Лановецький районний суд Тернопільської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2010 року Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Радосюка А. В.

при секретарі Яблонській М. М.

з участю прокурора Нестера М.Б., Карпця П. В.

та захисників ОСОБА_1 ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ланівці кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, головного спеціаліста-державного інспектора відділу екологічного міжрайонного контролю Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, громадянина України, раніше не судимого, -

за ч.2 ст.368 КК України,

встановив:

ОСОБА_4, працюючи головним спеціалістом державним інспектором відділу екологічного міжрайонного контролю Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, маючи 11 ранг 6 категорії державного службовця, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, в порушення вимог Закону України Про боротьбу з корупцією та Інструкції з оформлення органами Міністерства з охорони навколишнього природного середовища України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом цього Міністерства № 264 від 5 липня 2004 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, в період з квітня 2007 року по липень 2009 року, одержував хабарі від приватних підприємців Лановецького району за таких обставин.

Так, 2 квітня 2007 року, приблизно о 15 годині ОСОБА_4 у своєму службовому кабінеті, що знаходиться в приміщенні будинку по вул. Незалежності, 34 в м. Ланівці, шляхом вимагання одержав від приватного підприємця ОСОБА_5 хабар в розмірі 150 грн. за підписання та скріплення печаткою державного інспектора екологічної інспекції ОСОБА_6 технічної комісії про прийняття в експлуатацію стаціонарної малої архітектурної форми одного із зблокованих торгових павільйонів в м. Ланівці, вул. Залізнична, 6.

Крім того, ОСОБА_4, при виявленні відсутності дозволів на водокористування та викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, інших документів, які надають право на виготовлення виробів з бетону та гіпсу підприємцем ОСОБА_7, повторно, отримав у цього підприємця у своєму службовому кабінеті, в приміщенні будинку по вул. Незалежності, 34 в м. Ланівці за не притягнення до адміністративної відповідальності та невжиття заходів щодо заборони виготовлення памятників без відповідних дозвільних документів, хабар у два прийоми: у вересні 2008 року в сумі 500 грн. і приблизно через тиждень - ще 500 грн.

26 грудня 2008 року близько 11 год. ОСОБА_4, при виявленні відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та інших документів, які надають право на виготовлення виробів з бетону та гіпсу підприємцем ОСОБА_8, повторно, отримав у нього у своєму службовому кабінеті за невнесення припису про закриття цеху по виготовленню бетонних виробів та не перешкоджання його підприємницькій діяльності без відповідних дозвільних документів впродовж наступних 6 місяців, хабар в сумі 1500 грн.

Також, в грудні 2008 року ОСОБА_4, при виявленні відсутності документів на введення в експлуатацію пилорами для порізки деревини у приватному підприємстві „СВ Борошно, що знаходиться в с. Гриньки Лановецького району, повторно, отримав у директора вказаного підприємства ОСОБА_9 за не притягнення до адміністративної відповідальності, не внесення припису про закриття пилорами та не перешкоджання підприємницькій діяльності без відповідних дозвільних документів, хабар у два прийоми: 27-28 січня 2009 року близько 18 год. на вулиці біля житлового будинку ОСОБА_4 в сумі 1000 грн. і 10 березня 2009 року близько 11 год. у своєму службовому кабінеті - в розмірі 500 грн.

В кінці січня 2009 року близько 9 год. ОСОБА_4, при виявленні відсутності дозволів на спецводокористування, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та інших документів, які надають право на виготовлення виробів з бетону та гіпсу у підприємця ОСОБА_10, повторно, отримав у нього у своєму службовому кабінеті за не притягнення до адміністративної відповідальності за порушення вимог природоохоронного законодавства та не перешкоджання його підприємницькій діяльності без відповідних дозвільних документів, хабар в розмірі 100 доларів США, що у відповідності до курсу Національного банку України станом на 26-29 січня 2009 року становило 770 грн.

