154/26/16
1-кп/154/43/16
ВИРОК
іменем України
25 січня 2016 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя
АДРЕСА_1 , громадянина
України, українця, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, судимого:
- 19.06.2007 року вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 600 грн.
- 28.03.2008 року вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 309 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 27.01.2012 року умовно достроково із не відбутим строком 1 рік 8 місяців 4 дні,
- 20 листопада 2015 року вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.3 ст.185 ч.2 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Володимир-Волинського міського суду від 20.11.2015 року за ст. 186 ч. 2 КК України, до 4 років позбавлення волі, на шлях виправлення не став, а знову вчинив злочини однорідного складу.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що він 01 грудня 2015 року в стані алкогольного сп`яніння, біля приміщення супермаркету «Вопак», що розташований по вул. Ковельській, 132/2, намагався таємно викрасти із салону автомобіля марки BA3, жіночу сумку, в якій знаходились речі, однак не довів крадіжку до кінця, оскільки під час вчинення цього злочину був затриманий очевидцем. Щиро кається у вчиненному, обіцяє стати на шлях виправлення. Просить суворо не карати.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що умисними протиправними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Злочин, вчинений обвинуваченим, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю даного злочину та відшкодування шкоди в повному обсязі.
Обставиною, що обтяжує його покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачений характеризуються посередньо, однак раніше вже вчиняв злочини та був судимий, даний злочин вчинив під час невідбутого покарання за попереднім вироком, а тому з урахуванням цих обставин суд призначає йому покарання в межах санкції закону, за яким він притягуються до відповідальності, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, яке на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення нових злочинів, у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.
Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком приєднати частину невідбутого покарання два роки і шість місяців позбавлення волі за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч.2 ст. 186 КК України від 20 листопада 2015 року та остаточно призначити до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців.
Строк відбування покарання за цим вироком рахувати з 25 січня 2016 року, зарахувавши у відбутий строк час тримання ОСОБА_4 під вартою з 31 березня 2015 року по 27 липня 2015 року та з 01 грудня 2015 року по 25 січня 2016 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази жіночу сумку, гаманець, гроші в сумі 1 348 грн., блокнот, косметична пудра для обличчя «Максфактор», флакон розчину для очищення контактних лінз, флакон парфумів «Ейвон», футляр для окулярів, дві контактні лінзи у футлярі, два навчальні посібники «Практична граматика англійської мови», англо-український сучасний словник - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту одержання його копії.

Головуючий: /-/ підпис.

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1