В И Р О К
іменем України
Справа № 126/2466/15-к

Провадження № 1-кп/126/154/2015

"26" листопада 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000414 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, пенсіонера, раніше не судимого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України;

В С Т А Н О В И В:
3 червня 2015 року близько 17 год. в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області на присадибній ділянці домогосподарства ОСОБА_7 , що розташоване по АДРЕСА_2 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла суперечка між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Дана суперечка в подальшому переросла в бійку, під час якої ОСОБА_7 наніс один удар сапою в область голови ОСОБА_6 , у відповідь останній видер з рук сапу та почав умисно наносити ОСОБА_7 численні удари в область обличчя. В результаті потерпілий від нанесених ударів впав потилицею до землі.

В наслідок вказаних дій ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді значних забоїв м`яких тканин та обширних рясних синців на обличчі, що згідно висновку судово -медичної експертизи №100 від 04 червня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив, що дійсно проживає по сусідству із ОСОБА_7 в с. Баланівка. 03.06.2015 року близько 17-00 год. він вийшов на город свого домогосподарства та побачив, що ОСОБА_7 стоячи на межі з боку свого городу висапує конюшину на його городі та запитав, що він робить. Останній відповів, щоб ішов і подивився, однак коли він підійшов - вдарив його залізною насадкою сапи по голові. Від удару він похитнувся та відчув запаморочення, а потім вихватив сапу з рук потерпілого, відштовхнув її та наніс йому два удари по обличчю, а потім штовхнув. ОСОБА_7 впав на землю, але одразу підвівся та побіг додому.

Конфлікт між ними триває вже близько двох років. Снігур раніше вдарив його вилами по голові, але до правоохоронних органів він не звертався. Межа між городами складає близько 10 см., тому під час конфлікту фактично кожен перебував на своїй території, але в межах досяжності один одного.

Після бійки він пішов додому, де його дружина обробила рани на голові.

Він також звертався до працівників міліції з приводу його побиття, але результати розгляду його заяви не відомі.

Невизнаючи своєї вини, обвинувачений також не визнав цивільний позов.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому складу злочину доведена сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених в судовому засіданні та показами свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що його город знаходиться в межу з городом обвинуваченого, 03.06.2015 року близько 17-00 год. він сапав кабаки на своєму городі на відстані близько 5 м від межі, коли почув, що ОСОБА_6 ідучи від будинку у нецензурних висловах запитав його що робить. Однак він на його репліки не відреагував, а побачив, що останній біжить у його бік з погрозами, тому вдарив його сапою по голові, але ОСОБА_6 видер у нього сапу та почав бити. Від нанесених ударів він упав та вдарився, а коли зміг піднятися, то обвинуваченого на городі вже не було.

Він піднявся та пішов додому, де йому родичі обробили рани та відвезли на швидку допомогу.

Із обвинуваченим у нього раніше виникали конфлікти з приводу яких він звертався до дільничного інспектора, однак жодних дій той не вчиняв.

Також він просив задовольнити його цивільний позов та стягнути на його користь 1000 грн. витрат за правову допомогу, судовий збір та 5000 грн. моральної шкоди.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 на задані питання суду показала, що є родичкою ОСОБА_7 та 03.06.2015 року до неї подзвонив останній та попросив, щоб прийшла. Коли прийшла до нього додому, побачила, що його обличчя побите та все в крові. Вона сказала, що він змив обличчя водою та подзвонила дочці, щоб принесла медикаменти. На вмитому обличчі вона побачила рану на лівій щоці, декілька крововиливів та набряк по всьому обличчю. ОСОБА_7 сказав, що його побив ОСОБА_6 через спір за межу. Про суть конфлікту їй не відомо. Цього ж дня ОСОБА_7 возили на швидку допомогу, а наступного дня вона бачила, що набряк на його обличчі збільшився.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що точної дати вона не пам`ятає, але це було влітку. коли до неї подзвонила мати та попросила принести до діда ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ) перекис водню та бинт. Коли прийшла, то побачила, що його обличчя в синцях та є рана під лівим оком. При цьому обличчя діда було умите, а на одязі слідів крові не було.

Хто побив він сказав згодом, але деталей конфлікту її не відомі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що влітку він був запрошений працівниками міліції в якості понятого під час відтворення обставин конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Першим показав ОСОБА_7 , як він наніс удар сапою ОСОБА_6 , та як той наносив удари йому. Після того, як ОСОБА_12 пішов, прийшов ОСОБА_6 та показав, яким чином він наніс удар ОСОБА_7 та як той вдарив його сапою. Деталі конфлікту йому не відомі, він лише був присутній на відтворенні.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що проживає разом з ОСОБА_6 однією сім`єю, однак їх шлюб не зареєстрований. 03.06.2015 року її чоловік прибіг з городу з кривавою раною на голові та сказав, що його вдарив сапою ОСОБА_7 . Вона обробила йому рану.

Із заявою про побиття її чоловік звертався до правоохоронних органів та проходив судово - медичну експертизу, однак результати розгляду даної заяви їй не відомі. Після отриманої травми чоловік часто жаліється на головний біль, погіршення слуху та часте запаморочення. Вважає, що цивільний позов є занадто завищеним. Крім того ОСОБА_7 раніше бив її чоловіка вилами, але до міліції вони не звертались.

Суд оцінює критично покази ОСОБА_13 , яка будучи дружиною обвинуваченого може намагатись схилити суд до думки про його невинуватість. Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

З урахуванням викладеного, суд критично оцінює покази обвинуваченого та свідка ОСОБА_13 в тій частині, що вони звертались до правоохоронних органів із заявою про те, що ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 та останній пройшов судово -медичну експертизу, оскільки жодних даних про таку експертизу, її висновків чи реквізитів суду не надано, як і не надано доказів того, що вони звертались до правоохоронних органів з відповідною заявою чи із заявою про отримання відомостей про результати розгляду їх звернення. Суд вважає, що вчинив усі необхідні дії для допомоги стороні захисту в отриманні ними доказів, хоча з наданих їм відомостей неможливо встановити коли ОСОБА_6 звертався із заявою та проходив експертизу. Тому суд вважає, що враховуючи, те що тягар доказування кримінальне процесуальне законодавство поклало на сторін, стороною захисту вищевказані факти не доведені.

Крім того, стороною захисту не надано відомостей про наявні у них перешкоди в самостійному отриманні потрібних доказів.

Дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що невизнання ОСОБА_6 своєї вини в інкримінованому йому злочині є способом захисту і бажанням уникнути відповідальності за скоєне.

Його покази повністю спростовуються показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були допитані судом в якості свідків та вказали, що після конфлікту дійсно на ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у виді синців, набряку на обличчі та рани на лівій щоці. При цьому їх покази повністю співпадають та відповідають показам потерпілого з приводу наявних тілесних ушкоджень.

Покази потерпілого в частині механізму отримання ним під час вищеописаного конфлікту тілесних ушкоджень повністю співпадають із висновком експерта № 100 від 04.06.2015 року, де вказано, що на момент проведення дослідження у ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді значних забоїв м`яких тканин та обширних рясних синців на обличчі, синця на передній поверхні груді, поверхневих забійних ран на обличчі, тильній поверхні лівої кисті. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок дії тупих твердих предметів, що могло мати місце в строк та при обставинах, вказаних в постанові та особою, яка проходить експертизу. За ступенем важкості тілесні ушкодження у вигляді масивних забоїв м`яких тканин обличчя та масивних рясних синців на обличчі відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Ушкодження у вигляді поверхневих забійних ран на обличчі, лівій кисті та синця на обличчі відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Суд також бере до уваги протоколи проведення слідчого експерименту від 26.06.2015 року та від 03.07.2015 року та фототаблиці до них, на яких потерпілий та обвинувачений показують спосіб на механізм нанесення тілесних ушкоджень під час вищеописаних обставин.

Отже, суд прийшов до висновку, що вчинене ОСОБА_6 діяння слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Обставин що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Враховуючи обставини вчиненого злочину та особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає, що йому необхідно призначити покарання, яке на думку суду буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, у вигляді штрафу.

Речові докази та судові витрати, пов`язані з проведенням досудового розслідування кримінального провадження - відсутні.

Потерпілим під час підготовчого судового засідання було заявлено цивільний позов, в якому він просить стягнути з обвинуваченого на його користь 243,60 грн. судового збору, 1000 грн. витрат на правову допомогу та 5000 грн. моральної шкоди.

Розглядаючи даний позов суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Наявність моральної шкоди у потерпілого ОСОБА_7 підтверджена тим, що після отримання тілесних ушкоджень, в наслідок дій обвинуваченого, він був позбавлений можливості деякий час вести домашнє господарство, змушений був звертатись за сторонньою допомогою, про що також вказали свідки, а також отримані тілесні ушкодження змінили його зовнішній вигляд на деякий час.

Однак, при цьому, розмір моральної шкоди повинен бути співмірним із понесеними стражданнями та переживаннями, а тому суд прийшов до висновку, що в цій частині позовні вимоги потерпілого підлягають задоволенню частково, оскільки сума в розмірі 5000 грн. є завищеною та необґрунтованою. Враховуючи наведене, суд вважає, що необхідним та достатнім буде стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 3000 грн.

Щодо решти позовних вимог, то згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з обвинуваченого, так як вони підтверджені наданими суду доказами у вигляді квитанцій. При цьому суд вважає за необхідне судовий збір стягнути пропорційно задоволеним вимогам по моральній шкоді.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 (одну тисячу сто дев`яносто ) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 1000 (тисячу) грн. витрат на правову допомогу, 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди та 143, 72 грн. (сто сорок три грн.. 72 коп.) судового збору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд на протязі 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1