Справа № 666/161/15-к
Провадження № 1-кс/666/36/15

У Х В А Л А
про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

15.01.2015 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Херсона ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області майора міліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором прокуратури Дніпровського району м.Херсона ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсона, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, непрацюючого, не маючого на утриманні дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого Комсомольським районним судом м.Херсона за ч.1, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, ст.104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, 27.07.2014 року звільнений від відбування покарання по амністії, 12.08.2014 року Суворовським районним судом м.Херсона за ч.3 ст. 191 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки, по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004612 від 13.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
1.1. 15.01.2014 року старший слідчий СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області майор міліції ОСОБА_4 звернулась до суду із погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без застосування засобів електронного контролю.

1.2. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 , 12.12.2014 року біля 23-30 год., за попередньою змовою з ОСОБА_6 , знаходячись поряд з будинком № 3 по вул. 2-й Промисловій у м.Херсоні, керуючись корисливим мотивом направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом з метою його подальшого обернення на власну користь, умисно, таємно, шляхом відкачування до кооперативу «Днепр2» та поміщення до гаражу № НОМЕР_1 , всупереч волі власника ОСОБА_7 , незаконно заволоділи, належним останньому автомобілем «ЗАЗ-Таврія», державний номерний знак НОМЕР_2 , 1991 року випуску, вартістю 12000 гривень, після чого отримавши можливість керувати вказаним транспортним засобом, розпорядились ним на власний розсуд, в результаті чого спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

1.3. За вказаним фактом 13.12.2014 року були внесені відомості до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження № 0004612 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

1.4. 15.01.2015 року ОСОБА_5 було оголошено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

1.5. Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: показами потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що 17-00 годин 12.12.2014 року до 10-00 годин 13.12.2014 року невстановлені особи заволоділи його автомобілем «ЗАЗ-Таврія», г.н.з. НОМЕР_2 ; показами свідка ОСОБА_8 , яка показала, що ОСОБА_6 орендував у неї гараж № НОМЕР_1 ; показами свідка ОСОБА_9 , який показав, що саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прикотили а/м «ЗАЗ-Таврія» до гаражного кооперативу « НОМЕР_3 » та поставили її в гараж № НОМЕР_1 ; показами свідка ОСОБА_10 , який показав, що саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прикотили а/м «ЗАЗ-Таврія» до гаражного кооперативу « НОМЕР_3 » та поставили її в гараж № НОМЕР_1 ; показами підозрюваного ОСОБА_6 , який показав, що угон скоїв разом із ОСОБА_5 ; протоколом слідчого експерименту; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

1.6. На час розгляду клопотання дії підозрюваного ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

1.7. При дослідженні особи (соціальні зв`язки) встановлено, що підозрюваний не одружений, утриманців та постійного місця роботи не має, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, раніше судимий 24.09.2012 року Комсомольським районним судом м.Херсона за ч.1, ч.2 ст. 185 КК України, 10.02.2014 року Суворовським районним судом м.Херсона за ч.3 ст. 191 КК України.

2.1. На думку слідчої - обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідне у зв`язку із запобіганням спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню та можливістю підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення.

2.2. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, погодилась із наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків. Вказала, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

3.1. Дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі - перелічені у ч.1 ст.194 КПК України, заслухавши думку слідчого, прокурора, які підтримали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, тобто така заборона не передбачає примусової ізоляції підозрюваного від суспільства.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

3.2. Однак, органами досудового розслідування не зібрано достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , не зазначено жодної обставини із посиланням на докази того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177КПК, також - не доведено обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, на час розгляду клопотання, органами досудового розслідування особа ОСОБА_5 встановлена лише з його слів, встановлено, що він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , в той же час сторона обвинувачення просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в АДРЕСА_2 , однак на час розгляду клопотання власник(власники) зазначеної квартири не встановлений(встановлені), згоду на застосування такого запобіжного заходу не отримано.

4. Керуючись ст.ст.177,178, 181, 186, 193, 194 ,196,309,369-372,395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області майора міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1