№ 1-5/2010 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 січня 2010 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Свиргуненко Ю.М.

при секретарі Федорченко Г. В.

за участю прокурора Фоменка С. М.

адвоката ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

представника потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Білопіллі справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, працюючого бригадиром Локомотивного депо ст..«Конотоп», раніше не судимого, - за спи 286 ч. 2 КК України.

ВСТАНОВИВ :

4 квітня 2008 року близько 09.00 години ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093» н. з. 30359 СА, рухався по вул. Південній в м. Білопілля зі швидкістю близько 30 км/год та побачив на лівому узбіччі по ходу руху автомобіля пішохода ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5. Наблизившись до пішохода ОСОБА_2, ОСОБА_4, з метою обїзду перешкоди, виїхав на зустрічну смугу, де знаходилася остання, при цьому проявив неуважність при керуванні автомобілем, не переконався, що вказаний маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2

В результаті наїзду ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної краніо-скелетної травми, закритої черепно-мозкової травми, уламкового перелому лівої, правої тімяних кісток, забиття головного мозку, пластичного субдурального крововиливу зліва, перелому верхньощелепного відростку лівої вилицевої кістки; забиття - гематоми мяких тканин правої тімяно-скроневої ділянки, забійної рани лівої вушної раковини* закритої травми органів грудної клітки, перелому ІV-V ребер зліва, закритого перелому акромінального кінця лівої ключиці, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії Тяжких по ознаку небезпеки для життя та Середньої тяжкості по ознаку тривалого розладу здоровя більше 21 дня.

Таким чином ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 р., а саме:

п.10.1 « Перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

Порушення правил дорожнього руху України передбачені п.10.1, знаходяться в прямому причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 Ю, В- винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав і показав, що 4 квітня 2008 року він, керуючи власним автомобілем марки «ВАЗ 21093» н. з. 30359 СА, рухався по вул. Південній в м. Білопілля зі швидкістю близько 30 км/год. Назустріч йому рухався автомобіль з будкою. Розминувшись з машиною, він побачив двох пішоходів, які йшли по дорозі по його стороні руху йому назустріч та жінку, яка стояла попереду зліва, на відстані 2-3 метрів від його автомобіля. Впевнившись, що немає перешкод, він ввімкнув повороті почав обїжджати пішоходів, що йшли назустріч. Виїхавши на смугу зустрічного руху, він боковим зором побачив у лівому вікні обличчя жінки і почув хлопок. Жінка падала перпендикулярно до автомобіля. Після цього він відразу загальмував, виліз із машини і підбіг до потерпілої. Остання лежала на лівому боці на дорозі перпендикулярно до автомобіля, її ноги знаходились на узбіччі дороги. При падінні зверху на автомобіль ОСОБА_2 відбила головою ліве дзеркало. У судовому засіданні ОСОБА_4 стверджував, що наїзд на пішохода ОСОБА_2, він не скоював. На його думку в даному випадку мало місце падіння потерпілої на автомобіль в результаті того, що їй стало погано.

Незважаючи на те, що підсудний свою вину у вчиненні злочину не визнав повністю, вчинення ним злочину підтверджується наступними доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що 4 квітня 2008 року близько 9 години вона вийшла з дому і пішла в магазин. Пройшовши близько 20 метрів по правій стороні дороги, вона дійшла до повороту і перейшла на ліву сторону, де продовжувала йти по узбіччю, на відстані 1 м від бордюру. Попереду неї з правого боку йшло двоє чоловіків, позаду йшов ОСОБА_5 Вона пройшла приблизно 20 метрів і в цей час її збила машина. Яким чином відбувся контакт із автомобілем вона не памятає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що на початку квітня 2008

року він був свідком дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась близько 9 години. Прямуючи на роботу він, повернув біля магазину, розташованого по вул. Південній в м. Білопілля. Він пройшов декілька метрів, коли його обігнав автомобіль марки ВАЗ 21093, що рухався зі швидкістю 20-30 км/год, який розминувся із зустрічним автомобілем. Пройшовши приблизно 10 метрів, він почув хлопок . Коли він подивися вперед, то побачив на повороті до «Енергозбуту» автомобіль, який щойно його обігнав, і жінку, що падала за автомобілем на дорогу. Підійшовши ближче, він побачив, що автомобіль стояв на відстані близько 1 метра від бордюру з лівої сторони. На автомобілі було відірване ліве дзеркало, яке лежало на асфальті перед транспортним засобом. Крові на ньому не було. Будь-яких інших пошкоджень на автомобілі він не побачив. Жінка лежала на дорозі позаду цього автомобіля на відстані одного метра від нього, ногами до бордюру, з голови у неї йшла кров. Ширина дороги в тому місці, де сталась дорожньо-транспортна пригода, приблизно 8 м.

Будучи допитаним у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що 4 квітня 2008 року близько 9 години він, вийшовши із страхової компанії «Оранта», зустрів знайомого чоловіка, з яким пішов по проїжджій частині дороги по вул. Південній в м. Білопілля. По дорозі, майже посередині, вони обійшли каналізаційний люк, на якому лежала цементна плита. З протилежного боку на відстані близько 50 см від бордюру йшла жінка. В цей час їм назустріч з боку вул. Леніна рухався автомобіль марки ВАЗ 21093. Після того як вони розминулись із автомобілем, він почув стук. Повернувшись, він

побачив , що автомобіль зупинився, а жінка лежить на дорозі за машиною ногами до бордюру.

Коли він підійшов до автомобіля, то побачив, що на ньому відбите дзеркало, яке лежало перед транспортним засобом. Ноги жінки знаходились на відстані приблизно 30 см від бордюру, а автомобіль знаходився від бордюру на відстані, що приблизно дорівнювала висоті росту жінки.

Свідок ОСОБА_7, яка була допитана в судовому засіданні, показала, що в той день, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, близько 9 години вона разом із ОСОБА_4 на автомобілі останнього їхали в управління Пенсійного фонду. По дорозі їм нам назустріч по їх стороні руху йшли два пішохода. В цей час вони також розминулись із зустрічним автомобілем. Також вона попереду, приблизно метрів за 100, бачила жінку, що стояла на лівому узбіччі дороги. В цей час задзвонив телефон, і вона почала шукати його в сумці, коли почула глухий удар. ОСОБА_4 зупинив автомобіль і вийшов. Вона також вийшла із автомобіля подивитися, що трапилося. Вийшовши з машини, вона побачила, що на дорозі лежить жінка, яка перед цим стояла на узбіччі.

Свідок ОСОБА_8, який був допитаний в судовому засіданні показав, що коли він разом з ОСОБА_9 йшли по дорозі, він на потерпілу уваги не звернув. Побачив ОСОБА_2 він тоді, коли вона вже лежала на дорозі, з її голови текла кров. У автомобілі було відірвано дзеркало з боку водія, більше пошкоджень не було.

Будучи допитаним у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що 4 квітня 2008 року ]близько 9 год. він вийшов на вулицю покурити. Підійшовши до гаражів, він подивився в бік вул.Леніна, де біля стовпа побачив жінку. Після цього він повернувся в інший бік, а секунд через 30 почув хлопок. Повернувшись, він побачив, що жінка лежить на дорозі. Коли він підійшов до автомобіля, то побачив, що на ньому відламане дзеркало, яке лежало попереду машини. Більше ніяких слідів на машині не було, пил як був на машині так і залишався. Потерпіла лежала перпендикулярно до машини. Від узбіччя вона лежала на відстані приблизно 1 м, голова від машини на відстані приблизно 40 см.

Свідок ОСОБА_11, який був допитаний в ході судового слідства показав, що у 2006 році в його автомобіль, який в подальшому він продав ОСОБА_4 влетів камінь і попав у фару. В 2007 році фару заклеїли щоб не попадала вода.

Допитана в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_12 показала, що пошкодження, які отримана ОСОБА_2, не можливо отримати при падінні з висоти власного зросту, для цього необхідно додати силу і прискорення. Комплексна експертиза, яку вона проводила разом із іншими експертами, базувалась на наданих на дослідження матеріалах кримінальної справи. При проведенні експертизи експерти дійшли висновку про те, що в даному випадку мало місце таненційне зіткнення. На даний момент вона свій висновок підтримує.

Судово-медичний експерт ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що висновок своєї експертизи він склав виходячи з даних медичної документації та розмови з потерпілою. ОСОБА_13 О: П. стверджує, що не може бути такого, щоб при падінні з висоти власного зросту, утворитися такі, ушкодження як перелом щелепних кісток зліва, закрита травма грудної клітки, забиття - гематома мяких тканин правої тімяно-скроневої ділянки, забійна рана лівої вушної раковини, перелом 4 та 5 ребер зліва, закритий перелом кінця лівої ключиці, уламковий перелом лівої, правої тімяних кісток. Відповісти точно яким чином відбувся контакт автомобіля і людини експерт не може, оскільки на автомобілі ніяких пошкоджень, крім відбитого дзеркала, не1 зафіксовано. Разом із цим експерт однозначно стверджує, що при простому падінні зазначені вище тілесні ушкодження ОСОБА_2 отримати не могла, для цього необхідно додати силу з прискоренням. В даному випадку, на думку експерта, був контакт потерпілої з автомобілем з- розворотом, про що свідчить локалізація тілесних ушкоджень на тілі потерпілої, при цьому удар був нанесений по задній лівій поверхні тіла зліва.

Експерт ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що при проведенні експертизи .брався до уваги механізм пошкодження автомобіля, у якого лише було відірвано дзеркало, більше ніяких механічних пошкоджень вказано не було. На думку експерта ОСОБА_14 в даному випадку мало місце тангенційне зіткнення пішохода з автомобілем, при цьому тілесні ушкодження у пішохода могли бути спричинені при контакті лівого плечового поясу з лівою передньою стійкою з послідуючим зміщенням тіла на дзеркало заднього виду в напрямку зверху вниз спереду назад. На дзеркалі мається поломка кронштейна кріплення корпуса дзеркала до дверцят автомобіля. Оскільки на дзеркалі скоба - застібка знаходиться в незафіксованому положенні, то безпосередньо перед моментом поломки кронштейна кріплення на корпус дзеркала діяла сила в напрямку спереду назад відносно установки дзеркала на автомобіль. Якби пішохід лише зачепився за дзеркало, воно б просто склалося і однозначно не могло б бути удару зверху. Саме враховуючи ці обставини експерт припускає, що могло бути тангеційне зіткнення з розворотом. Від простого падіння таких тілесних ушкоджень, яких зазнала потерпіла, не могло утворитись, для цього необхідно було додати силу з прискоренням. При цьому на кінцеве положення пішохода на дорозі впливає швидкість, механізм, кут контакту І інші властивості; При складанні висновку положення тіла потерпілої на дорозі до уваги не приймалось, оскільки в результаті контакту з автомобілем вона могла відкотитись.

Після допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 експерт ОСОБА_14 показав, що в разі відсутності на автомобілі потертості пило-грязьового нашарування тангеційне зіткнення пішохода з автомобілем можна виключити.

Крім показів свідків, експертів, вина ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними матеріалами справи:

Так, із протоколів огляду місця пригоди, схеми та фототаблиці до нього вбачається, що _ місцем пригоди є ділянка автодороги по вул. Південній, м. Білопілля, на якій було виявлено сліди, характерні для дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 7 - 12, 195 - 199).

Відповідно до протоколів огляду транспортного засобу на автомобілі НОМЕР_1 було виявлено механічні пошкодження, характерні для дорожньо-транспортної пригоди, а саме: відбите ліве дзеркало заднього виду (а. с. 18).

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події, проведеного за участю ОСОБА_4 від 12 червня 2008 року, та схеми до нього останній в присутності свідків розповів як 4 квітня 2008 року він, керуючи власним автомобілем НОМЕР_2, рухався по вул. Південній в м. Білопілля зі швидкістю близько 30 км/год. Розминувшись із зустрічним автомобілем, він побачив двох пішоходів, які йшли по дорозі по ходу руху його автомобіля та жінку, яка стояла на лівому узбіччі. Після цього він виїхав на ліву полосу дороги.

Проїхавши жінку, він відчув удар, після чого відразу загальмував, зрозумівши, що скоїв наїзд на жінку. Після цього ОСОБА_15 на місці показав механізм дорожньо-транспортної пригоди ( а. е 40-42).

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події, проведеної з участю ОСОБА_2 від 18 березня 2009 року, плану-схеми та фототаблиці до нього, потерпіла розказала як 4 квітня 2008 року, в м. Білопілля по вул. Південна вона йдучи по лівому краю проїжджої частини вулиці відчула удар. Після цього ОСОБА_2 на місцевості показала механізм дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 209 - 213).

Відповідно до протоколу відтворення обстановки та обставин події, проведеної за участю свідка ОСОБА_5 М Д., плану-схеми та фототаблиці до нього, останній розказав, як 4 квітня 2008 року близько 8 години, коли він йшов по вул. Південній в м. Білопілля, мимо нього проїхав автомобіль ВАЗ 2109 під керуванням ОСОБА_4 Після цього він почув удар. Повернувшись на звук, він побачив пішохода ОСОБА_2, яка лежала на дорозі. Після цього ОСОБА_5 показав на місцевості механізм дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 214-216).

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події з участю свідка ОСОБА_6, плану-схеми та фототаблиці до нього, свідок розказав як 4 квітня 2008 року близько 8 години, коли він йшов по вул. Південній в м. Білопілля, мимо нього проїхав автомобіль ВАЗ 2109 під керуванням ОСОБА_4 Після цього він почув хлопок. Повернувшись на звук, він побачив пішохода ОСОБА_2, яка лежала на дорозі. Після цього ОСОБА_6 показав на місцевості механізм дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 217 - 222).

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події з участю свідка ОСОБА_10, останній показав на місцевості де і як лежала потерпіла після контакту із автомобілем (а. с. 223 226).

3 висновку судово-медичної експертизи №153 від 13 червня 2008 року вбачається, що під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у виді поєднаної і краніо-скелетної травми, ЗЧМТ, уламкового перелому лівої, правої тімяних кісток, забиття головного мозку, пластичного субдуральний крововиливу зліва, перелому верхньо-щелепного відростку лівої вилицевої кістки, забиття гематома мяких тканин правої тімяно-скроневої ділянки, забійної рани лівої вушної раковини, закритої травми органів грудної клітки, перелому IV-V ребер зліва, закритого перелому акромінального кінця лівої ключиці, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії Тяжких по ознаку небезпеки для життя та Середньої тяжкості по ознаку тривалого розладу здоровя більше 21 дня. Травма могла бути отримана при наїзді легкового автомобіля. Наїзд на потерпілу ОСОБА_2 найбільш ймовірно, був здійснений позаду та дещо зліва відносно неї. (а. с. 48-49).

Згідно висновку судово-трасологічної експертизи №3 від 16 січня 2009 року та фототаблиці до нього на дзеркалі заднього виду є розлом кронштейну кріплення корпусу дзеркала до дверей автомобіля. На ділянках розломів кронштейнів відсутні залишкові деформації металу, по яким можна визначити направлення застосування руйнуючої сили. Але оскільки на наданому дзеркалі скоба- защіпка знаходиться у незафіксованому положенні, то безпосередньо перед моментом розлому кронштейна кріплення на корпус дзеркала діяла сила, направлена спереду-назад відносно установки дзеркала на автомобіль (а. с. 165-171).

13 висновку комплексно; судово-медичної, автотехнічної та трасологічної експертизи №64 від 13 травня 2009 року вбачається, що в даному випадку мало місце тангенційне зіткнення пішохода з автомобілем, при цьому тілесні ушкодження у потерпілої (враховуючи їх висоту розташування, характер) могли бути спричинені при контакті лівого плечового поясу з лівою передньою стійкою даху з послідуючим зміщенням тіла на дзеркало заднього виду в напрямку зверху - вниз спереду назад, що могло призвести як до складання защіпки із зламом кронштейна та подальшим падінням тіла і контактуванням його лівою частиною з покриттям дороги. Травма черепа є більш характерною для дії тупих предметів з переважаючою поверхнею і могла утворитись при падінні та ударі об асфальт (а. с. 230-233).

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №4110 від 22 серпня 2008 року в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямо і причинному звязку з подією ДТП та наслідками, що настали (а. с. 56 - 59).

З висновку повторної судово-автотехнічної та трасологічної експертизи вбачається, що в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «ВАЗ 21093» н. з. 30359 СА ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному звязку з подією ДТП та наслідками, що настали (а. с. 155 159).

Згідно висновку комплексної судово-автотехнічної та трасологічної експертизи №150 від липня 2009 року та фототаблиці до нього в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному звязку з подією ДТП та наслідками, що настали. На наданому на дослідження лівому дзеркалі заднього виду та кронштейні його кріплення маються розломи кріплення корпусу дзеркал до дверей автомобіля. Безпосередньо перед моментом розлому кронштейна на корпус діяла сила направлена спереду-назад та зверху вниз (а. с. 271-279).

