справа №176/2354/15-к
провадження №1-кс/176/181/15
УХВАЛА
14 жовтня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

слідчої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

старшої слідчої СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

особи, щодо якої подано клопотання підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання старшої слідчої СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором прокуратури м. Жовті Води ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000936, відомості про яке 17.08.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянину України, українцю, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, раніше судимому, останній раз засудженому 21.02.2012 року вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненому з місць позбавлення волі на підставі ст.2 Закону України "Про амністію у 2014 році", без місця реєстрації та постійного місця проживання, якому повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в:

09 жовтня 2015 року старша слідча СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до Жовтоводського міського суду з клопотанням, узгодженим з прокурором прокуратури м. Жовті Води ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 до 3-х місяців.

Клопотання мотивовано тим, що 17.08.2015р. приблизно о 10 годині 45 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходячи біля домоволодіння АДРЕСА_1 , в якому мешкає ОСОБА_7 , 1928 р.н., вирішив незаконно проникнути до вказаного домоволодіння та викрасти будь-яке чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, ОСОБА_5 відразу ж, тобто 17.08.2015р. приблизно о 10 годині 50 хвилин через хвіртку зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , в якому мешкає ОСОБА_7 , тобто проник до житла, де почав шукати чуже майно, з метою його викрадення. В цей час із житлового будинку вищевказаного домоволодіння вийшов ОСОБА_7 , який помітивши злочинні дії ОСОБА_5 наказав останньому вийти з подвір`я домоволодіння та, повідомивши про свій намір викликати працівників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 зайшов до житлового будинку.

В цей час ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 усвідомлюючи, що його дії перестали бути таємними, вирішив повторно відкрито викрасти чуже майно з житлового будинку вказаного домоволодіння, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7 .

Так, 17.08.2015р. приблизно о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_5 прослідував за ОСОБА_7 до житлового будинку, де в кімнаті, застосовуючи до нього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс не менше одно удару рукою стислою в кулак в область правої щоки, після чого обхопив руками шию потерпілого та почав їх стискати, тим самим придушуючи ОСОБА_7 . Поваливши ОСОБА_7 на підлогу, ОСОБА_5 побачив у нього в лівій руці сокиру та застосовуючи фізичну силу, шляхом викручування її з рук потерпілого заволодів нею, чим пошкодив палець на лівій руці потерпілого, та наніс не менше трьох ударів обухом сокири у область голови ОСОБА_7 . Своїми злочинними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови, рубленої рани п`ятого пальця лівої кисті, гематом м`яких тканин голови.

Після чого ОСОБА_5 відкрито заволодів наручним годинником «Оріент» з ремінцем коричневого кольору, двома каструлями із алюмінієвої сталі з кришками, об`ємом 5 літрів кожна; однієї каструлею із алюмінієвої сталі з кришкою, об`ємом 3 літри,; однією каструлею із алюмінієвої сталі з кришкою, об`ємом 1 літр, та чайником із алюмінієвої сталі об`ємом 2 літри, які належать потерпілому ОСОБА_7 .

Заволодівши викраденим, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

17.08.2015 року СВ Жовтоводського МВ ГУМВС за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.08.2015 року ОСОБА_5 за вчинення зазначеного злочину повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 186 КК України.

Будучи допитаним в якості підозрюваного, ОСОБА_5 свою вину у скоєному ним кримінальному правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.08.2015 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 жовтня 2015 року.

У даному кримінальному провадженні виконуються необхідні слідчі дії, спрямовані на здобуття та перевірку отриманих доказів у ньому. Разом з тим закінчити розслідування у строк немає можливості, оскільки необхідно виконати ряд слідчих дій.

Зокрема, органу досудового розслідування необхідно: залучити висновки судової молекулярно-генетичної експертизи; залучити висновок судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_7 ; провести слідчий експеримент за участі потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_5 ; виконати інші слідчі та процесуальні дії, необхідність в проведенні яких може виникнути під час досудового розслідування кримінального провадження; скласти обвинувальний акт.