3 липня 2009 року приблизно о 9 годині, ОСОБА_4, у своєму службовому кабінеті, повторно, одержав від приватного підприємця ОСОБА_11, який здійснював самовільний забір піску у піщаному карєрі в с. Кутиски Лановецького району, хабар в розмірі 3000 грн. за не перешкоджання на протязі липня 2009 року в незаконній розробці даного карєру та сприяння таким чином у безперешкодному та незаконному добуванні піску.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав і показав, що дійсно отримував від деяких приватних підприємців грошові кошти, які використовував виключно для ремонту службового кабінету. Корисливого мотиву він не мав і перевірок діяльності підприємців не проводив, гроші вони давали добровільно. Так, ОСОБА_7 у вересні 2008 року сам запропонував матеріальну допомогу для виконання ним функцій інспектора в сумі 1000 гривень, також для цього самі запропонували і передали йому грошові кошти підприємці: ОСОБА_8 в грудні 2008 року - 1500 гривень, ОСОБА_10 100 доларів США, ОСОБА_9 в січні березні 2009 року 1500 гривень. Вказані кошти одразу були використані для ремонту службового кабінету. Від ОСОБА_5 він грошей не вимагав і не отримував. Раніше він притягував ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності і той обмовляє його з метою помсти. ОСОБА_11 також йому грошей не давав, а підкинув їх у шухляду його стола, скориставшись його відсутністю у робочому кабінеті.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина підсудного ОСОБА_4 у скоєнні злочинів знайшла своє підтвердження показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що при погодженні акту державної технічної комісії про введення в експлуатацію торгового павільйону, розташованому в м. Ланівці по вул. Залізнична, 6, ОСОБА_4 вимагав у нього 150 гривень, посилаючись на те, що відповідно до усного розпорядження начальства саме така сума мусить бути сплачена за дане погодження, і підписав даний акт лише після того, як їх отримав 02 квітня 2007 року. Зауважень до проекту ОСОБА_4 не мав жодних, а лише казав, що дане погодження вартує 150 грн..

Свідок ОСОБА_12 показала, що зі слів чоловіка ОСОБА_5 їй відомо, що приблизно в квітні 2007 року він звертався до ОСОБА_4 з приводу погодження акту технічної комісії, проте на його прохання з цього приводу ОСОБА_4 відмовляв. В квітні 2007 року чоловік їй також розповів, що на вимогу ОСОБА_4 він змушений був в приміщенні його робочого кабінету дати йому в якості хабара гроші в сумі 150 гривень за погодження даного акту.

Свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_14 в судовому засіданні показали, що вони були членами комісії по прийняттю в експлуатацію одного із двох зблокованих торгових павільйонів в м.Ланівці, вул.Залізнична, 6. Дана комісія була створена відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації від 02 квітня 2007 року і могла засідати в цей самий день. Засідання комісії могло відбуватися і не в повному складі, оскільки на її засідання в основному не являються представники обласних профільних управлінь і відомств. Чи був присутній ОСОБА_4 02 квітня 2007 року на засіданні вказаної комісії вони не памятають.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що у вересні 2008 року, до нього на роботу по місцю виготовлення памятників приїхав держінспектор ОСОБА_4 і запитав його, чи є в нього всі документи, що надають право на виготовлення памятників. Він повідомив, що у нього цих документів немає і тоді ОСОБА_4 сказав, що він має право закрити подальше виробництво. Він попросив ОСОБА_4 не закривати цех, а також пообіцяв, що наступного дня зранку приїде зясувати, що потрібно для вирішення цих питань, а саме, які документи слід зібрати, на що ОСОБА_4 погодився. Коли він прийшов на роботу до ОСОБА_4, той сказав, що може не притягувати його до адміністративної відповідальності та не закривати цех, але якщо він хоче далі працювати, то повинен заплатити 2500 грн. Він відповів, що таких грошей не має, а може дати лише 1000 грн. і то не за один раз, на що ОСОБА_4 згодився і пообіцяв, що в подальшому не буде здійснювати перевірок. В середині вересня 2008 року він прийшов до ОСОБА_4 і у приміщенні його робочого кабінету передав йому в якості хабара гроші в сумі 500 грн., а через тиждень приніс та передав ОСОБА_4 ще 500 грн. Після цього ОСОБА_4 по місцю виготовлення ним памятників перевірок не проводив і на роботу до нього не приїжджав.

Свідок ОСОБА_15 показав, що він працює юристом Лановецької міської ради. Приміщення для екологічної інспекції у Лановецькому районі одна кімната, яка розташована на першому поверсі будинку міської ради, була надана в оренду міською радою. До того кімната використовувалась земельним відділом, проте потребувала ремонту, знаходилася в незадовільному стані. Інші суміжні приміщення, зокрема, коридор, побутова кімната, в оренду не надавались. У вересні 2008 року він з ОСОБА_4 його автомобілем підвозили від міської ради додому секретаря виконкому ОСОБА_16П, а після цього ОСОБА_4 зупинився автомашиною біля території ПСП Горизонт і пішов до приміщення цеху по виготовленню памятників, що використовується ОСОБА_7 Яка відбулась між ними розмова, йому не відомо.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 показав, що прикінці 2008 року до нього додому приїхав держінспектор ОСОБА_4 і запропонував надати йому всі документи, що надають право на виготовлення памятників, в тому числі дозвіл на викиди в атмосферу забруднюючих речовин та дозвіл на водокористування. Так як у нього цих дозволів не було, ОСОБА_4 наклав на нього штраф за зберігання відходів від виробництва памятників та пояснив, що він має заплатити вказаний штраф та принести йому квитанцію. Через два чи три дні він приніс в кабінет до ОСОБА_4 квитанцію про сплату штрафу. Водночас ОСОБА_4 повідомив, що якщо він дасть гроші в сумі 1500 грн. то зможе безперешкодно працювати 6 місяців, поки не виготовить необхідних документів. Оскільки відмова від давання хабара у запропонованій ОСОБА_4 сумі могла привести в подальшому до не можливості займатися вказаною підприємницькою діяльністю, то він через день приніс до нього в кабінет і дав йому в якості хабара гроші в сумі 1500 грн. Після одержання грошей ОСОБА_4 перевірки його цеху не проводив.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 показав, що його син, ОСОБА_8, проживає разом з ним і раніше займався виготовленням памятників по місцю проживання. В липні 2009 року йому стало відомо від його сина ОСОБА_8 про те, що він звернувся з письмовою заявою в міліцію у звязку з вимаганням у нього хабара державним інспектором Карпюком А.В., який приїздив до нього на перевірку і якому він дав хабар у звязку з порушенням природоохоронного законодавства.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 показав, що він працює директором ПП „СВ-Борошно. На початку грудня 2008 року до нього на територію зернотоку приїхав державний інспектор Карпюк А.В., який запропонував надати йому документи необхідні для роботи пилорами. Він повідомив, що цих документів не має і тоді ОСОБА_4В сказав, що він буде складати стосовно нього протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності та буде виносити припис про закриття пилорами. Він пояснив йому, що за такий короткий час не встиг виготовити необхідні документи, попросив його розказати і показати, які необхідно мати для цього документи та дати час на виготовлення даних документів, не закриваючи пилораму, на що ОСОБА_4 запропонував йому заплатити 2000 грн. і рік працювати, маючи час для виготовлення необхідних документів. Він розумів, що відмова від давання хабара може призвести в подальшому до настання для нього негативних наслідків, а саме, що ОСОБА_4 створить умови, за яких він не зможе займатися порізкою деревини на пилорамі. Тому в кінці січня 2009 року в вечірню пору доби він, попередньо домовившись, приїхав додому до ОСОБА_4 і передав йому гроші в сумі 1000 грн. При цьому попросив на решту грошей почекати, оскільки вказана сума була для нього значною. Приблизно через місяць ОСОБА_4 неодноразово телефонував до нього на мобільний телефон, запитував чому не привіз грошей і казав, щоб він віддав решту. Оскільки у нього не було грошей, він позичив у знайомого 500 грн. і в приміщенні робочого кабінету передав ОСОБА_4 ці гроші, пояснивши, що більше не має., на що ОСОБА_4 згодився.

Свідок ОСОБА_17 показав, що його брат ОСОБА_9 є директором ПП «СВ-Борошно». Брат йому розказував, що в перших числах грудня 2008 року ОСОБА_4 приїздив на пилораму і виявив відсутність необхідних документів та дозволів. Тоді ОСОБА_9 за невтручання у їх діяльність протягом року дав ОСОБА_18 спочатку тисячу гривень, а потім ще пятсот. Вимагаючи дані кошти, ОСОБА_18 регулярно дзвонив на телефон брата.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_10 показав, що в кінці січня 2009 року до нього додому приїхав держінспектор ОСОБА_4 та працівник СБУ у Лановецькому районі ОСОБА_19, які викликали його через дружину з будинку. Коли він вийшов з будинку, то ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_20Є запитався в нього, чи займається він виготовленням памятників і чи має всі необхідні документи для зайняття даною підприємницькою діяльністю, на що він відповів, що таких документів не має, а виготовленням памятників не займається, оскільки переніс три операції і по стану здоровя більше чотирьох місяців вже не працює. Проте ОСОБА_4 наполягав, що буде закривати виробництво. Під час цієї розмови ОСОБА_20 вийшов з подвіря і пішов до автомашини, якою вони приїхали. При подальшій розмові ОСОБА_4 пояснив йому, що дане питання можна вирішити іншим чином і сказав, що може не закривати виробництво, якщо він йому заплатить. Конкретну суму вони не обговорювали. Хоча йому були потрібні гроші на четверту операцію, він все ж вирішив заплатити, оскільки виникла ситуація, яка ставила його можливу майбутню підприємницьку діяльність під загрозу. Наступного дня він поїхав у лікарню для проведення перевязки та по дорозі заїхав до ОСОБА_4 і у його службовому кабінеті передав йому в якості хабара 100 доларів США. Ці гроші він дав тому, що планував у майбутньому відновити підприємницьку діяльність і побоювався, що тоді ОСОБА_4 буде йому перешкоджати. Після отримання хабара ОСОБА_4 йому сказав, щоб він лікувався, після видужання допоможе йому з документами, поки що у нього перевірок проводити не буде.

Допитана в якості свідка ОСОБА_21 показала, що в кінці січня 2009 року до її чоловіка ОСОБА_10 приїхав ОСОБА_4 разом з невідомим їй чоловіком. Вона викликала свого чоловіка з хати, так як він лежав хворий, оскільки протягом останніх трьох-чотирьох місяців переніс три операції. Яка між ними відбулась розмова вона не чула, але чоловік після цієї розмови повернувся не дуже задоволений, а через день чи два сказав їй, що заплатив ОСОБА_4 100 доларів США.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що в січні 2009 року ним спільно з ОСОБА_4 проводилась перевірка додержання природоохоронного законодавства у приватного підприємця ОСОБА_10, який пояснив, що переніс операцію і підприємницькою діяльністю не займається. Після цього він сів в автомашину і яка в подальшому відбулась розмова між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 йому не відомо.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що він займається підприємницькою діяльністю і згідно поданої ним заяви на сесії Печірнянської сільської ради було прийнято рішення про надання йому дозволу на попередній вибір земельної ділянки для розробки піщаного карєру в с. Кутиски. Оскільки отримання ліцензії на користування надрами потребує значної суми грошей, часу та погодження різних інстанцій, він вирішив провести розвідувальні роботи, щоб зясувати якість піску та приблизну його кількість у цьому родовищі. На початку липня 2009 року він приїхав в даний карєр та проводив завантаження піску на автомашину, в кінці завершення роботи, в карєр приїхали працівники податкової інспекції та держінспектор ОСОБА_4, який сказав, що одного дозволу сільської ради для розробки карєру недостатньо, склав стосовно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення і виніс постанову про накладення на нього штрафу в розмірі 170 грн. При цьому він сказав йому, що це мінімальний штраф, а за зняття родючого грунту та за вивезений пісок він може нарахувати йому збитків більше 5000 грн. Він намагався домовитись про меншу суму і разом з ОСОБА_4 погодили суму 2500 грн., однак, враховуючи те, що на місці події перебували працівники податкової, тому вони з ОСОБА_4 мали зустрітись наступного дня в м. Тернопіль. 2 липня 2009 року під час розмови в кафе Княжий він пропонував ОСОБА_4 2500 гривень за те щоб, він не перешкоджав йому видобувати пісок. Проте ОСОБА_4 відмовився, оскільки ще мав йти на нараду, і сказав, що за те, щоб місяць вивозити пісок треба йому заплатити 3 тисячі гривень, так як він має даними грошима ще поділитися.. Він також сказав, щоб ці гроші він привіз йому наступного дня о 9 год. на роботу разом із квитанцією про сплату штрафу. Про цей випадок він повідомив в УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області і вранці 3 липня 2009 в приміщенні УБОЗ йому вручили гроші в сумі 3000 грн. купюрами по 200 грн., три з яких були позначені. Після цього він поїхав у м. Ланівці і в 9 год. ранку у службовому кабінеті ОСОБА_4 передав йому квитанцію про сплату штрафу і ці гроші, які положив на стіл. Після цього, ОСОБА_4 відповів йому, що справу закрито і запевнив, що тепер він цілий місяць може безперешкодно возити пісок з карєру.

Свідки ОСОБА_22 і ОСОБА_23 в судовому засіданні показали, що у серпні-вересні 2008 року та у січні-лютому 2009 року проводили «косметичний» ремонт у службовому кабінеті ОСОБА_4, за що він їм заплатив всього 1500 гривень. Матеріали для ремонту ОСОБА_4 купляв сам особисто.

Свідок ОСОБА_24 показала, що вона працює начальником відділу бухгалтерського обліку, адміністративно-господарського та кадрового забезпечення, головним бухгалтером Державної екологічної інспекції у Тернопільській області. Згідно укладених договорів для діяльності екологічної інспекції у Лановецькому районі орендувалось приміщення, яке розташоване в будинку Лановецької міської ради. Вказане орендоване приміщення було виділено ОСОБА_4 для використання в службовій діяльності і згідно договорів оренди знаходилось у задовільному стані, кошти на його ремонт не планувались і не виділялись, а лише оплачувались комунальні послуги. За період її роботи на посаді головного бухгалтера з приводу виділення коштів для проведення поточного ремонту вказаного приміщення ОСОБА_4 не звертався, на умови праці не скаржився. Нормативними та іншими відомчими документами не передбачено отримання інспекцією спонсорської допомоги від субєктів підприємницької діяльності, і про таку практику їй не відомо.

Крім того, вина підсудного у вчинені злочинів стверджується також і іншими доказами, дослідженими в ході судового засідання, а саме:

-заявою ОСОБА_5 в Лановецький РВ УМВСУ в Тернопільській області від 14 липня 2009 року про вимагання у нього хабара ОСОБА_4 та дачу ним йому хабара у квітні 2007 року в сумі 150 грн. за підписання акта вводу в експлуатацію торгового павільйону по вул. Залізнчна, 6, м. Ланівці (т.1, а. с. 180);

-актом технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми в експлуатацію від 2 квітня 2007 року, який підписаний ОСОБА_4 та скріплений печаткою екологічної інспекції (т.1 а.с.186-188);

-заявою ОСОБА_5 від 12 лютого 2008 року начальнику Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, в якій він повідомляє про вимагання ОСОБА_4 хабара при погодженні проектної документації (т.1 а.с. 189);

-заявою ОСОБА_7 в Лановецький РВ УМВСУ в Тернопільській області від 7 липня 2009 року про давання ним ОСОБА_4 хабара в сумі 1000 грн. у вересні 2008 року (т.1, а.с.99);

-свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця №417551 та свідоцтвом про сплату єдиного податку №266042 на імя ОСОБА_7, з яких видно, що він здійснює підприємницьку діяльність по виготовленню та реалізації виробів з бетону та гіпсу в м. Ланівці по вул. Травнева, 6 (т.1 а.с. 102-103);

-заявою ОСОБА_8 в Лановецький РВ УМВСУ в Тернопільській області від 3 липня 2009 року про давання ним ОСОБА_4 хабара в сумі 1500 грн. в січні 2009 року (т.1, а. с. 76);

-свідоцтвом про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи та свідоцтвом про сплату єдиного податку №266090 на імя ОСОБА_8, з яких видно, що він здійснює підприємницьку діяльність по виготовленню та реалізації памятників в м.Ланівці по вул. Тернопільська, 42 (т.1 а.с. 81-82);

-протоколом-заявою ОСОБА_10 в УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області від 4 липня 2009 року про давання ним в січні 2009 року ОСОБА_4 хабара в сумі 100 доларів США (т. 1, а. с. 110);

-протоколом ставки віч-на-віч, проведеної в присутності захисника 13 липня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_10, під час якої підсудний підтвердив, що в кінці січня 2009 року ОСОБА_10 передав йому 100 доларів США за припинення перевірок його підприємницької діяльності (т.1 а.с. 118-119);

-свідоцтвом про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи на імя ОСОБА_10, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, з якого видно, що він здійснює підприємницьку діяльність з 5 червня 2002 року (т.1 а.с. 114);

-довідкою Лановецького відділення ВАТ Державний ощадний банк України від 10 липня 2009 року, згідно якої станом на 26-29 січня 2009 року за курсом НБУ 100 доларів США дорівнювали 770 гривням (т.1 а.с. 143);

-заявою ОСОБА_9 в Лановецький РВ УМВСУ в Тернопільській області від 3 липня 2009 року про давання ним на протязі січня-березня 2009 року ОСОБА_4 хабара в сумі 1500 грн. (т. 1, а. с. 58);

-статутом приватного підприємства СВ БОРОШНО, зареєстрованим 14 травня 2008 року, згідно якого його засновником є ОСОБА_17, а предметом діяльності даного підприємства являється, зокрема, виробництво виробів з деревини (т.1 а.с. 62-65);

-протоколом ставки віч-на-віч, проведеної 5 липня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_9, під час якої останній вказав, що ОСОБА_4 в грудні 2008 року виявив відсутність на його підприємстві документів на експлуатацію пилорами, вимагав у нього 2000 гривень за не притягнення до відповідальності, з приводу чого неодноразово йому телефонував, і у звязку з цим він йому дав у січні 2009 року 1000 гривень та у березні 2009 року 500 гривень. Під час цієї ставки віч-на-віч підсудний підтвердив факт отримання від ОСОБА_9 500 гривень (т.1 а.с. 68-71);

-протоколом-заявою ОСОБА_11 в УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області від 2 липня 2009 року про вимагання у нього хабара ОСОБА_4 в сумі 3000 грн. (т. 1, а. с. 35);

-протоколом про результати здійснення оперативно-технічного запису та розшифровкою розмови, що відбулась 2 липня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 в приміщенні кафе в м. Тернопіль і під час якої вони домовились про розмір, час і місце передачі хабара (т.1, а. с. 204-210);

-протоколом огляду та вручення грошових коштів, згідно якого 3 липня 2009 року в період з 6 год. 30 хв. до 7 год. 10 хв. ОСОБА_11 в присутності двох понятих було вручено 15 грошових купюр номіналом по 200 грн. кожна, на загальну суму 3000 грн. На трьох грошових купюрах грифельним олівцем на лицевій стороні зліва від підпису голови Національного Банку України нанесені спеціальні позначення у вигляді цифр. На купюрі ВФ 2467890 нанесено цифру „15, на купюрі ВЧ 0757892 нанесено цифру „12 і на купюрі ВЦ 9317718 нанесено цифру „28 (т.1, а. с. 42-43);

-протоколом про результати здійснення оперативно-технічного запису та розшифровки розмови, яка відбулась 3 липня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 в приміщенні робочого кабінету ОСОБА_4 під час якої йому було передано хабар в сумі 3 тисячі гривень (т.1, а. с. 211-213);

-протоколом огляду місця події від 3 липня 2009 року, під час якого ОСОБА_4 вказав, що 3 тисячі гривень, які в той день приніс йому ОСОБА_11 знаходяться у верхній шухляді його робочого стола, після чого вказані кошти були працівниками УБОЗ в присутності понятих виявлені, оглянуті та перераховані. Всього було виявлено та вилучено 15 грошових купюр номіналом по 200 грн. кожна, на загальну суму 3000 грн. На трьох грошових купюрах грифельним олівцем на лицевій стороні зліва від підпису голови Національного Банку України нанесені спеціальні позначення у вигляді цифр. На купюрі ВФ 2467890 виявлено цифру „15, на купюрі ВЧ 0757892 виявлено цифру „12 і на купюрі ВЦ 9317718 виявлено цифру „28 (т.1 а.с. 3-5);

-висновком експерта №1-737/09 від 23 липня 2009 року про технічне дослідження документів, згідно якого представлені на дослідження банкноти номіналом 200 гривень в кількості 15 штук з серійними номерами: ВФ 2467890, ВЧ 0757892, ВХ 5286348, ВЦ 9317718, АЖ 9420202, АЄ 1088772, ВЦ 4697848, АЕ 5949489, АД 0812386, АД 8986861, АЖ 0964335, АД 7572087, АС 6305471, АД 9505214, АР 2266580 виготовлені підприємством, що здійснює випуск грошових знаків та цінних паперів для НБУ (т.1, а. с. 218-219);

-протоколом огляду робочого кабінету ОСОБА_4 від 28 серпня 2009 року, згідно якого стан поверхні підлоги, стін та стелі свідчить про те, що поточний ремонт в ньому не проводився кілька років (т.2, а. с. 43-44);

-договором №6 оренди приміщення службового кабінету для екологічної інспекції у Лановецькому районі в м. Ланівці по вул. Незалежності, 34, площею 23,76 м2 , укладеного між Лановецькою міською радою та Державним управлінням екології та природних ресурсів в Тернопільській області 4 квітня 2005 року, згідно п. 1.4. якого стан приміщення, що орендується задовільний, а в п. 1.5. вказано, що дане приміщення потребує ремонту (т. 2 а.с. 13-17);

-договором №7 оренди приміщення службового кабінету в м. Ланівці по вул. Незалежності, 34, площею 23,76 м2 , укладеного між Лановецькою міською радою та Державним управлінням екології та природних ресурсів в Тернопільській області 4 квітня 2005 року, згідно п. 1.4. якого стан приміщення, що орендується задовільний, а в п. 1.5.Недоліки приміщення, що орендується на момент передачі в оренду вказівки про те, що дане приміщення потребує ремонту уже відсутні (т. 2 а.с. 18-22);

-особовою карткою №17 форми П-2 ДС на імя ОСОБА_4 та наказом начальника Державної екологічної інспекції у Тернопільській області №2-К від 20 березня 2007 року, з яких видно, що підсудний з цього дня був призначений в порядку переведення з Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області на посаду головного спеціаліста державного інспектора відділу екологічного міжрайонного контролю Державної екологічної інспекції у Тернопільській області і йому було присвоєно 11 ранг 6 категорії посад державних службовців (т.1 а.с. 168-173),

-протоколом додаткового допиту ОСОБА_4, в якості підозрюваного, від 10 липня 2009 року, під час якого він в присутності захисника підтвердив, що дійсно отримував від приватних підприємців ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 хабарі за не притягнення їх до відповідальності та невжиття інших заходів впливу, в межах його повноважень, за порушення ними природоохоронного законодавства (т.1 а.с. 138-142);

-а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Суд, оцінюючи докази по справі, критично ставитися до пояснень підсудного про відсутність у нього корисливого умислу і вважає їх такими, що спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки вони спростовуються викладеними доказами, а саме: показами ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_10, які під час досудового слідства і в суді послідовно вказували, що передавали підсудному грошові кошти не добровільно, а саме у звязку з його службовою діяльністю за не проведення наступних перевірок і за не вжиття заходів з припинення порушень природоохоронного законодавства.

Крім того, досліджені в судовому засіданні докази також свідчать, що питання надання матеріальної допомоги для зміцнення матеріально-технічної бази екологічної інспекції при отриманні грошових коштів від цих підприємців взагалі не обговорювалось, договори про спонсорську допомогу не укладались, отримані кошти не оприбутковані належним чином.

Пояснення підсудного також спростовуються протоколами слідчих дій за його участю: ставок віч-на-віч з ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а також допиту в якості підозрюваного, проведеного 10 липня 2009 року в присутності його захисника, під час якого він визнавав факти отримання хабарів.

Доводи підсудного про помсту ОСОБА_5 і провокацію хабара ОСОБА_11 є необґрунтованими і являються способом захисту.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_5 послідовно і в стадії розслідування, і в судовому засіданні стверджував, що він дав хабара підсудному на його вимогу. Ці покази є узгодженими з іншими обставинами справи і підтверджуються викладеними доказами.

У справі відсутні ознаки свідомого створення ОСОБА_11 штучних обставин й умов, що зумовлюють неправомірне ініціювання, пропонування чи одержання хабара для викриття того, хто взяв хабар. ОСОБА_11, як приватний підприємець, незаконно здійснював добування піску і саме за не перешкоджання на протязі липня 2009 року в незаконній розробці піщаного карєру він дав хабар підсудному. Останній епізод отримання ОСОБА_4 3 липня 2009 року трьох тисяч гривень не є провокацією з боку ОСОБА_11, а даванням хабара з метою викриття винної особи.

Дані обставини також стверджуються постановами слідчого від 6 липня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_11 (т.1 а.с. 55) та від 7 вересня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_5 (т.1 а.с. 201) у зв'язку з відсутністю в їх діях складу злочину. Ці постанови ніким не скасовані, мають законну силу і в судовому засіданні підстав для визнання їх незаконними не встановлено.

Посилання підсудного і його захисників на процесуальні порушення у цій справі, на незаконність проведених оперативно-розшукових заходів є необґрунтованими і не спростовують факту вчинення підсуднім злочинів. Істотних процесуальних порушень, що були б підставою для визнання фактичних даних, здобутих під час досудового слідства і оперативно-розшукових заходів, неповними, неправильними чи незаконними, у справі немає.

Допитані в ході судового слідства свідки ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_10 пояснили, що свою підприємницьку діяльність проводили без відповідних дозволів на викиди та спецводокористування, які є обовязковими для здійснення такої діяльності. За таких обставин, вимога службової особи про матеріальну винагороду за вчинення діяння по службі, спрямованого на задоволення протизаконних інтересів хабародавця, не може розглядатися як вимагання хабара. А тому, суд вважає, що дану кваліфікуючу ознаку, як поєднане з вимаганням хабара по епізодах отримання ОСОБА_4 хабара у ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 слід виключити, залишивши її по епізоду отримання хабара у ОСОБА_5.

