Ухвала
іменем україни

24 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
за участю: засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області від 22 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29 березня 2013 року
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, відповідно до статті

89 КК України є таким, що судимості не

мав

засуджений за:
- частиною 2 статті 121 КК України на 8 років позбавлення волі;
- частиною 1 статті 115 КК України на 8 років позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_7 за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років.

Розглядаючи апеляційні скарги прокурора, засудженого та його захисника, 22 травня 2015 року суд апеляційної інстанції постановив новий вирок, яким вирок суду першої інстанції скасовано. ОСОБА_7 призначено покарання за частиною 2 статті 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років, за частиною 1 статті 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 років. На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_7 за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років 6 місяців. В решті вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винуватим і засуджений за наступних обставин.
Так, ОСОБА_8 19 червня 2012 року о 23 годині 30 хвилин, перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_9 в будинку АДРЕСА_1 , розпивав алкогольні напої разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і переглядав футбольний матч між збірними України та Англії.
Під час перегляду матчу між ОСОБА_8 , з одного боку, і ОСОБА_13 - з іншого боку, виникла сварка на грунті раптово виниклих неприязних відносин із-за того, що ОСОБА_8 уболівав за збірну Англії, а не за збірну України з футболу. Після закінчення футбольного матчу сварка переросла в бійку.
В ході зазначеної бійки ОСОБА_8 , схопив зі столу в руку кухонний ніж, та, не маючи на меті настання смерті, але допускаючи можливість такого наслідку, завдав один удар ножем в грудну клітку ОСОБА_14 , внаслідок чого останній помер на місці події.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , бажаючи завдати шкоду здоров`ю, наніс один удар ножем в задню частину тулубу ОСОБА_12 , спричинивши тяжкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_15 вибіг з будинку, де стався злочин і побіг до себе додому, звідки вночі 20 червня 2012 року каретою швидкої медичної допомоги був госпіталізований до Градизької районної лікарні. 22 червня 2012 року ОСОБА_16 було переведено до Глобинської центральної районної лікарні, де 25 червня 2012 року від заподіяних тілесних ушкоджень настала його смерть.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_17 , ОСОБА_18 були заподіяні тілесні ушкодження у виді одиночного проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч та черевної порожнини з пошкодженням серця, лівосторонній гемоторакс в лівій плевральній порожнині 2000 мл. рідкої крові із згортками, крововиливи по ходу раньового каналу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні в момент спричинення, а в даному випадку привели до смерті останнього.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_17 , ОСОБА_19 були заподіяні тілесні ушкодження у виді одиночного проникаючого колото-різаного поранення лівого купола діафрагми, поранення селезінки, лівої долі печінки, внутрішньочеревної кровотечі в черевній порожнині 1500 мл. крові, крововиливи по ходу раньового каналу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні в момент їх спричинення, а в даному випадку привели до смерті останнього.
Зі змісту касаційної скарги та доповнень до неї вбачається, що засуджений не погоджується з вироком апеляційного суду в частині правової кваліфікації його дій та призначеного покарання. Посилаєтсья на непарвильне застосування кримінального закону та істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону.
Свої вимоги засуджений обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування було порушено його парво на захист при призначенні експертних досліджень та ознайомлення з ними, неможливо прослухати аудіозаписи судових засідань, безпідставно відхилено заявлені клопотання, вбачає суперечності у показаннях свідка ОСОБА_9 , інкриміновані йому дії вчинені в стані необхідної оборони та за відсутності умислу на це, а також зазначається про неможливість експерта ОСОБА_20 здійснювати експертні дослідження, під час проведення яких він не приймав участі, з історіями хвороб не ознайомлений та не використав свого права на заявлення клопотань, та є необ`єктивними, а розмір відшкодування шкоди вважає завищеним.
Крім того, засуджений вважає, що судом апеляційної інстанції необґрунтовано відмовлено в задоволені клопотань про детальне дослідження доказів у справі, збільшено розмір покарання та вважає вирішення цивільного позову неправильним. Стверджує, що його дії необхідно кваліфікувати за статтею 119 КК України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали касаційній скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, вважаючи за необхідне пом`якшити засудженому покарання до 13 років позбавлення волі, обговоривши доводи касаційної скаргита перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як убачається з касаційної скарги та доповнень до неї, засудженим не заперечується розпиття алкогольних напоїв, подія злочинів, передумови їх вчинення, знаряддя, яким нанесені тілесні ушкодження двом потерпілим, та саме їх нанесення.

Водночас, засуджений наполягає на спричиненні ним ножових поранень двом потерпілим виключно у стані необхідної оборони або з необережності при розмахуванні ножем, не умисно, а захищаючись від нападу потерпілих, причинний зв`язок між його діями та наслідком у виді смерті потерпілих. А також оспорює обґрунтованість та законність експертних досліджень, за якими встановлено знаряддя злочину та його характеристики, характер, локалізацію та механізм тілесних ушкоджень у засудженого та потерпілих та вказує на порушення його права на захист під час досудового розслідування, що мало місце під час та після проведення досліджень.

Однак, такі твердження засудженого не ґрунтуються на матеріалах справи з огляду на таке.

Зокрема, засудженим впродовж провадження справи повідомлялися такі обставини інкримінованої йому події, де він відмічав, що коли спав на канапі після розпиття алкогольних напоїв та трансляції матчу футболу, де він та потерпілі дивилися в гостях у свідка ОСОБА_10 , то, відчувши побиття з боку потерпілих, взяв ніж, який лежав на канапі та почав відмахуватися, погрожуючи, а потім побачив як один потерпілий ОСОБА_11 впав на підлогу з пораненням, а інший ОСОБА_12 побіг з будинку.

Напротивагу таким твердженням засудженого у справі наявні експертні дослідження, протоколи слідчих дій та показання свідків, якими спростовується версія засудженого щодо його перебування у стані необхідної оборони та відсутність умислу на протиправні дії щодо посягання на життя і здоров`я потерпілих.

Так, проведеними експертними дослідженнями встановлено, що у засудженого виявлено легкі тілесні ушкодження у виді синців м`яких тканин голови, шиї, правого плеча, які утоврилися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею; синці мяких тканин голови, шиї, утворилися не більш, як за одну добу до огляду, а синець правого плеча за 10-12 діб до огляду. Тоді як, заявлених травматичних ушкоджень щелепно-лицьової ділянки не виявлено (т.2 а.с.40).

Смерть ОСОБА_14 настала в результаті одиночного проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки та черевної порожнини з пошкодженням серця, яке привело до гострої крововтрати, раньовий канал направлений спереду назад, зліва на право, знизу вверх, які по локалізації і кількості відповідають ушкодженням на одязі, та визначено, що під час заподіяння такого тілесного ушкодження він знаходився передньою поверхнею тіла до травмуюючого об`єкту. Встановлено прямий причинний зв`язок між спричиненням тілесних ушкоджень та причиною смерті. Травмуючим об`єктом встановлено ніж, який вилучений з місця події (т.1 а.с.80-82, 86-87, 139-140).

Стверджено, що показання засудженого відповідають лише щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_18 ножем, тоді як встановлено невідповідність напрямку нанесено удару (т.2 а.с.75).

Смерть ОСОБА_16 настала внаслідок одиночного колюче-ріжучого поранення лівої плевральної порожнини з пошкодженням лівого купола діафрагми, селезінки, печінки, яка супроводжувалася внутрішньою кровотечею, раньовий канал направлений зверху вниз, ззаді на перед, які по локалізації і кількості відповідають ушкодженням на футболці, та визначено вірогідність його розташування поверхнею тіла до травмуючого об`єкту, а також його можливість здійснювати активні рухи. Встановлено прямий причинний зв`язок між спричиненням тілесних ушкоджень та причиною смерті. Травмуючим об`єктом встановлено ніж, який вилучений з місця події (т.1 а.с. 108-112, 116, 144-145, 149-150).

Відповідність спричинення потерпілому ОСОБА_19 тілесних ушкоджень показанням засудженого експерту не вдалося, у зв`язку з тим, що останній не пам`ятав їх завдання (т.2 а.с.79).

Вказані дані експертних досліджень не засвідчують заявленого засуженим факту, що він посягнув на життя та здоров`я двох осіб навмання або випадково, оскільки їх локалізація та кількість в умовах спричинення засудженому лише синців вказують на цілеспрямованість його дій. При тому, що виключено вірогідність і заявлений ним механізм спричинення потерпілим тілесних ушкоджень.

Крім того, за змістом експертних досліджень та норм процесуального закону, зокрема вказаних засудженим, колегія суддів не може вважати їх необгрунтованими та не вбачає підстав виключати можливість їх проведення одним експертом, який також залучався в якості спеціаліста під час проведення слідчих дій.

Зокрема, з касаційної скарги засудженого прослідковується певна вибірковість змісту висновків експерта щодо глибини раннього каналу, оскільки кожна з них проводилася за затвердженими методами, безпосередньо оглядалися трупи та їх одяг, ніж, а експерт неодноразово повідомлявся про кримінальну відповідальність та підтверджував свої висновки в судовому засіданні. При тому, що ним не заперечується застосування такого знаряддя злочину та спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілим. Тоді як, історії хвороб потерпілих безпосередньо надаються в розпорядження експерта для дослідження, а сторонні особи мають ознайомлюватися з їх даними у дослідницькому розділі висновку.

Крім того, перед призначенням досліджень та після ознайомлення з ними ні засуджений, ані його захисник не оспорювали їх зміст, не мали заперечень та клопотань. Тоді як, обгрунтовано відмолялося у задоволенні клопотань щодо призначення експертиз, маючи сумнів у причині смерті потерпілого ОСОБА_16 за встановленим об`ємом ушкоджень виключно з причини захворювання печінки, а також проводити додаткові дослідження щодо оніміння пальців рук засудженого та отримання ушкоджень зубів, що вже досліджувалося та засудженим не заявлялося під час огляду. При тому, що саме своєчасність визначає наявність об`єму тілесних ушкоджень, а не намагання вподальшому спростувати їх за минуванням часу та неможливості їх дослідження у майбутньому, що також може свідчити про обраний спосіб захисту.

Окрім зазначеного, такі експертні дослідження для судів та показання свідка ОСОБА_9 не були визначальними, оскільки умови вчинення злочинів та подальші їх причини досліджуються у сукупності з іншими доказами у справі за умови їх узгодженості, що і прослідковується в конкретній справі.

А стверджувані засудженим суперечності у показаннях свідка ОСОБА_9 колегією суддів визнаються неспроможними, оскільки первинні його показання відображали стислу хронологію події, що вподальшому більш детально розкрито та уточнено під час слідчих дій з ним та в ході судового слідства. Тоді як, для спростування або підтвердження умисності вчинення засудженим щодо потерпілих протиправних дій є не важливим має свідок бажання повідомляти про те, чи був він очевидцем або, прокинувшись, бачив прикінцевий та кінцевий результат злочинних дій засудженого.

Таким чином, у колегії суддів не має причини вважати, що дії засудженого здобули неправильну кваліфікацію та те, що його право на захист було порушено.

Що стосується доводів засудженого щодо неможливості прослухати судові засідання апеляційного розгляду справи, то вони є неспроможними, оскільки ним неодноразово здійснювалося ознайомлення з матеріалами кримінальної срави та наявними в ній технічними записами, а також вносилися заперечення на протоколи судових засідань щодо невідповідності. Тоді як, судовий розгляд у суді першої інстанції не фіксувався, оскільки такого клопотання учасниками процесу не заявлялося.

До того ж, розмір заподіяної шкоди від протиправних дій засудженого є співрозмірний безповоротній втраті близької людини та підтвердженої.

Водночас, під час перевірки матеріалів кримінальної справи колегією суддів виявлено, що судом апеляційної інстанції під час нового апеляційного розгляду справи здійснено посилення покарання всупереч вимогам частини 2 статті 400 КПК України 1960 року.

Відповідно до частини 2 сттаті 400 КПК України 1960 року посилення покарання або застосування закону про більш тяжкий

злочин при новому розгляді справи судом першої інстанції або

апеляційним судом допускається тільки за умови, що вирок було

скасовано за м`якістю покарання або у зв`язку з необхідністю

застосування закону про більш тяжкий злочин за скаргою прокурора

або потерпілого чи його представника, а також коли при новому

розслідуванні справи буде встановлено, що обвинувачений вчинив

більш тяжкий злочин, або коли збільшився обсяг обвинувачення.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2015 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 19 грудня 2013 року щодо ОСОБА_17 , а матеріали кримінальної справи направлено на новий апеляційний розгляд.

Підставами скасування вказаної ухвали суду апеляційної інстанції, якою вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29 березня 2013 року щодо ОСОБА_17 залишено без зміни, слугувало порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Однак, під час нового апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції скасував вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_17 у частині призначеного покарання шляхом його посилення, тоді як з цих підстав суд касаційної інстанції ухвалу апеляційного суду не скасовував, а обсяг обвинувачення не збільшувався та не встановлювалося вчинення ним більш тяжкого злочину.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне перейти до покарання, що було призначене судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду апеляційної інстанції змінити в частині призначеного засудженому покарання. Відтак, касаційна скарга засудженого підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 394-396, 398, 400 КПК України 1960 року та пунктом 15 розділу 11 Перехідних положень КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційну скрагу засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області від 22 травня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_4 змінити в частині призначеного останньому покарання шляхом пом`якшення.
Пом`якшити засудженому ОСОБА_4 покарання за:

- частиною 2 статті 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років;
- частиною 1 статті 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років.
На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань засудженому ОСОБА_4 за сукупністю злочинів остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років.
В решті вирок залишити без зміни.

С у д д і:

__________________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3