Справа № 11а-546/10 Головуючий у 1 інстанції: Головатий В.Я.
Провадження № 11а-546/10 Доповідач: Волинець М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Галапаца І.І.

суддів Волинця М.М., Данка В.В.

за участю прокурора Тупчія В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 16.06.2010 року,-

встановила:

Адміністрація ЛВК № 48 ДДУПВП у Львівській області та спостережної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради звернулася до Сихівського районного суду м. Львова з поданням, в якому просить звільнити засудженого ОСОБА_1 умовно-достроково, покликаючись на те, що засуджений відбув 3/4 частини призначеного судом покарання, режим утримання більшу частину терміну відбування покарання не порушує.

За час відбування покарання в установі режим утримання порушував п'ять раз, за що притягався до дисциплінарної відповідальності. За активну участь в роботах по благоустрою місць позбавлення волі був заохочений 13(тринадцять) раз адміністрацією установи. Робить вірні висновки із свого злочинного минулого, запевняє, що більше, на шлях вчинення злочину не стане.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 16 червня 2010 року відмовлено у поданні адміністрації ЛВК 48 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання.

На дану постанову суду засудженим ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Сихівського районного суду м. Львова від 16 червня 2010 року, та застосувати щодо нього ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі та звільнити його від подальшого відбування покарання.

В обгрунтування своєї апеляційної скарги покликається на незаконність постанови суду, оскільки така не відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи.

Вважає, що рішення суду є явно несправедливим внаслідок своєї необгрунтованої суворості до його особи, не враховано позитивних сторін у поведінці останнього, оскільки він довів своєю працею та поведінкою те, що став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просить апеляції відхилити, дослідивши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, зокрема п.2 постанови від 26 квітня 2002 року №3 "Про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м'яким" - умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засудженний сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України); Крім того слід ретельно з'ясовувати ставлення засудженого де вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 засуджений 22.11.2000 року вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області за ст. 94 КК України (в редакції 1960р.) на 13(тринадцять) років позбавлення волі. Строк відбування покарання встановлено з 11.07.2000 р. по 11.07.2013 р.

З характеристики, наданої адміністрацією ЛВК УДДУПВП у Львівській області № 48 вбачається, що ОСОБА_1 за час відбування покарання в ЛВК № 48 зарекомендував себе з позитивної сторони. Заохочувався тринадцять разів правами начальника установи, за сумлінну поведінку та ставлення до праці, однак допустив п'ять порушень режиму утримання, за що чотири рази притягався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи та один раз правами начальника відділення. Працевлаштований без оплати праці ст.днювальним відділення, покладені обов'язки виконує сумлінно, старанно, проявляє ініціативу.

Судом при вивченні матеріалів особової справи засудженого встановлено, що він засуджений за особливо тяжкий злочин, однак за час відбування покарання в тому числі і у 2008 році двічі допускав порушення встановленого режиму, за що на нього накладались стягнення, що само по собі не дає підстави вважати, що останній працею та поведінкою довів своє виправлення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляції не спростовують висновків суду і в такій слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 366, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 16 червня 2010 року про залишення без задоволення подання адміністрації Львівської ВК № 48 управління Державного департаменту з питань виконання покарань у Львівській області та Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_1 - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий:

Судді: