АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №11кп/796/124/2016 Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 (в інтересах ОСОБА_7 ) на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року, за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року ОСОБА_7 винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 01.04.2014 і остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років і 3 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання визначено рахувати з моменту затримання.
Цивільний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 5304 (п`ять тисяч триста чотири) грн.
Згідно з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 , приблизно о 20 год. 55 хв., 16.06.2014, знаходячись біля будинку №14-Б по вул. Симиренка в м. Києві, помітив потерпілу ОСОБА_10 та звернув увагу на золотий ланцюжок, що знаходився на її шиї, яким вирішив заволодіти та, прослідувавши за потерпілою ОСОБА_10 до під`їзду №1 будинку АДРЕСА_1 , схопив золотий ланцюжок, вартістю 5500 грн., на якому знаходився кулон, вартістю 750 грн., що знаходились на шиї потерпілої і зірвав їх ривком, після чого з місця скоєння злочину втік, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 6250 грн.
На вказаний вирок суду адвокат ОСОБА_6 (в інтересах ОСОБА_7 ), подала апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року, щодо ОСОБА_7 змінити, в частині призначеного йому покарання, та призначити йому менш суворе покарання. При цьому зазначає, що судом при ухваленні вироку не були в повній мірі враховані пом`якшуючі обставини, результатом чого є призначення більш суворого покарання ніж цього вимагає КК України. При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд не взяв до уваги ті обставини, що ОСОБА_7 повністю визнав вину у скоєному, щиро розкаявся та підтвердив суду обставини скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Крім того, ОСОБА_7 відшкодував потерпілій ОСОБА_10 більшу половину заявленої суми цивільного позову. Судом також не враховано, що на утриманні ОСОБА_7 знаходиться малолітній син, а сам обвинувачений тяжко хворий та має ІІІ групу інвалідності.
Від інших учасників апеляційних скарг не надходило.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала подану нею апеляційну скаргу, просила її задовольнити у повному обсязі, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що захисник ОСОБА_6 не оспорює висновки суду про доведеність вини та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , тому апеляційний суд не перевіряє законність вироку суду першої інстанції в цій частині та вважає, що дії останнього за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковані вірно.

Згідно ст. 65 КК України, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Ці вимоги закону суд першої інстанції виконав в повному об`ємі.

Так, суд першої інстанції, призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 врахував характер та ступінь небезпеки вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, визнання обвинуваченим своєї вини, щиросердне розкаяння, його відношення до скоєного, дані про особу обвинуваченого, який за місцем реєстрації характеризується позитивно, частково відшкодував завдану потерпілій шкоду, стан здоров`я, наявність на утриманні малолітньої дитини, те, що він раніше судимий, злочин вчинив в період іспитового строку .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнав його щире каяття та часткове відшкодування завданої потерпілій шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд не встановив.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 186 КК України.
З огляду на те, що ОСОБА_7 вчинив злочин, за який він засуджений оскаржуваним вироком, в період іспитового строку, суд першої інстанції, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 01.04.2014, та визначив остаточне покарання у виді 4 років і 3 місяців позбавлення волі.
З огляду на вищевикладене, призначене ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і підстав для його пом`якшення, як про це йдеться в апеляційній скарзі захисника не знаходить.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисником, про недостатність врахування судом часткового відшкодування обвинуваченим потерпілій матеріальної шкоди, наявність на утриманні малолітньої дитини, ряду хвороб, щиросердного каяття обвинуваченого, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки дані обставини судом, при призначенні покарання обвинуваченому, враховані.
Відсутність будь-яких обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, з огляду на вищевикладене, на думку колегії суддів, не дають підстав для пом`якшення покарання.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість вироку суду й підстав для його зміни, як про
це йдеться в апеляційній скарзі захисника, не вбачає.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б зумовлювали зміну чи скасування вироку, у справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року, щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:

_________________ ________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4