Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/5217/15-к
Провадження № 1-кп/644/375/15
10.09.2015
ВИРОК
іменем України
10 вересня 2015 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі: - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3
адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, українця, освіта середня, холостого, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
-19.10.2009 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст. 75, ст.104 з іспитовим строком 1 рік;
- 25.10.2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 70 до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 08.05.2013 умовно - дострокове звільнення на 1 рік 4 місяців 14 днів;
- 16.07.2013 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 до 1 року 5 місяців позбавлення волі, звільнився 07.07.2014 згідно Закону України «Про амністію в 2014 році»,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч . 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 187 КК України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова,громадянина України, освіта середня, холостого не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-26.03.2010 року Орджонікідзевським райсудом м. Харкова за ст.15, ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, зі застосуванням ст.ст.75,104 КК України з іспитовим строком 2 роки,
- 08.06.2010 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.1, 186 ч.2 КК України до 4 років і 3 місяців позбавлення волі,
-22.06.2011 року Фрунзенським райсудом м. Харкова за ч.3 ст.185 ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 07.02.2014 року умовно достроково на 7 місяців 9 днів,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч . 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
В с т а н о в и в:
01.01.2015 року приблизно о 07 годині ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, таємно, з користі, проник до приміщення кімнати АДРЕСА_3 , де незаконно заволодів чужим майном - майном гр. ОСОБА_8 , а саме викрав: гаманець марки «РЕТЕК 1855», вартістю 90 гривень, та в якому знаходились студентський квиток та гроші в сумі 200 грн., також викрав навушники до мобільного телефону «Lenovo» вартістю 72 грн., флакон чоловічих парфумів об`ємом 7 мл., вартістю 70 грн., заподіявши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 432 гривні. Але ОСОБА_7 був затриманий потерпілим ОСОБА_8 і не зміг закінчити злочин з причин, які не залежали від його волі.
28 березня 2015 року близько 04 годині на зупинці громадського транспорту, яка розташована біля станції метро «Пролетарська» по проспекту Московському в м. Харкові ОСОБА_6 вступив у змову з ОСОБА_7 , спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, підійшли до гр. ОСОБА_9 , де ОСОБА_7 діючи з умислом на відкрите заволодіння чужим майном в групі осіб, почав виривати у потерпілої ОСОБА_9 її сумку. Вона почала кричати та надала ОСОБА_10 опір, утримувала сумку. Після чого, ОСОБА_6 , вийшовши за рамки попередньої домовленості, несподівано для ОСОБА_7 напав на ОСОБА_9 , застосувавши до неї насильство небезпечне для здоров`я, а саме предметом, схожим на ніж, порізав потерпілій обличчя, спричинивши різану рану на обличчі, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я. Після чого, ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, забрав у потерпілої її сумку, де знаходились косметичні засоби та гроші в сумі 100 гривень. Заволодівши таким чином майном ОСОБА_9 , загальною вартістю 300 гривень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зникли з місця злочину.
28 березня 2015 року близько 04 годині 20 хвилин біля будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 повторно, умисно, з користі відкрито вчинили викрадення майна гр. ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_6 світив потерпілій ліхтарем в обличчя, а ОСОБА_7 вирвав з рук потерпілої ОСОБА_11 жіночу сумку, вартістю 225 грн, в якій знаходились жіночі кросівки вартістю 80 грн., спричинивши матеріальний збиток потерпілій у сумі 305 грн.
28 березня 2015 року близько 04 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_7 , на перехресті вулиці Миру та проспекту Фрунзе в м. Харкові, повторно, умисно, з користі відкрито вчинили викрадення майна гр. ОСОБА_12 . При цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 утримуючи потерпілу, поклали її на землю, обшукали кишені потерпілої та заволоділи належним ОСОБА_12 мобільним телефоном «Nokia 6303» вартістю 317 грн.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст.185 КК України замах на таємне викрадення майна гр. ОСОБА_8 , відкрите викрадення разом зі ОСОБА_6 майна гр. ОСОБА_11 та гр. ОСОБА_12 визнав та надав пояснення по обставинам його вчинення так як це викладено вище, вказавши, що сумку потерпілої ОСОБА_13 він викинув у лісосмузі поряд з місцем вчинення злочину. Але зазначив, що між ним та ОСОБА_6 не було попередньої змови на грабіж потерпілих. За ч.2 ст. 187 КК України вину не визнав та надав пояснення, що при обставинах викладених вище він відкрито заволодів сумкою потерпілої ОСОБА_9 вирвав з її рук, але тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 не наносив. Попередньої змови з ОСОБА_6 та умислу на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень у нього не було.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України визнав частково, а за ч.2 ст.187 КК України не визнав та надав пояснення, що при обставинах викладених вище,він бачив як ОСОБА_7 вирвав сумку у потерпілої ОСОБА_11 , а також, він повалив на землю та утримував потерпілу ОСОБА_12 з хуліганських мотивів, майно у потерпілих він не викрадав. Також, ОСОБА_6 зазначив, що тілесних ушкоджень він потерпілій ОСОБА_9 не спричиняв, а тільки бачив, як ОСОБА_7 вирвав в неї сумку.
Заслухавши пояснення обвинувачених, потерпілих, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає,що вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчинені зазначених кримінальних правопорушеннях підтверджується наступними доказами.
По епізоду замаху на крадіжки майна гр. ОСОБА_8 від 01.01.2015 року:
- даними пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 05.01.2015 року, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_7 , як особу яка намагалася викрасти його майно з його кімнати (а.с.178);
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.01.2015 року, відповідно до яких ОСОБА_7 показав та пояснив про обставини вчинення ним замаху на крадіжку майна гр. ОСОБА_8 з проникненням до його житла.(а.с.161);
- даними протоколу огляду місця події, в ході якої було вилучено навушники, гаманець, флакон парфумів,які було викрадено у гр. ОСОБА_8 (а.с.166);
-даними протоколу огляду предметів та постанови про визнання речовими доказами від 27.01.2015 року зазначені предмети були оглянуті, визнані речовими доками та передані потерплому ОСОБА_8 для зберігання (а.с.168-172)..
-даними товарознавчої експертизи № 350 від 26.01.2015 року, відповідно яких вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_8 майна складає 305 грн. ( а.с.175).
По епізодам відкритого викрадення чужого майна від 28.03.2015 року:
-поясненнями потерпілої ОСОБА_9 про те, що при обставинах, викладених вище, до неї підійшли раніше незнайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та останній почав виривати у неї її сумку. Вона почала кричати та надала ОСОБА_10 опір, утримувала сумку, та в цей час підійшов ОСОБА_14 , захопив її за шию та несподівано для неї та ОСОБА_10 предметом, схожим на ніж, порізав їй обличчя та шию. Вона відпустила сумку, де знаходились косметичні засоби, документи та 100 грн. та сумку забрав ОСОБА_10 . Вона помітила, що поранення, яке спричинив їй ОСОБА_14 було несподіваним для ОСОБА_10 , тому що останній розгубився після дій ОСОБА_14 . ОСОБА_9 вказала, що загальна вартість викраденого в неї майна складає 300 гривень.
- поясненнями потерпілої ОСОБА_11 про те, що при обставинах, викладених вище, до неї підійшли раніше незнайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_6 світив їй ліхтарем в обличчя, а ОСОБА_7 вирвав з її рук сумку. Після того, як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 втекли, вона звернулася до робітників міліції, які несли службу по охороні громадського порядку та затримали ОСОБА_6
- поясненнями потерпілої ОСОБА_12 про те, що при обставинах, викладених вище, до неї підійшли раніше незнайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 утримуючи потерпілу, поклали її на землю, обшукали кишені потерпілої та заволоділи належним ОСОБА_12 мобільним телефоном «Nokia 6303»;
- поясненнями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про те, що вони будучі робітниками міліції, 28.03.2015 року в ніч вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочинів, несли службу по охороні громадського порядку та при обставинах викладених вище вони отримали повідомлення, що в районі їх служби вчинений злочин, а саме - двоє осіб відкрито заволоділи сумкою потерпілої та нанесли поранення ножем. В ході пошуку злочинців до них звернулася ще одна потерпіла ОСОБА_11 , яка теж, повідомила про злочин відносно неї пограбування. Через деякий час вони затримали ОСОБА_6 , його руки були у крові. А потерпіла ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка пограбувала її;
-даними висновку судово медичної експертизи відносно потерпілої ОСОБА_9 , якій при обставинах, викладених вище, було спричинено тілесні ушкодження різана рана на обличчі, яка виникла від дії гострого предмета з ріжучими властивостями. Різана рана за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.125).
-даними протоколу огляду місця події від 28.03.2015 року, відповідно до яких в лісосмузі яка розташована неподалік від АДРЕСА_4 , де ОСОБА_14 та ОСОБА_10 незаконно заволоділи майном потерпілої ОСОБА_11 , було знайдена жіноча сумка чорного кольору, в якій знаходилося жіноче взуття чорного кольору. Зазначені предмети було вилучено з місця огляду (а.с.94).
-даними протоколу огляду предметів жіночої сумки чорного кольору, кросівки жіночі чорні, які були знайдені під час огляду місця події від 28.03.2015 року по епізоду відкритого викрадення майна гр. ОСОБА_11 (а.с.121);
-зазначені предмети відповідно до постанови від 28.04.2015 року були визнані
речовими доказами та передані на зберігання потерпілій ОСОБА_17 (а.с.122);
-даними товарознавчої експертизи № 1545 від 27.04.2015, відповідно яких вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_18 майна складає 305 грн., а вартість викраденого майна у потерпілої ОСОБА_19 складає 317 грн, ( а.с.127);
-даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 28.03.2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як осіб, які відкрито заволоділи її майном, (а.с.97-120).
-даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 28.03.2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_20 впізнала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як осіб, які відкрито заволоділи її майном, (а.с.97-120)
-даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 28.03.2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_19 впізнала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як осіб, які відкрито заволоділи її майном, (а.с.97-120).
Таким чином, в суді повністю знайшла своє підтвердження вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчинені ними зазначених вище кримінальних правопорушень.
В ході досудового слідства дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по епізоду відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.2 ст187 КК України, як розбій, вчинений за попередньої змовою групою осіб.
Між тим, ОСОБА_7 в суді вказав, що в нього не було умислу на спричинення потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень. Потерпіла ОСОБА_9 підтвердила, що саме ОСОБА_6 спричинив їй тілесні ушкодження, та вона помітила, що поранення, яке спричинив їй ОСОБА_14 було несподіваним для ОСОБА_10 , та останній розгубився після дій ОСОБА_14 .
При зазначених обставинах суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 , вийшов за рамки попередньою домовленістю (ексцес виконавця) з ОСОБА_7 на грабіж потерпілої ОСОБА_9 групою осіб, та вчинив напад на потерпілу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Оскільки в діях ОСОБА_6 за зазначеним епізодом вбачається ексцес виконавця, то його дії слід кваліфікувати за ч.І ст. 187 КК України, а дії ОСОБА_7 у відповідності до вимог ч.5 ст. 29 КК України слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України.
Також, суд не може прийняти до уваги доводи ОСОБА_6 про те, що він не викрадав майно у потерпілої ОСОБА_19 , а повалив її на землю з хуліганських мотивів, а також - не застосовував до потерпілої ОСОБА_9 насильства небезпечного для здоров`я в момент заподіяння, а також доводи ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , що у них не було попередньої змови на вчинення кримінальних правопорушень, та вважає, що ці пояснення надані ОСОБА_14 та ОСОБА_10 з метою захисту.
Зазначені доводи обвинувачених спростовуються доказами, які суд дослідив в судовому засіданні.
В суді встановлено, що саме ОСОБА_6 предметом, схожим на ніж, порізав обличчя потерпілій ОСОБА_9 .
Дані обставини підтверджуються поясненнями потерпілої ОСОБА_9 , заключенням судово - медичної експертизи.
Свідків ОСОБА_15 га ОСОБА_21 вказали, що під час затримання ОСОБА_14 після вчинення розбою, в нього на руках була кров.
Потерпіла ОСОБА_19 в суді вказала на ОСОБА_14 та ОСОБА_10 як на осіб, які відкрито заволоділи її майном - мобільним телефоном «Nokia 6303».
ОСОБА_14 та ОСОБА_10 разом у групі вчиняли відкрите викрадення чужого майна, з обставин справи вбачається, що їх дії були узгодженими, що вказує на попередню змову між ОСОБА_14 та ОСОБА_10 на вчинення зазначених злочинів.
Оскільки, в суді встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за передньою змовою групою осіб, то їх дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України.
Дії ОСОБА_6 по епізоду від 28.03.2015 року відносно потерпілої ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), а дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст.186 КК України.
Дії ОСОБА_7 за епізодом від 01.01.2015 року відносно потерпілого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з проникненням до житла.
При призначенні покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує дані про особу обвинувачених, які раніше неодноразово засуджені, відбували покарання в місцях позбавлення волі, за місцем проживання характеризується позитивно, характер, ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують покарання - суд не вбачає, до обставин, що обтяжують покарання - суд відносить вчинення ОСОБА_7 замаху на крадіжку у стані алкогольного сп`яніння, і вважає за необхідне призначити їм покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.
Суд вважає, що позов потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_9 слід задовольнити, оскільки судом встановлена вина ОСОБА_14 та ОСОБА_10 у вчинені злочинів, якими спричинена шкода потерпілим. При цьому суд стягує з обвинувачених на користь потерпілих шкоду у дольовому порядку, враховуючи ступень участі кожного обвинуваченого у вчинені зазначених вище злочинів.
Запобіжний захід ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід залишити тримання під вартою до набрання вироку законної сили.
Процесуальні витрати по справі необхідно стягнути з обвинувачених.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367,373,374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України і призначити йому покарання за:
- ч.2 ст.186 КК України - 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
- ч..1 ст.187 КК України - 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 5(п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 з урахуванням строку тримання під вартою - з 28 березня 2015 року.
ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання за:
- ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України -3 роки позбавлення волі.
- ч.2 ст.186 КК України - 5 років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 5(п`ять) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 з урахуванням строку тримання під вартою - з 28 березня 2015 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_12 500 гривень матеріальної та моральної шкоди, на користь потерпілої ОСОБА_9 7150 (сім тисяч 150) гривень матеріальної та моральної шкоди .
Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_12 500 гривень матеріальної та моральної шкоди, на користь потерпілої ОСОБА_9 3150 (три тисячі 150) гривень матеріальної та моральної шкоди.
Запобіжний захід ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою та тримати в Харківської установі виконання покарань (№27) управляння державної пенітенціарної служби України у Харківської області.
Речові докази по справ жіноча сумка чорного кольору, кросівки жіночі чорні, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_11 залишити їй же, гаманець марки «РЕТЕК 1855», навушники до мобільного телефону «Lenovo», флакон чоловічих парфумів об`ємом 7 мл., які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , залишити йому же.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області протягом 30 днів з моменту його оголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий: ОСОБА_1