Старовижівський районний суд Волинської області
Справа № 1-104/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.10 року Старовижівський районний суд Волинської області

В складі: головуючого - судді Самрука Ф.В.,

при секретарі Савчук C.І.,

за участю прокурора Левчук О.П.,

потерпілого ОСОБА_1,

представника цивільного свівпозивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Стара Вижівка справу про обвинуваченні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 121 КК України,

встановив:

30 серпня 2010 року в період з 20 до 21 години підсудний ОСОБА_4, знаходячись в с. Дубечне Старовижівського району Волинської області в житловому будинку за місцем проживання свого іпвагра ОСОБА_1 під час суперечки з ним умисне наніс йому декілька ударів руками та ногами по різних ділянках тіла, чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом печінки, крововиливами в брижу і стіну товстого кишківника, за очеревинної гематоми з розвитком жовчного перитоніту.

В судовому засі данні підсудний ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав повністю і показав суду, що 30 серпня 2010 року ввечері він дійсно заходив в будинок, де проживає ОСОБА_5 і під час суперечки з ним через те, що останній без його дозволу виніс з будинку запчастину до токарного верстата і обміняв її на горілку, побив його руками і ногами в різні ділянки тіла, спричинивши тілесні ушкодження. Предявлений до нього цивільний позов про стягнення 4484,62 гри. за лікування потерпілого від злочину ОСОБА_1 визнав частково на відшкодування витрат за проведені аналізи і медичні дослідження потерпілого.

Винуватість підсудного крім його показань підтверджується показаннями потерпілого, свідків та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_1 показав, що ввечері 30 серпня 2010 року до нього додому приходив ОСОБА_4 щоб з'ясувати де він подів залишену ним деталь до токарного верстата. Взнавши про те, що він поміняв цю деталь на горілку підсудний агресивно віднісся до нього і між ними відбулася суперечка. Підтвердив, що в своїх першочергових поясненнях 9 вересня 2U10 року він дійсно говорив про те, що було 30 серпня 2010 року і що підсудний бів тоді його руками і ногами по різних частинах тіла, аж поки він не втратив свідомість. Показав також, що після отриманих ушкоджень в нього стало погано з памяттю і тому на даний час він не взмозі точно пригадати всі обставини події.

Свідок ОСОБА_6 показала, що потерпілий являється її братом і останнім часом почав зловживати спиртними напоями та виносити з дому і пропивати різні речі. 31 серпня 2010 року коли вона зайшла до потерпілого, то побачила на доріжках кров, а потерпілий лежав на ліжку і скаржився на болі по всьому тілу, а особливо животі і на її запитання відповів, що 30 серпня 2010 року ввечері його побив ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_7 показала, що 30 серпня 2010 року ввечері біля 21 год. її чоловік ОСОБА_4 прийшовши додому розповів їй, що він побив ОСОБА_8 за те, що останнії виніс з дому та продав комусь запчастину до токарного верстата, яка належала йому.

З повідомлення Старовижівської ЦРЛ від 01.09.10 р. вбачається, що на приймальне відділення доставлений ОСОБА_8 з діагнозом, закрита ЧМТ, струс головного мозку, тупа травма живота - (а.с.5);

З протоколу заяви ОСОБА_1 в Старовижівеький РВ від 09.09.10р. слідує, що 30.08.10 року йому спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 (а.с.9);

З протоколу огляду від 02.09.10 р. вбачається місце події в будинку ОСОБА_1 та сліди плям зовні схожих на кров ( а.с.11);

Висновком судово-медичної експертизи № 240 від 29.10.10 р. вбачається, що в ОСОБА_1 виявлені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом печінки, крововиливами в брижу і стінку товстого кишківника, за очеревинної гематоми з розвитком жовчного перитоніту за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння (а.с. 44-45);.

Приведені докази в сукупності повністю підтверджують винуватість підсудного в умисному заподіянні ним ОСОБА_1 тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні небезпечного для життя в момент заподіяння, а тому його дії слід кваліфікувати зач.1 ст. 121 КК України.

Характеризуючи особу підсудного та обговорюючи питання про вид та міру покарання щодо нього вбачається, що скоїв умисний тяжкий злочин.

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено, а помякшуючою суд визнає те. що раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Враховуючи тяжку ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого, який по місцю проживання характеризується посередньо, відсутність обтяжуючих і наявність помякшуючої покарання обставини суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання з випробуванням.

На підставі ст.ст. 28,328 КПК України Цивільний позов прокурора Старовижівського району в інтересах держави в особі Старовижівської центральної районної лікарні про стягнення з підсудного ОСОБА_9 витрат на лікування потерпілого ОСОБА_1 від злочину згідно вимог ст.. 1206 ЦК України підлягає до повного задоволення в сумі 4484 гривні 62 коп. розмір яких підтверджений і доведений в суді згідно ретельно підготовлених розрахунків про вартість медикаментів і витрачених коштів на лікування потерпілого.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд ,

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 121 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк пять років.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом одного року десяти місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально- виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Старовижівської центральної районної лікарні р/р 01904 МФО 803014 УДК м. Луцьк ідентифікаційний код 84 ( чотири тисячі чотириста вісімдесят чотири) гривні 62 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_1 від злочину.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: Ф.В. Самрук