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю даного вироку та вироку Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 січня 2011 року вважати ОСОБА_3 засудженим на 3 роки 4 місяця позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: