УХВАЛА
Іменем України
05 жовтня 2015 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого начальником відділу нагляду за додержанням закону у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.2 ст. 317, ч.1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого управління УМВС України у Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000870 від 02.07.2015 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.2 ст. 317, ч.1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 23.07.2015 р. по 27.07.2015 р. ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_6 і ОСОБА_9 вчинили ряд злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а саме переслідуючи мету особистого збагачення, збували особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований в місцях масового перебування громадян, наркозалежним особам м. Новоград-Волинський Житомирської області.

27.07.2015 р. о 20 год. 25 хв. за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень затримано ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України

28.07.2015 р. о 19 год. 00 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_6 вказав про те, що будь-яких злочинів він не вчиняв, на інші запитання від дачі показів відмовився, згідно до ст.63 Конституції України.

29.07.2015 слідчим суддею Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та водночас визначено заставу у розмірі 80-ти мінімальних розмірів заробітної плати, що становить 97 440 грн.

У подальшому за підозрюваного ОСОБА_6 внесено заставу у вказаному розмірі, в результаті чого 26.08.2015 останнього звільнено із слідчого ізолятору при ЖУВП №8.

13.08.2015 постановою першого заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_10 визначено підслідність у кримінальному провадженні №0000870 від 02.07.2015 за слідчим управлінням УМВС України в Житомирській області.

21.09.2015 року першим заступником прокурора Житомирської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 28 жовтня 2015 р.

25.09.2015 року слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, а також строк дії обов`язків підозрюваного, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміни свого місця проживання, навчання та роботи в межах строків досудового розслідування, тобто до 28.10.2015 року.

02.10.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.2 ст.317, ч.1 ст.263 КК України.

02.10.2015 року слідчий за погодженням з прокурором звернулися до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про зміну підозрюваному ОСОБА_6 застосованого до нього раніше запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою.

Подане клопотання обґрунтовувалось тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у складі організованої злочинної групи у ролі організатора, та наявність ризиків, вказаних у ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, здійснення тиску на свідків та інших підозрюваних у вчиненні злочинів.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які просили задовольнити клопотання, посилаючись на існування визначених ст. 177 КПК України ризиків, підозрюваного ОСОБА_6 , який свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не визнав, його захисника, який заперечував проти застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в зв`язку із застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, у поданому клопотанні слідчий посилається на те, що після повідомлення про зміну раіше оголошеної підозри на ч. 3 ст. 307, ч.2 ст.317, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у складі організованої злочинної групи у ролі організатора.

Як вбачається з пункту 3 статті 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

При цьому, у п.52 рішенні Європейського суду з прав людини у справі Ливада проти України від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 Суд вказує, що аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі Доронін проти України (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах Осипенко проти України (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та Харченко проти України (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Так, слідчий суддя вважає неспроможними доводи слідчого та прокурора, що сама лише зміна кваліфікації інкримінованих підозрюваному ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, яка загрожує більш тяжким покаранням у разі визнання підозрюваного винним є достатньою підставою для зміни раніше застосованого до нього слідчим суддею запобіжного заходу з застави на тримання під вартою.

При цьому, слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що підорюваний ОСОБА_6 від органів досудового розслідування не переховується, постійно проживає разом зі своєю сім`ю та малолітньою дитиною у м.Новоград-Волинський Житомирської області, неофіційно працює для матеріального забезпечення своєї сім`ї, жодних перешкод у проведенні досудового розслідування не чинить, від явки на виклик слідчого чи прокурора не ухиляється, будь-якої свідомої неналежної процесуальної поведінки не допускає, що за своєю сукупністю дає змогу слідчому судді дійти до висновку, що органом досудового розслідування не доведено та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об"єктивних даних, які б виправдовували затосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою та свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах обмеження його свободи.

З огляду на викладене слідчий суддя дійшов висновку, що подане слідчим клопотання про зміну підозрюваному ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою є безпідставним, а тому не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 200 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління УМВС України у Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого начальником відділу нагляду за додержанням закону у кримінальному провадженні № 0000870 прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1