Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судових засідань ОСОБА_4

З участю прокурора - ОСОБА_5

Обвинуваченого ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу прокурора прокуратури Здолбунівського району Рівненської області на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 травня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000670 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бережани, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Здолбунівського районного суду від 10 грудня 2013 року за ч.1 ст.263 КК України на п`ять років позбавлення волі, з іспитовим строком три роки,

- обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 16 серпня 2014 року близько 18 год. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, проник на територію господарства, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , таємно викрав з підсобного приміщення спортивний велосипед синього кольору марки «Winer» вартістю 1440 грн., який належав ОСОБА_7 , внаслідок чого завдав останній майнову шкоду на вказану суму

Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 травня 2015 року ОСОБА_6 , засуджений за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України до штрафу в розмірі сто двадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2040 (дві тисячі сорок) грн.

На підставі ч.3 ст.72 КК України призначене ОСОБА_6 покарання складанню з вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 грудня 2013 року не підлягає та виконується самостійно.

Судом вирішено питання щодо речових доказів.

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор прокуратури Здолбунівського району Рівненської області, не оспорюючи кваліфікації дії обвинуваченого, вказує, що апеляційна скарга вноситься у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що судом помилково віднесено до обставин що пом`якшують покарання щире каяття ОСОБА_6 , оскільки на стадії судового розгляду обвинувачений не визнав вини у вчиненому кримінальному правопорушенні. Зазначає, що судом при призначені покарання обвинуваченому не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_6 вчинив новий умисний тяжкий злочин будучи раніше засудженим за вчинення тяжкого злочину, що свідчить про те, що обвинувачений належних висновків для себе не зробив, наданої судом довіри не виправдав, на шлях виправлення не став і становить небезпеку для суспільства, а, тому, запобігання вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ст.71 КК України шляхом часткового складання із покаранням, призначеним за вироком від 10 грудня 2013 року, остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців позбавлення волі.

Вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 травня 2015 року стосовно ОСОБА_6 підлягає скасуванню в зв`язку з застосуванням закону, який не підлягав застосуванню.

Відповідно до вимог ст. 420 КПК України застосування закону, який не підлягав застосуванню та неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання є підставою для скасування вироку місцевого суду та ухвалення нового вироку апеляційним судом.

Винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину встановлена сукупністю зібраних у справі доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України і в апеляційній скарзі не оспорюються.
Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» ( із змінами, внесеними від 10.12.2004 р, від 12.06.2009р., від 06.11.2009 р.) призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.
Приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим злочину, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 засуджений вироком Здолбунівського районного суду від 10 грудня 2013 року за ч.1 ст.263 КК України на п`ять років позбавлення волі, з іспитовим строком три роки, даний злочин вчинив в період відбування покарання, колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_6 ст.69 КК України є неприпустимим, а обране ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, не є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст.65 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, пом`якшуючу обставину - відшкодування збитків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Здолбунівського району Рівненської області задовольнити частково.

Вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 травня 2015 року стосовно ОСОБА_6 , в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання не відбутої частини покарання за вироком Здолбунівського районного суду від 10 грудня 2013 року, призначити ОСОБА_6 п`ять років один місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 змінити на взяття під варту із залу суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 27 серпня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання перебування ОСОБА_6 під вартою з 20 січня 2015 року по 13 травня 2015 року.

Вирок апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_6 який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ..