АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/882/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.303 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2015 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність ДІМ СДІМ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника апелянта адвоката ОСОБА_8 ,

заявниці ОСОБА_6 ,

встановила:
05 листопада 2015 року до Апеляційного суду Запорізької області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2015 року, якою скаргу останньої на бездіяльність ДІМ СДІМ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області було повернуто без розгляду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає що висновок за матеріалами перевірки вона фактично отримала 23.09.2015 р., через що, на її думку, не було підстав для подачі заяви поновлення строку на визнання дій незаконними. Суд не з`ясував даних обставин, ухвала постановлена за їх відсутністю.
Перевіривши надані матеріали в частині обґрунтованості підстав для повернення скарги ОСОБА_6 і не розглядаючи саму скаргу по суті, заслухавши доповідача, представника апелянта, та апелянта, які просили скасувати ухвалу слідчого судді; висновок прокурора, на переконання якого ухвала слідчого судді є незаконною та не обґрунтованою, підлягає скасуванню, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя повертаючи скаргу ОСОБА_6 послався на положення ч.2 ст.304 КПК України, та дійшов висновку, що скаржник пропустила 10 денний строк на оскарження бездіяльності, що полягала у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР і не порушила питання про поновлення цього строку.

Слідчий суддя встановив, що 13.08.2015 року скаржник зверталася до Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_9 . Відомості про злочин до ЄРДР не були внесені.

Листом Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області №29/С-507 від 22.08.2015 року скаржника повідомлено про те, що в ході перевірки обставини не знайшли свого підтвердження.

На переконання слідчого судді, бездіяльність компетентної особи фактично мала місце уже по закінченню 24-х годин після звернення з відповідною заявою, тобто 14.08.2015 року. Не зважаючи на це, до суду скаржник звернулася лише 30.09.2015 року, про поновлення строку на звернення до суду скаржник не клопотала. Слідчий суддя зазначив, що переписка з уповноваженими працівниками районного відділу в окремому випадку може бути підставою для поновлення строку на звернення до суду, проте не є обставиною, яка автоматичного його поновлює. Документи переписки вказаних осіб, зокрема повідомлення про те, що відомості до реєстру не вносилися, також не є постановами в розумінні ч.1 ст.304 КПК України, з винесенням яких починає збігати строк на звернення до суду. Посилаючись на практику ЄСзПЛ, слідчий суддя зазначив, що право на суд не є абсолютним.

Колегія суддів із висновками слідчого суддів колегія судді не погодилася.

Як правильно зазначив слідчий суддя, за висновками ЄСзПЛ, право на суд не є абсолютним і у відповідних випадках може бути обмежене національним законодавством. Втручання держави у це право людини відбувається відповідно до закону. Найчастіше це стосується випадків пов`язаних із вимогами про сплату судового збору, а також в частині процесуальних строків або термінів (як у вказаному випадку). Разом з тим, практика ЄСзПЛ, на яку слідчий суддя увагу чомусь не звернув, вказує, що відповідні обмеження стосується не лише формального дотримання вимог національного закону але і якості самого закону (його повноти, зрозумілості, тощо). Слід зазначити, що такий підхід є усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, а не окремим випадком. Наприклад, у рішенні Сергій Волосюк проти України (Sergey Volosyuk v. Ukraine) від 12 березня 2009 року Суд зазначив: «Словосполучення згідно із законом не лише вимагає дотримання національного закону, а й стосується якості такого закону (див., mutatis mutandis, рішення у справі Галфорд проти Сполученого Королівства (Halford v. the United Kingdom) від 25 червня 1997 року, п. 49, Reports 1997-III, та справу Барановський проти Польщі (Baranowski v. Poland), заява № 28358/95, п.52, ECHR 2000-III). Суд нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві (див. рішення у справі Доменічіні проти Італії (Domenichini v. Italy) від 15 листопада 1996 року, п. 33, Reports 1996-V).»

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Є очевидним, що особа яка звернулася із заявою в правоохоронні органи не володіє інформацію про те чи внесли відомості за її зверненням в ЄРДР чи ні. Той факт, що діючий КПК України не зобов`язує відповідну посадову особу оформлювати саме постановою відмову у внесенні відомостей в ЄРДР (якщо така особа дійде висновку, що в зверненні відсутні для цього підстави), фактично позбавляє можливості заявника оскаржити такого роду бездіяльність у встановлені процесуальні строки.

Скаржник ОСОБА_6 зазначала, що за наслідками її звернення ДІМ СДІМ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області було винесено висновок, який вона отримала 23.09.2015. Вказаний висновок хоча і не є постановою в розумінні КПК України, однак фактично він містить усі ознаки процесуального документу.

На переконання колегії суддів у цьому конкретному випадку висновки слідчого судді про необхідність повернення скарги, тільки через те, що скаржником не було заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження бездіяльності - і є тим самим формалізмом який тільки затягує процес, на що звертав увагу ЄСзПЛ.

Колегія суддів вважає, що строк на оскарження для ОСОБА_6 необхідно було відраховувати саме з 23.09.2015, тобто з моменту отримання нею відповіді начальника Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України разом з висновком ДІМ СДІМ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України і додаткове клопотання про поновлення строку не потрібно.
Повернувши скаргу без відповідних на то підстав, слідчий суддя по суті її не розглянув, викладені у ній доводи не перевірив, не дав їм об`єктивної оцінки. Вказаний факт порушує право особи на оскарження в суді рішень дій або бездіяльності службових осіб, яке гарантовано їй державою.

Ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з мотивів порушення вимог кримінального процесуального закону.

Щодо вимог апеляційної скарги в частині постановлення нової ухвали колегія зазначає наступне.

Прийняття рішення про відкриття провадження за скаргою відповідно до вимог ст.304 КПК України є прерогативою слідчого судді місцевого суду, і за змістом ст. 407 КПК України не входить до повноважень апеляційного суду за наслідками розгляду скарги на ухвалу слідчого судді. Слідчим суддею рішення про відкриття провадження не приймалося, матеріали вказаного провадження підлягають поверненню до того ж суду для вирішення цього питання і розгляду провадження по суті.

Керуючись ст.ст. 303, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2015 року, якою скаргу останньої на бездіяльність ДІМ СДІМ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області було повернуто без розгляду, скасувати.

Ухвалити нову ухвалу якою призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Матеріали провадження повернути до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя для вирішення питання про відкриття провадження та розгляду скарги по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4