АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваної ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали апеляційної скарги прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2015 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кремінна Луганської області, громадянки України, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 та обрано відносно ОСОБА_9 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 10 години 45 хвилин 08 листопада 2015 року з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя посилається на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, та прийшов до висновку, що підозрюваній слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваній ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначив, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, не вмотивованою, та такою, що не відповідає обставинам кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваної винною соціальному, майновому та сімейному стану підозрюваної, іншим даним про особу та ризикам, які можуть настати, що вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства. Вказує на те, що суд не врахував, що основним доходом підозрюваної ОСОБА_9 є незаконна діяльність у сфері незаконної угоди щодо людини, що підтверджується протоколом допиту підозрюваної від 11.09.2015 року. Крім того, підозрювана ніде не працює, документів, що підтверджують працевлаштування не надано, постійного місця проживання остання не має. Судом не у повній мірі надано оцінку можливим ризикам, які можуть настати внаслідок обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що може призвести до переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, крім того підозрювана може незаконно впливати на потерпілу та свідків кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді; захисника та підозрювану, які просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, а вимоги скарги без задоволення; пояснення слідчого; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, 03 вересня 2015 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 149 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000836 відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

09 вересня 2015 року о 10 годині 45 хвилин ОСОБА_9 було затримано відповідно до вимог ст. 208 КПК України, цього ж дня останній було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 149 КК України.

11 вересня 2015 року слідчий СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні, відмовив у його задоволенні, підозрюваній було обрано більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 10 години 45 хвилин 08 листопада 2015 року, з покладанням на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Однак, таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає необґрунтованимз наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційним переглядом встановлено, що слідчий суддя дійшов хибного висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого та обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На думку колегії суддів, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_9 , слідчий суддя не взяв до уваги ті обставини, що підозрювана не має міцних соціальних зв`язків, що основним доходом підозрюваної є незаконна діяльність у сфері незаконної угоди щодо людини, остання не має постійного місця роботи, за місцем своєї реєстрації не проживає, а квартира, в якій вона фактично проживає належить на праві власності іншій особі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати, оскільки її неможливо визнати законною, обґрунтованою і вмотивованою, а клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 задовольнити.
Розглядаючи клопотання слідчого, на думку колегії суддів, щодо ОСОБА_9 є обґрунтована підозра у вчиненні нею особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, та наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, що ОСОБА_9 зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків кримінального правопорушення, що дає підстави для застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що інший, менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні, а доводи апеляційної скарги прокурора стосовно істотних порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції знайшли своє підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду.

Застосовуючи виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної, суд апеляційної інстанції виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Отже, колегія суддів, з урахуванням даних про особу підозрюваної, наявності у кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної,дійшла висновку про скасування ухвали слідчого судді з постановленням згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали суду апеляційної інстанції, якою слід задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2015 року скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 години 45 хвилин 08 листопада 2015 року.
Взяти ОСОБА_9 під варту в залі суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4