Таким чином, враховуючи наведені по справі обставини, суд прийшов до висновку про доведеність злочину, вчиненого ОСОБА_4, дії якого слід кваліфікувати за ч.2 ст. 368 КК України, тобто як одержання хабара службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням хабара та вчинене повторно.

При призначенні підсудному покарання суд враховує те, що ним вчинено тяжкий злочин, дані про його особу, пом'якшуючі покарання обставини та відсутність обставин, що його обтяжують.

Суд бере до уваги те, що підсудний позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, вперше притягується до кримінальної відповідальності, хворіє, має на утриманні батьків похилого віку і двох дочок, яких виховує один, а також конкретні обставини справи, які суд згідно ч.2 ст.66 КК України визнає такими, що пом'якшують покарання, а саме: що підсудний визнав факти отримання грошей від підприємців і таким чином фактично сприяв розкриттю злочинів, тривалий час працював на посаді інспектора і будь-яких стягнень за неналежне виконання своїх посадових обовязків не отримував.

Перелічені пом'якшуючі покарання обставини й дані про особу підсудного істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і дають підставу суду згідно ч.1 ст. 69 КК України призначити йому основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої ч.2 ст. 368 КК України.

Оскільки ОСОБА_4 отримав хабарі з використанням свого посадового становища суд вважає, що його слід позбавити права займати посади повязані із здійсненням державного контролю.

Разом з тим, суд, враховуючи помякшуючі покарання обставини, як те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох дочок та батьків похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, визнав факт отримання коштів від підприємців, використовував дані кошти на належне утримання приміщення службового кабінету, перебуваючи під вартою з 03 липня 2009 року зрозумів протиправність вчинених ним дій, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування основного покарання, в зв'язку з чим слід звільнити його згідно ст.75 КК України від відбування призначеного основного покарання з випробуванням. При цьому суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_4 іспитовий строк терміном на 2 роки та покласти на нього наступні обов'язки, що передбачені ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи.

Оскільки в переліку додаткових покарань, які можуть бути призначені в разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, передбаченому ст.77 КК України, відсутнє таке додаткове покарання, як конфіскація майна, то воно не може бути призначене в даному випадку.

Відповідно до ст. 81 КК України, грошові кошти, вручені ОСОБА_11 для давання хабара, підлягають поверненню УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області, а гроші в сумі 1300 гривень, видані матірю підсудного під час обшуку в його житлі, слід повернути їй, оскільки в судовому засіданні не здобуто доказів того, що вони належать саме підсудному і нажиті злочинним шляхом. Інші надані суду з матеріалами справи докази, а саме носії інформації з відео та аудіо записами, підлягають зберіганню із справою.

Згідно обвинувального висновку судових витрат по справі немає.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, (т.1 а.с.14-15) підсудний був затриманий 3 липня 2009 року і, як видно з матеріалів справи, з того часу перебуває під вартою.

Відповідно до п. 22 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної ради України від 2 вересня 1993 року № 3423-ХІІ, вилучений органами досудового слідства паспорт ОСОБА_4 №992884, підлягає поверненню власникові ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, призначивши покарання за цією статтею, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади повязані із здійсненням державного контролю строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 слідуючі обов'язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_4 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази по справі:

-грошові кошти в сумі три тисячі гривень, надані для дослідження експертам НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області (т.1 а.с.215), повернути УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області;

-вилучені під час обшуку в житлі підсудного гроші в сумі 1300 гривень, що здані на депозитний рахунок Лановецького РВ УМВСУ в Лановецькому районі (т.2 а.с. 27), повернути ОСОБА_2;

-НОМЕР_1 громадянина України, виданий на імя ОСОБА_4, долучений органами досудового слідства до матеріалів справи, повернути власникові ОСОБА_4;

-носій інформації SanDisk № ВЕD, аудіокасету SONY CD-IT, відеокасету TDK HS 90 min 8 mm, відеокасету TDK 8 mm E-HG90, касету JVC miniDV 60 та відеокасету BASF WT E120 SG-BC зберігати при справі.

На даний вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ А. В. РАДОСЮК