Справа №173/1458/15-к
Провадження №1-кп/173/134/2015
У Х В А Л А
іменем України

08 грудня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні, кримінальне провадження за клопотанням прокурора прокуратури Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру, відносно

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровська, Дніпропетровської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

-за скоєння суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15 липня 2015 року до Верхньодніпровського районного суду надійшло кримінальне провадження ЄРДР №0000555 за клопотанням прокурора прокуратури Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру, відносно ОСОБА_5 , за скоєння суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

В судовому засіданні прокурор, висловив думку про можливість призначення клопотання про застосування заходів медичного характеру до судового розгляду.

Потерпілі в підготовче судове засідання не з`явилися, про час, день та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Особа відносно якої вирішується питання про застосування мір медичного характеру в судове засідання не з`явилася. Відповідно до ч. 1 ст. 512 КПК України, участь такої особи в судових засіданнях не є обов`язковою.

Захисник просив вирішити питання на розсуд суду.

Суд заслухавши прокурора, захисника, вивчивши клопотання про застосування заходів медичного характеру з доданими матеріалами, встановив наступне.

Як убачається із змісту клопотання, ОСОБА_5 в період інкримінований йому діянь виявляв та по теперішній час виявляє хронічну психічну хворобу у формі легкої розумової відсталості зі значним порушенням емоцій та поведінки; за своїм психічним станом в період, до якого відноситься інкриміновані діяння, він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними; ОСОБА_5 в теперішній час також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не може приймати участь в судовому засіданні, що встановлено Висновком судово-психіатричної експертизи №125 від 28.05.2015р.

Згідно ч.2 ст. 292 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7 1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Проте в порушення ст. 291 КПК України, клопотання не містить повних анкетних даних про особу, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, а саме не зазначено громадянство цієї особи.

Як убачається із змісту клопотання, крадіжки були скоєні в КЗ «Верхньодніпровська школа №3 1-3 ступенів», Верхньодніпровської вечірньої (змінної) СЗШ, ТОВ «Фірма Аюга ЛТД», але вказані юридичні особи не зазначені потерпілими та відсутні адреси їх місцезнаходження.

Відповідно до ч.1 ст. 506 КПК України, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника, захисника.

Згідно ч.1,ч.2 ст. 44 КПК України, якщо підозрюваним, обвинуваченим є неповнолітній або особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з ним залучається його законний представник. Як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний.

За визначенням п.1 ч. 1 ст. 3 КПК України, близькими родичами та членами сім`ї є чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Як пояснила ОСОБА_6 , яка була залучена органами досудового розслідування, як законний представник ОСОБА_5 вона не є близьким родичем або членом сім`ї ОСОБА_5 , а також не була призначена його опікуном чи піклувальником. ОСОБА_5 вона приходиться тіткою, але ніколи не проживала з ним разом та не пов`язана з ним спільним побутом.

Таким чином ОСОБА_6 не входить до кола осіб, які визначені положеннями КПК України законними представниками особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, тому органи досудового розслідування безпідставно залучили ОСОБА_6 до участі у справі.

Інші особи, як законні представники ОСОБА_5 до участі у кримінальному провадженні органами досудового розслідування не залучалися.

Відповідно до ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як вже зазначалося вище, органі досудового розслідування не залучили належного законного представника ОСОБА_5 , відповідно не виконали вимоги ст. 290 КПК України, щодо повідомлення законного представника про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

З тих самих підстав не є належним виконання органами досудового розслідування вимог щодо вручення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру законному представнику та долучення до клопотання розписки про отримання законним представником копії клопотання відповідно до п.3 ч. 4 ст. 291 КПК України.

Крім того, як убачається із змісту Реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню повідомлення про підозру було здійснено ОСОБА_7 , який також був допитаний як підозрюваний, та повідомлений про закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження. Проте ОСОБА_7 не є стороною цього кримінального провадження, тому вищезазначені процесуальні дії за участю ОСОБА_7 , знаходяться поза межами цього кримінального провадження.

Згідно зі ст.11, 14 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Оскільки ОСОБА_5 визнаний неосудним, то він не відноситься до суб`єктів злочину, відповідно, посилання у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, за скоєння ОСОБА_5 злочину не ґрунтується на положеннях кримінального кодексу України.

Також не відповідає вимогам Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зазначення в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

В силу ч.2 ст. 19, ст. 92 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Із змісту зазначених норм випливає, що покарання застосовується виключно до суб`єкту злочину, тобто до осудної особи, якою ОСОБА_5 не являється, а застосування примусових заходів медичного характеру, є наданням медичної допомоги та не тотожне покаранню.

Отже посилання в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру на обставини які помішують або обтяжують покарання, є безпідставним.

Крім того, в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, при визначенні обставин які помішують або обтяжують покарання, зазначена інша особа, а саме ОСОБА_7 , який в цьому провадженні має статус свідка.

Також слід зазначити, що в клопотанні, як обставина, що обтяжує покарання зазначено, зокрема вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Проте, состав суспільно небезпечного діяння передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, охоплює кваліфікаційну ознаку щодо групи осіб за попередньою змовою, тому не відноситься до обставин обтяжуючих покарання, в силу ч. 4 ст. 67 КК України відповідно до якої, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Крім того, співучастю визнається умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину, що зазначено у ст. 24 КК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності».

Таким чином, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 не відповідає вищезазначеним вимогам КПК України та КК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, суд повертає клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

За такими обставинами клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 підлягає поверненню прокуророві для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , затвердженого прокурором прокуратури Верхньодніпровського району ОСОБА_3 - повернути прокуророві для усунення виявлених недоліків.

Надати прокурору прокуратури Верхньодніпровського району ОСОБА_3 строк для усунення недоліків десять днів з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 7-денний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1