справа № 208/4762/15-к
№ провадження 1-кп/208/398/15
ВИРОК
Іменем України
04 вересня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпродзержинську справу за кримінальним провадженням по обвинуваченню:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, освіта середньо-професійна, не одружений, працюючий волочильником ВАТ «Метиз», який зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ст. 336 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 в період з 31.10.2007 року по 21.10.2008 рік проходив строкову військову службу у Збройних Силах України. Відповідно до наказу Міністерства Оборони України №478 від 06.10.2008 року ОСОБА_4 з 21.10.2008 року звільнений з лав Збройних Сил України, а з 23.10.2008 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний.
Згідно п.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 із змінами, внесеними згідно із Законом № 433-VIII від 14.05.2015 військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року із змінами, внесеними згідно із Законом № 413-VIII від 14.05.2015 року, передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років (такі чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди тільки за місцем проживання); жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років (такі особи можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання); жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває дитина - інвалід підгрупи А віком до 18 років; жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є інвалідом I чи II групи, до досягнення нею 23 років; усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років (такі особи можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання); зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим; інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законами випадках. Призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також студенти, аспіранти та докторанти, які навчаються на денній формі навчання. Не підлягають призову на військову службу під час часткової мобілізації протягом шести місяців з дня звільнення з військової служби військовозобов`язані з числа громадян, які проходили військову службу за призовом під час мобілізації та були звільнені зі служби у запас. Такі особи у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їх згодою (крім військовослужбовців, зарахованих на службу у військовому оперативному резерві першої черги).
12.06.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 на виконання Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» для проведення призову за мобілізацією, проходження медичного огляду та відправлення у ВОС № 134 прибув ОСОБА_4 .
Всупереч вказаних вимог законодавства, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , 12.06.2015 року, приблизно о 10.00 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою ухилення від призову за мобілізацією, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відкрито відмовився від отримання повістки про прибуття для відправлення у ВОС № 134 до військової частини, від подальшого призову за мобілізацією та від проходження медичного обстеження, про що складено відповідний акт.
17.06.2015 року, приблизно о 11.00 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 повторно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та пройшов медичне обстеження за результатами якого був признаний здоровим та придатним до проходження військової служби.
Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_4 12.06.2015 року, приблизно о 10.00 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 , усупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», з метою ухилення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, належним чином повідомлений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин від подальшого призову за мобілізацією відмовився.
Крім цього, 23.06.2015 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, належним чином повідомлений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку, надав письмову заяву про відмову від призову за мобілізацією.
У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини він розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суду пояснив, що дійсно у зазначений у обвинуваченні час отримав повістку про явку до Дніпродзержинського військомату. Прибувши до військомату пройшов медичну комісію, був визнаним гідним для призову на військову службу. Від отримання повістки про явку до військомату він відмовився. Від призову до збройних сил в письмовій формі відмовився, так як є єдиним годувальником в сім`ї. Вину визнає повністю.
Враховуючи клопотання обвинуваченого про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом підсудного, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ст. 336 КК України як ухилення від призову за мобілізацією.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав, принцип індивідуалізації покарання, і вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі з встановленням строку випробування.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні пред`явленного обвинувачення за ст. 336 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін строком на 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом випробувального строку:
- не віджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
Міру запобіжного заходу відносно засудженого до набрання вироку законної чинності, не обирати.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1