Таким чином те, що ОСОБА_4 себе винним не визнав, суд розцінює як спосіб його захисту від предявленого обвинувачення з метою уникнути кримінальної відповідальності. При цьому ОСОБА_4 як на досудовому слідстві так і в суді дав покази, які частково відповідають фактичним обставинам справи. Так, він підтвердив, що в момент контакту потерпілої з автомобілем він рухався не по своїй полосі руху, а по зустрічній, сконцентрувавши свою увагу на пішоходах, які рухались йому назустріч по його полосі руху. Покази ОСОБА_4 з приводу того, що наїзд на. пішохода ОСОБА_2 він не скоював, а потерпіла сама впала на автомобіль в результаті того, що їй стало погано, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються висновками експертиз, свідченнями допитаних у судовому засіданні експертів.

В основу вироку суд кладе покази потерпілої ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які є логічними, послідовними і відповідають письмовим матеріалам справи, які були досліджені в судовому засіданні; покази експертів ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які в судовому засіданні підтвердили висновки проведених ними в ході досудового. слідства по даній кримінальній справі експертиз, а також частково покази підсудного ОСОБА_4

Покази свідка ОСОБА_10 в тій частині, що на автомобілі були відсутні потертості пилу суд оцінює критично, так ці покази носять характер припущення і не були зафіксовані в ході досудового слідства при проведенні першочергових слідчих дій. Так само критично суд оцінює і покази експерта ОСОБА_14, який після допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 зробив висновок про те, що в даному випадку тангенційне зіткнення пішохода і автомобіля неможливе. Ці покази експерта носять характер припущення, оскільки вони нічим не підтверджені і ґрунтуються на показах свідка ОСОБА_10, які судом не приймаються до уваги із зазначених вище причин.

За таких обставин суд вважає, що в ході судового слідства вина ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє повне підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України як порушений правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження та середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставин, що помякшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 в ході судового, слідства не встановлено.

Таким чином, суд, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення підсудного ОСОБА_4 і попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі з випробуванням без позбавлення права керувати транспортним засобом.

Потерпіла ОСОБА_2 заявила до підсудного цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3 289 грн. і моральної шкоди в сумі 50 000 грн., який підсудний ОСОБА_4 не визнав у повному обсязі.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_2 про стягнення із підсудного 3 289 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що злочинними діями ОСОБА_4 ОСОБА_2 М; спричинена матеріальна шкода в розмірі 2 355 грн. 28 коп., які були витрачені на лікування потерпілої, а також а також 836 грн. 32 коп. за проведення експертизи, а всього 3 191 грн. 60 коп. (а. с. 105-106). Вказана сума знайшла своє документальне підтвердження і підлягає стягненню з підсудного.

У задоволенні позовних вимог потерпілої в частині стягнення із підсудного 97 грн. 50 А, витрачених на придбання окулярів, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки потерпіла не надала суду доказів того, що саме в результаті злочинних дій ОСОБА_4 у неї погіршився зір, у звязку з чим у неї виникла потреба у придбанні окулярів (а. с. 105.)

Цивільний позов потерпілої про стягнення із підсудного 50 000 грн. в рахунок відшкодування

моральної шкоди підлягає також частковому задоволенню у сумі 5 000 грн., так як суд вважає, що

саме на таку суму була заподіяна моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях потерпілої - літньої жінки, яка внаслідок злочинних дій ОСОБА_4, змушена прикладати додаткових зусиль для організації свого життя. В іншій частині позову необхідно відмовити.

Стягненню із підсудного на користь НДЕКЦ ГУМВС України в Сумській області підлягають

витрати за Проведення трасологічної експертизи та комплексної автотехнічної та трасологічної

експертизи в сумі 2008 грн. 56 коп. (а. с. 167, 270);

Речові докази: автомобіль, «ВАЗ - 21093» н. з. 30359 СА необхідно залишити власнику -

ОСОБА_4 (а. с. 44-45).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік.

На підставі положень п. 2, 3 ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи, а також не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу цих органів.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь:

- ОСОБА_2 3 191 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 5 000 в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього: 8 191 грн. 60 коп.

- НДЕКЦ ГУМВС України в Сумській області 2 008 грн. 56 коп.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ - 21093» н.з. 30359 СА залишити ОСОБА_4.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районнии суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя