Справа № 752/8234/14-к
Провадження №: 1-кп/752/401/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.09.2014року м.Київ
Голосіївський районний суд м. Києва у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
Судом визнано доведеним, що у квітні 2013 року у TOB «Дісайд делюкс», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Набережна Корчуватська, 136, виникла необхідність у доставці товарів для сауни до гіпермаркету «Епіцентр К», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшої їх реалізації. Скориставшись послугами ФОП « ОСОБА_7 », який спеціалізується на наданні експедиторських послуг вантажних перевезень на території України, ТОВ «Дісайд делюкс», було знайдено перевізника, а саме ОСОБА_6 .
Отримавши товар, ОСОБА_6 виїхав зі складу ТОВ «Дісайд делюкс» та направився до пункту призначення. Під час перевезення до обвинуваченого ОСОБА_6 не однократно телефонувала диспетчер ФОП « ОСОБА_7 » ОСОБА_8 , якій ОСОБА_6 в телефонному режимі повідомляв, що доїжджає до пункту призначення, після чого перестав відповідати на телефоні дзвінки. Згідно роздруківки телефонних розмов по номеру телефону НОМЕР_2 , яким користувався обвинувачений ОСОБА_6 , з прив`язкою до базових станцій, з моменту виїзду зі складу 05.04.2013 до 10.04.2013, ОСОБА_6 в напрямку м. Полтави не їхав, а направився в м. Чернігів та весь час там перебував. Внаслідок чого, товар ТОВ «Дісайд делюкс», не був доставлений до гіпермаркету «Епіцентр К», який розташований в м. Полтава, Київське шосе, 41, а був привласнений ОСОБА_6 та використаний останнім на власний розсуд.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 визнається судом винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, тобто у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі.
Також сторонами було узгоджено покарання ОСОБА_6 за ч. 1ст. 191 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на яке обвинувачений погодився. Після чого, обвинуваченому було роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання такої угоди.
Згідно з вимогами ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Надана суду угода про примирення у вказаному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Таким чином, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду про примирення, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч.3 ст.469, ст.471 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч.5 ст.474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
А також з`ясувавши те, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд прийшов до висновку ухвалити у даному кримінальному провадженні вирок, яким затвердити угоду про примирення, визнавши ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати на проведення почеркознавчої експертизи №150 від 02.04.2014 року у розмірі 1965, 60 гривень - покласти на обвинуваченого.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 341, 469, 471, 473,474 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.191 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Судові витрати на проведення почеркознавчої експертизи № 150 від 02.04.2014 року у розмірі 1965, 60 гривень стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 ( ід.к. НОМЕР_3 ) на користь держави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Голосіївський районний суд міста Києва.
Суддя ОСОБА_1