Обґрунтовуючи необхідність продовження ОСОБА_5 строк тримання під вартою, слідчий та прокурор посилалися на те, що ОСОБА_5 , знаходячись на волі, не маючи постійного місця проживання та місця реєстрації, не маючи місця роботи та постійних джерел для існування, може переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальні правопорушення, та іншим способом заважати кримінальному провадженню, тобто існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Таким чином заявлені раніше ризики не зменшилися.

Таким чином, на підставі викладених фактів, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у повторному відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаного з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Викладені факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Слідчий в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала та зазначила, що закінчити досудове розслідування в строк немає можливості з огляду на необхідність виконання ряду слідчих дій. Вважала за неможливе застосування щодо підозрюваного більш м`якого виду запобіжного заходу, обґрунтовуючи таку позицію з підстав, викладених в клопотанні. Заявила, що з`явився новий ризик такий як те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків. Просила продовжити строк тримання під вартою підозрюваного строком до 17 листопада 2015 року, на строк проведення досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого щодо мотивів продовження строків тримання під вартою відносно підозрюваного, наполягав, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу не можливе, оскільки стосовно підозрюваного не зменшилися ризики. Також зазначив, що з`явився новий ризик такий як те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків. Просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного строком до 17 листопада 2015 року, на строк проведення досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні покладався на думку свого захисника. Вину у скоєному злочині визнав.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні висловив думку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню. Просив змінити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Зазначив, що підозрюваний має близьких родичів в м. Жовті Води /рідні сестра та брат/. До затримання підозрюваний підтримував родинні зв`язки із ними. Зазначені обставини дають підстав зміни його підзахисному запобіжним захід на особисте зобов`язання.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зокрема, слідчим в обґрунтування поданого клопотання надано документи в підтвердження того, що кримінальне правопорушення вчинено саме ОСОБА_5 , а саме: вина ОСОБА_5 підтверджується протоколом огляду місця події від 17.08.2015 року, показаннями потерпілого ОСОБА_7 , показаннями свідка ОСОБА_9 від 18.08.2015 року, протоколом огляду предметів наданих ОСОБА_5 від 17.08.2015 року, протоколом пред`явлення потерпілому ОСОБА_7 речей для впізнання від 17.08.2015 року, протоколом пред`явлення потерпілому ОСОБА_7 особи для впізнання від 17.08.2015 року. Під час впізнання особи, потерпілий впізнав ОСОБА_5 як особу, яка скоїла відносно нього злочин, що мав місце 17.08.2015 року. Окрім того, підозра у вчинення ОСОБА_5 злочину підтверджується висновками судових медичних експертиз.

17.08.2015 року СВ Жовтоводського МВ ГУМВС за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.08.2015 року ОСОБА_5 за вчинення зазначеного злочину повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 186 КК України.

Будучи допитаним в якості підозрюваного, ОСОБА_5 свою вину у скоєному ним кримінальному правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.08.2015 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 жовтня 2015 року до 20 год. 10 хв..

Постановою прокурора м. Жовті Води ОСОБА_10 від 07.10.2015 року строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до 17 листопада 2015 року.

В даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування виконуються слідчі дії, спрямовані на здобуття та перевірку отриманих доказів у ньому.

В ході досудового розслідування 21.09.2015 року проведено судово-психіатричну експертизу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , висновок якого долучено до матеріалів кримінального провадження.

Окрім того, проведено експертизи: предмету вчиненого злочину сокири; зіскобу з веранди, вилученого з місця вчинення злочину; кросівка, в якому був взутий ОСОБА_5 в день скоєння злочину; змивів з долонь підозрюваного ОСОБА_5 .

Також органом досудового розслідування, постановою слідчого від 05.10.2015 року призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Постановою слідчого від 25.08.2015 року призначено судово-медичну експертизу щодо наявності та визначення ступеню тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_7 . Висновки даних експертиз ще не отримані.

Разом з тим закінчити розслідування у строк немає можливості, оскільки необхідно виконати ряд слідчих дій.

Зокрема, органу досудового розслідування необхідно провести наступні слідчі дії: залучити висновки судової молекулярно-генетичної експертизи; залучити висновок судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_7 ; провести слідчий експеримент за участі потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_5 ; виконати інші слідчі та процесуальні дії, необхідність в проведенні яких може виникнути під час досудового розслідування кримінального провадження; скласти обвинувальний акт.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

За змістом ст. 199 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У відповідності до ст.176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

За змістом ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Не оцінюючи докази у кримінальному провадженні про винуватість чи невинуватість підозрюваного з точки зору їх належності, достовірності та допустимості, суд приходить до висновку, що у органу досудового розслідування є вагомі докази скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, про яке іде мова в клопотанні.

Скоєний ОСОБА_5 злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, в тому числі тяжких злочинів.

Маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, ОСОБА_5 вчинив новий умисний тяжкий злочин, за обставин викладених в клопотанні.

Судом також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 постійного місця проживання та місця реєстрації не має. До затримання проживав у свого знайомого за адресою: АДРЕСА_2 . Жодного відношення до вказаного житла він не має. Підозрюваний не працює, постійного заробітку не має, підробляє на заробітках по селах, останнім часом неофіційно працював в с. Зелене Кіровоградської області.

Підозрюваний має близьких родичів - рідну сестру та брата, які проживають в м. Жовті Води. В судовому засіданні підозрюваний пояснив, що точної адреси місця проживання брата ОСОБА_11 він не пам`ятає, зміг назвати лише вулицю АДРЕСА_3 . Рідна сестра проживає за адресою АДРЕСА_4 . З часу затримання до дня розгляду клопотання родичі зв`язок з ним не встановлювали.

У лікаря психіатра ОСОБА_5 перебуває на обліку з 1983 року з діагнозом F 70,0 розумова відсталість, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, є фізично здоровим. Заходи стосовно пошуку роботи не вживає, зловживає спиртними напоями, у стані алкогольного сп`яніння схильний до вчинення правопорушень, підтримує зв`язки з особами, раніше судимими. Тобто, ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, має низьку репутацію.

Згідно висновку судово - психіатричної експертизи від 02.10.2015 року, ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням, слабоумством, тимчасовим розладом психічної діяльності чи іншим хворобливим станом в період часу вчинення злочину не страждав та в теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє в даний час легку розумову відсталість з порушенням поведінки. В період вчинення злочину міг усвідомлювати та керувати своїми діями. В даний час ОСОБА_5 може усвідомлювати та керувати своїми діями. В застосуванні відносно нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Перевіривши надані матеріали, суд приходить до висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваному.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки тримання його під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, і який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».
З огляду на викладене, продовження строку тримання під вартою відповідає завданням кримінального провадження та належним чином забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного.

Під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим та прокурором були заявлені ризики, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст.177 КК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Слідчим та прокурором заявлено новий ризик, а саме те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків. Разом з тим, суд приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведено наявність такого ризику, оскільки жодного доказу в обґрунтування цього суду не надано.

Ризики, які були встановлені під час обрання підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не зменшилися.

Доводи захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_5 має родичів в м. Жовті Води, з яким до затримання підтримував стосунки, мають місце, однак самі по собі не є достатніми для зміни обраного запобіжного заходу відносно нього на більш м`який і не зменшують встановлені раніше слідчим суддею ризики.

З огляду на ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи те, що злочин, який інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства відносно потерпілого, суд вважає, що підстав для визначення останньому розміру застави не має.

Оскільки строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до 17 листопада 2015 року, строк тримання під вартою ОСОБА_5 слід продовжити до 17 листопада 2015 року в силу вимог ч.3 ст.197 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-184, 193-194, 196, 197, 199 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17 листопада 2015 року.

Строк оскарження ухвали 5 днів з дня її оголошення шляхом подачі безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційної скарги.

Слідча суддя ОСОБА_1