КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/1618/15-к
Провадження № 1-кп/177/88/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2015 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000057 від 21.01.2015 року

за обвинуваченням:

.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця ст. Котляревська, Майського району Кабардино Балкарської Республіки; освіта повна загальна середня; одруженого; працюючого ПАТ ЄВРАЗ «Суха Балка» водієм навантажувача, на утриманні одна малолітня дитина донька ОСОБА_6 2008 року народження.

Зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1

Ідентифікаційний номер НОМЕР_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
20.01.2015 року приблизно о 20 год. 30 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автодорозі Кіровоград - Запоріжжя, на 94 км + 200 м, на території Лозуватської сільської ради, Криворізького району, Дніпропетровської області на закругленні проїзної частини вправо по ходу його руху, в порушенні п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, відволікся від керування транспортним засобом, та не контролюючи його рух, в порушенні п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем ШЕВРОЛЄ ТАКУМА, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рухалася у зустрічному напрямку прямо.

В наслідок ДТП водій автомобіля ШЕВРОЛЄ ТАКУМА ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, госпіталізована до КЗ "Криворізька міська клінічна лікарня №2" ДОР.

21.01.2015 року інформацію про дану дорожньо-транспортну пригоду, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи Криворізького міжрайонного відділу КЗ «Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи» ДОР, № 1058 від 28.05.2015 року, отримані тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді: закрита травма груді, перелом 4 ребра ліворуч без зміщення, розрив лівої легені, гемо пневмоторакс, закрита травма живота, розрив селезінки з послідуючим її видаленням, розрив та гематома печінки, гемоперітоніум, забійна рана правого колінного суглоба, виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, або при ударі об такі ж предмети, що могло бути в обстановці дорожньо-транспортної пригоди в середині салону автомобіля.

Давність виявлених ушкоджень може відповідати 20.01.2015 року, і за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. П. 2.1.3 «л» «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року.

22.06.2015 року старшим слідчим СВ Криворізького РВ ОСОБА_8 , винесено постанову про перекваліфікацію кримінального провадження № 0000057 від 21.01.2015 року, з ч. 1 ст. 286 КК України на ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи сектору № 10 ВТКЗ ОВС НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області № 58/27-107 від 18.06.2015 року, в діях водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по керуванню автомобілем ВАЗ 2105, вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

В діях водія ОСОБА_7 , по керуванню автомобілем ШЕВРОЛЄ ТАКУМА, не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

В діях водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по керуванню автомобілем ВАЗ 2105, вбачається невідповідність вимогам п.п. 1.5, 2.3(б), 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України (затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001року), в яких від водія вимагається:

п. 1.5 Дія або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку або перешкоду для руху, погрожувати життю або здоров`ю громадян, заподіювати матеріальний збиток;

п. 2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, слідкувати за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, слідкувати за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;

п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 11.3 На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Невідповідність вимогам п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті. 20.01.2015 року був сильний туман, на автомобілі він рухався зі швидкістю 50-60 км на годину, задзвонив мобільний телефон, який упав на килимок з пасажирської сторони. Продовжуючи слідкувати за дорожньою обстановкою, намагався підняти телефон та виключити, однак із за сильного туману не розрахував відстані між його автомобілем та автомобілем потерпілої. Сам момент ДТП не пам`ятає, в свідомість прийшов у лікарні після 2 днів коми. Потерпілій відшкодував 2500 грн. більше не зміг, так як сам дуже постраждав і не вдалось налагодити контакт з потерпілою, яка категорично відмовилася від спілкування. Має намір відшкодовувати всі завданні збитки, на теперішній час працює водієм але шукає роботу з більшою зарплатнею. Цивільний позов прокурора в інтересах лікарні визнає в повному обсязі. Перед потерпілою вибачався. Просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, просила розглядати справу без її участі, про що надала заяву (а.с. 65)

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає дослідження доказів у судовому засіданні недоцільним.

Прокурор, представник потерпілої підтримали клопотання обвинуваченого та проти даного рішення суду не заперечували.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які є належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, тобто п.п 1.5, 2.3, 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, що заподіяли потерпілій ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів але має неумисний характер, особу обвинуваченого, який за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 111), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.115, 117), раніше не судимий, утримує малолітню доньку (а.с.120). Разом з тим, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. (а.с.124)

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, часткове відшкодування збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Беручи до уваги характер вчиненого злочину, його наслідки, грубість порушень ПДР України допущеного обвинуваченим, викладені вище обставини по справі, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який злочин вчинив вперше, а також думку представника потерпілої, який просив призначити покарання на розсуд суду, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Зважаючи на наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, добровільне відшкодування частини завданого збитку потерпілій, визнання обвинуваченим своєї вини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим, відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання не більше двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 286 КК України без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Розглядаючи питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами, та враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 зі змінами "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" де йдеться про те, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який працює водієм, а керування транспортним засобом є джерелом доходу та засобом для існування, з метою подальшого відшкодування обвинуваченим, завданої потерпілій шкоди, суд вважає, не доцільним застосування додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Також суд вважає, необхідним застосувати ст. 75 КК України звільнивши ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для його виправлення.

Вирішуючи питання про заявлений прокурором цивільний позов про стягнення коштів витрачених на лікування потерпілої від злочину, вчиненого ОСОБА_5 , ОСОБА_7 суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлений цивільний позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечував.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Вирішуючи питання про речові докази по справі суд керується ст. 100 КПК України.

В рахунок відшкодування витрат на проведення судових експертиз у порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь держави вартість їх проведення (а.с.101)

Заходи забезпечення у даному кримінальному провадженні не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч.3 ст. 349, 368-370, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов прокурора задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_5 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Комунального Закладу «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР кошти в сумі 17782 (сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят дві гривні) 18 копійок витрачені на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_5 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової авто - технічної експертизи, сектору № 10 ВТКЗ ОВС НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області № 58/27-107 у сумі 1228 (одна тисяча двісті двадцять вісім) гривень 80 копійок.

Речові докази по справі:

автомобіль ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_2 , постановою старшого слідчого СВ Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , від 21.01.2015 року, визнано речовим доказом, та виданий користувачу ОСОБА_5 під розписку про одержання на відповідальне зберігання залишити користувачу ОСОБА_5 .

автомобіль ШЕВРОЛЄ ТАКУМА, реєстраційний номер НОМЕР_3 , постановою старшого слідчого СВ Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , від 21.01.2015 року, визнано речовим доказом, та виданий користувачу ОСОБА_7 , під розписку про одержання на відповідальне зберігання залишити користувачу ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали, а особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: