ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/737/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" грудня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм в ПП «Тандем», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 13.01.2015 року близько 12 години 40 хвилин, керуючи технічно справним автобусом марки «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною проспекту Григоренко від вул. Княжий Затон в напрямку проспекту М.Бажана в м. Києві, допустив порушення вимог п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), а саме згідно п.10.1 ПДР України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виразилось в тому, що останній, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, здійснюючи висадку пасажирів на зупинці громадського транспорту «Драгоманова», що по проспекту Григоренко в м. Києві, не переконався, що на задніх дверцятах пасажирка ОСОБА_5 , 1979 р.н. здійснювала висадку з салону автобуса та знаходячись однією ногою на проїзній частині, а іншою на останній сходинці автобуса, ОСОБА_4 розпочинаючи рух не переконався у відсутності пасажирів та зачинивши дверцята розпочав рухатися прямо, при цьому заблокувавши ногу ОСОБА_6 . В послідуючому пасажирка ОСОБА_6 не втрималась та впала на проїзну частину, і була проволочена декілька метрів за автобусом «Богдан». Внаслідок падіння та волочіння пасажирка ОСОБА_6 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав у повному обсязі та суду показав, що через його неуважність трапилася ДТП в результаті якої потерпіла отримала тілесні ушкодження.
Також обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося у вчиненому щиро кається.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд враховує його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, працює водієм у ПП «Тандем», має на утриманні неповнолітню доньку та непрацездатних батьків, тому виправлення його на думку суду можливе без ізоляції від суспільства і покарання йому необхідно призначити у виді обмеження волі у межах санкції ч.1 ст.286 КК України, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, так як робота водієм є єдиним джерелом отримання доходу, також суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Процесуальні витрати слід стягнути із обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлено.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.65,66,67,75,76 КК України, ст.342-380 КПК України, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 921 гривню 60 копійок за проведення експертизи №221 ат від 29.05.2015 року.
Речовий доказ автобус «Богдан» залишити за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ: