Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 1-351/10
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Рогозіна С.В.

при секретарі Кулик Т.В.

з участю прокурора Станкевича О.К.

потерпілого ОСОБА_1

захисників підсудного ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2., Красноярського Краю, Росія, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє засуджений 25 червня 2003 року вироком Рівненського міського суду до 3 років 4 місяців позбавлення волі, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, проживаючого за адресою: Рівненський р-н., с. Б. Криниця, вул. Молодіжна, 47

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4, 28 жовтня 2009 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, поблизу входу в державну районну адміністрацію, що по вул. Соборна в м. Рівне, маючи умисел на заволодіння чужим майном, здійснив напад на ОСОБА_1, в ході якого наніс йому удари по голові, руках та ногах, в результаті чого зламав 5-ту пястку кістку правої руки, чим умисно заподіяв йому середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження по критерію тривалості розладу здоров'я та відкрито заволодів майном потерпілого, а саме рюкзаком в якому знаходилися гроші в сумі 7500 гривень, мобільними телефонами марок б/у «Нокіа 6310І» вартістю 200 гривень та «ОСОБА_5 К530І» вартістю 907 гривень 20 копійок з флеш-карткою 2 ГБ вартістю 100 гривень, цифровим фотоапарат „Кенон А410" вартістю 1048 гривень з флеш-карткою 512 МБ вартістю 130 гривень, кредитною карткою «А-банку», яка цінності не представляє, 4-футболками вартістю по 60 гривень на суму 240 гривень, блутузом до мобільного телефону марки «Соні Еріксон» вартістю 560 гривень, чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 10685 гривень 20 копійок.

Допитаний судом ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину не визнав та дав показання, що в 23 годині 28.10.2009 року йому необхідно було зайти до знайомого ОСОБА_6, зайшовши до нього він пішов додому. Біля магазину „Від і До йому треба було передзвонити, він підійшов до таксофону і побачив двох людей, один здоровий в червоному пусері, інший віком 20 років в джинсах. Вони сварилися. ОСОБА_1 спровокував бійку і вдарив хлопця. Він продовжував телефонувати, потім почув, як розбилася бутилка, потім повернувся і побачив, що вони впали на землю і билися. Молодий хлопець був на ОСОБА_1 і натягнув на нього пусер, в цей момент у ОСОБА_1 повипадали телефони, він взяв один і пішов. 29.10.2009 року він пішов на продуктовий базар і продав телефон, просив 350 гривень, а дали 250 гривень. Працівники міліції знайшли його через місяць. Він здав телефон під свої анкетні дані оскільки мав намір його забрати. Розбійного нападу він не вчиняв, він тільки підняв телефон, який випав.

Незважаючи на те, що підсудний свою вину у інкримінованому йому злочині не визнав, його винуватість доведена показами потерпілого, свідків і іншими доказами, безпосередньо досліджені судом при розгляді кримінальної справи.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_1 показав, що він з 2007 року працює механіком на СТО „Авто Люкс", по вул. Чернишова, 7, що в м. Рівне по сьогоднішній час. 28 жовтня 2009 року він перебував на роботі за вищевказаною адресою до 21 години 00 хвилин. Після роботи разом зі своїми колегами пішов повечеряти до кафе, що знаходиться неподалік СТО. В даному закладі він пробув приблизно до 22 години 00 хвилин. Після цього він разом зі своїм товаришем ОСОБА_7 з яким працює на СТО пішли в кафе „Майдан", що по вул. Соборна випити пива. В кафе „Майдан" він з ОСОБА_8 випив десь по два бакали пива. Вийшовши з кафе, він сказав ОСОБА_7, що йому потрібні цигарки та щоб той зачекав поки він сходить в кіоск, який знаходиться неподалік магазину „Від і До". Повернувшись через 3 хвилини він побачив, що ОСОБА_7 не має. Після цього він перейшов на іншу сторону дороги, так як збирався замовити таксі та їхати додому. Проходячи біля районної державної адміністрації, а саме біля сходинок до нього підбігли двоє невідомих йому чоловіків та почали наносити удари тупим предметом по голові зверху. Всього по голові коли він ще був на ногах йому було нанесено три удари. Після цих ударів він впав на коліна, після чого отримав ще п'ять ударів ногами по голові, яку прикривав руками. Ці удари були сильні і потрапляли в зап'ястя правої руки. По руці він отримав удар від чоловіка, який вирвав його рюкзак. Даного чоловіка він запамятав, оскільки побачив його. Після цього чоловік, який наніс йому удар по руці вирвав його рюкзак, який знаходився на правому плечі та вони побігли. Хлопця, який вирвав рюкзак, він бачив біля кафе „Майдан", коли виходив з нього разом з ОСОБА_8. В даному рюкзаку знаходилися гроші в сумі 7500 гривень, які йому повернули знайомі, мобільний телефон марки б/у „Нокіа 6310І", мобільний телефон марки „ОСОБА_5 К530І" та флеш-карта 2 ГБ, цифровий фотоапарат „Кенон А410" та флеш-карта 512 МБ, яка знаходилася в фотоапараті, блутуз до мобільного телефону марки „Соні Еріксон", кредитна картка „А-банку", 4-футболки та інші речі. Отямившись через деякий час він повернувся до себе на роботу та викликав міліцію. Наступного дня він звернувся до лікарні, де його оглянули лікарі та повідомили, що у нього перелом правої кисті та інші травми. Після того, як його запросили в міліцію для впізнання він в підсудному чітко впізнав нападаючого, який наносив йому удари і забрав рюкзак.

Допитаний судом свідок ОСОБА_7 показав, що 28 жовтня 2009 року він перебував на роботі до 21 години 00 хвилин. Після роботи він разом зі своїм колегою ОСОБА_1 з яким працює на СТО вирішили піти в кафе „Майдан", що по вул. Соборна випити пива. В кафе „Майдан" вони випили по два бокали пива, так як даний заклад зачинявся то вони пішли з нього. Вийшовши з кафе, ОСОБА_1 сказав, що йому потрібні цигарки та щоб він зачекав поки ОСОБА_1 сходить в кіоск, який знаходиться неподалік магазину „Від і До". Прочекавши близько 5 хвилин ОСОБА_1 він вирішив їхати додому, бо було вже пізно та його чекали в дома. Наступного дня йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що його побили невідомі йому чоловіки та після цього забрали рюкзам з речами, який був при ньому. Також, він зазначив, що бійки між ОСОБА_1 та ним в той день не було.

Допитаний судом свідок ОСОБА_6 дав показання, що в магазині „Свіжий хліб" по вул. Полуботка, 4 в м. Рівне є точка з реалізації мобільних телефонів. На початку листопада 2009 року в магазин зайшов невідомий чоловік, який приніс мобільний телефон марки „ОСОБА_5 К 530і" для продажу. Подивившись даний телефон він вирішив його придбати. Після чого невідомий дав свій паспорт, як він дізнався з документа, що посвідчує особу, ним виявився ОСОБА_4, який проживає в с. Б. Криниця. Даного громадянина він бачив в даному магазині неодноразово. Також, він пояснив, що телефон нормальний, не крадений. За телефон він заплатив гроші в сумі 300 гривень, після чого зробив відповідний запис в журналі. Даний мобільний телефон він виставив на продаж в магазині.

Допитаний судом свідок ОСОБА_9 показав, що приблизно в кінці жовтня місяця чи на початку листопада 2009 року точної дати він не пам'ятає, вирішив придбати б/у мобільний телефон для своєї матері, так як на новий телефон коштів не мав. Він пішов на центральний продуктовий ринок, що в м. Рівне та зайшов на торгову точку по реалізації мобільних телефонів, яка знаходиться в хлібобулочному кіоску. В даному кіоску він придбав мобільний телефон марки „ОСОБА_5 К530І", чорного кольору за 600 гривень. Покористувавшись телефоном близько тижня він вирішив продати даний мобільний телефон, так як він йому не сподобався в користуванні. Даний телефон він заніс до свого знайомого ОСОБА_10, який займається реалізацією мобільних телефонів. За телефон ОСОБА_10 дав йому гроші в сумі 600 гривень. Про те, що телефон крадений він дізнався від працівників міліції.

Допитаний судом свідок ОСОБА_11 дав показання, що в жовтні місяці точної дати не пам'ятає він зайшов до свого знайомого на ім'я ОСОБА_6, йому потрібен був б/у мобільний телефон, ОСОБА_6 запропонував придбати у нього мобільний телефон марки «ОСОБА_5 К530І". Він запитав у Славіка „Чи не крадений даний мобільний телефон?" На, що останній відповів, що йому приніс його знайомий, не переживай. Подивившись даний телефон, він його придбав за гроші в сумі 680 гривень. Покористувавшись телефоном близько двох тижнів, до нього на мобільний телефон зателефонували працівники міліції та викликали в Рівненський міський відділ міліції, де вони йому розповіли, що хтось пограбував людину та викрав у неї мобільний телефон, яким він користується. Даний мобільний телефон у нього вони вилучили.

Допитаний судом свідок ОСОБА_12 дала показання, що у неї є товариш ОСОБА_1, з яким вона знайома близько 6 років. Він працює механіком на СТО „Авто Люкс", по вул. Чернишова, 7, що в м. Рівне. У вересні місяці 2009 року ОСОБА_1 позичив для неї гроші в сумі 7600 гривень, на купівлю оргтехніки (комп'ютера). 28 жовтня 2009 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин вона зустрілася з ОСОБА_1 на СТО та повернула йому позичені гроші.

Допитаний судом свідок ОСОБА_13 показала, що в ніч з 28 жовтня на 29 жовтня 2009 року приблизно 3-тьої години ночі подзвонили з міліції і сказали, що її чоловіка побили. Біля 07.00 годині ранку, він прийшов додому з побитою головою та вимазаний. В ранці 28.10.2009 року її чоловік взяв з собою фотоапарат, в нього було два телефони, на протязі дня він подзвонив і повідомив, що в нього є пять нових футболок та йому повернула ОСОБА_12 борг в сумі 7600 гривень. при розмові вранці 29.10.2009 року він повідомив, що хтось вдарив його по голові коли він повертався додому. В той день він був одягнутий в чорні туфлі, чорні вельветові штани, червоний пусер і синю куртку.

Аналізуючи в сукупності показання даних свідків, суд вважає, що вони є послідовними і правдивими, які в свою чергу підтверджують показання потерпілого про те, що у вечері 28.10.2009 року на нього було здійснено напад в результаті якого йому було нанесено тілесні ушкодження та було відібрано речі, а саме рюкзак, у якому знаходилися гроші в сумі 7500 гривень, які йому повернули знайомі, мобільний телефон марки б/у „Нокіа 6310І", мобільний телефон марки „ОСОБА_5 К530І" та флеш-карта 2 ГБ, цифровий фотоапарат „Кенон А410" та флешкарта 512 МБ, яка знаходилася в фотоапараті, блутуз до мобільного телефону марки „Соні Еріксон", кредитна картка „А-банку", 4-футболки.

Крім того підтверджено, що ОСОБА_4 29 жовтня 2009 року продав телефон „ОСОБА_5 К530І", який належав потерпілому ОСОБА_1

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що вона розслідувала кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. По даній статті справа була порушена оскільки потерпілий вказав, що нападаючих було двоє. Під час проведення впізнання потерпілий чітко вказав на ОСОБА_4, як на особу, яка вчинила напад на нього. Впізнання проводилося за всіма правилами встановленими для проведення даної слідчої дії. Під час досудового слідства іншу особу, яка вчинила напад встановити не вдалося.

Допитаний судом свідок ОСОБА_15 показала, що вона була понятою при проведенні впізнання потерпілим особи, яка здійснила напад на нього. При проведенні даної слідчої дії було запрошено чотири особи чоловічої статі з яких потерпілий впевнено впізнав особу, яка здійснила напад на нього.

Даними показами свідків доводиться те, що потерпілий ОСОБА_8 в підсудному ОСОБА_4 впевнено впізнав особу, яка здійснила напад на нього та спростовується заперечення підсудного про те, що впізнання було проведено з порушенням чинного кримінального законодавства.

Крім показів потерпілого та свідків винуватість підсудного ОСОБА_4 у вчиненні розбійного нападу доводиться матеріалами справи, а саме:

Протоколом пред'явлення осіб для впізнання потерпілому ОСОБА_1 від 28 листопада 2009 року, в ході якого ОСОБА_1, оглянувши пред'явлених для впізнання осіб, заявив, що в особі, яка стоїть з лівої сторони під № 1 і назвалась ОСОБА_4 він впізнає одного з нападників, який відкрито викрав у нього рюкзак та речі, які знаходилися в ньому 28 жовтня 2009 року. Впізнає по загальним рисам обличчя, яке добре запам'ятав. Саме він наносив удари та забрав його рюкзак (а.с.67).

Проведеним відтворенням обстановки та обставин події від 16 грудня 2009 року за участю потерпілого ОСОБА_1 підтверджуються його показання про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину. Дані обставини були перевірені на місці вчинення злочину (а.с.60-61).

Протоколом огляду мобільного телефону від 21 грудня 2009 року, доводиться, що мобільний телефон „ОСОБА_5 К530І" оглянутий потерпілим ОСОБА_1 належить йому (а.с. 82-83).

Згідно висновку товарознавчої експертизи № 1171 від 16 грудня 2009 року, залишкова вартість мобільного телефону «ОСОБА_5 К530І», по факту викрадення в гр. ОСОБА_1 з урахуванням часткової втрати його товарних якостей у зв'язку з експлуатаційним зношенням і пошкодженням від впливу зовнішніх факторів (за умови його теперішнього та технічно-справного стану), становить 907 гривень, 20 копійки (а.с. 43-46).

Згідно висновку товарознавчої експертизи № 1172 від 16 грудня 2009 року, початкова вартість фотоапарату „Кенон А410", викраденого у гр-на ОСОБА_1, станом на момент скоєння злочину, може становити 1048 гривень (а.с. 33-34).

Висновком судово-медичної експертизи № 2221 від 03 грудня 2009 року, встановлено, що у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді рубця в лівій тім'яній ділянці, який є наслідком зажившої рани; слід від садна на передній поверхні лівого колінного суглобу, який є наслідком садна; згідно даних медичних документів - перелом 5-ї пясної кістки правої кисті та забій лівого променево-зап'ясткового суглобу, ускладнений гемартрозом. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердого (их) тупого (их) предмету (ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, могли утворитись у вказаній в обставинах термін і які, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», відносять до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. Тілесне ушкодження у вигляді перелому 5-ї п'ясної кістки правої кисті згідно п. 2.2.2. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", відносяться до середнього ступення тяжкості тілесних ушкоджень спричинивших довготривалий розлад здоров'я. Тілесне ушкоження у вигляді садна на передній поверхні лівого колінного суглобу згідно п. 2.3.5. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", відносяться до легких тілесних ушкоджень. В момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг перебувати в будь-якому положенні. Наявні в ОСОБА_1 тілесні ушкодження виникли не менше як від чотирьох травматичних дій. В своїй сукупності, загалом, не властиві для самопадіння, чи падіння з прискоренням, з висоти власного зросту на тверду поверхню чи виступаючі предмети, хоча ушкодження у вигляді садна на передній поверхні лівого колінного суглобу могло утворитися і при можливому падінні чи співударінні вказаною ділянкою об тупу тверду поверхню. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті боротьби, бійки, самооборони (а.с. 63-64).

Крім того, суд вважає, що під час досудового слідства так і під час судового слідства не здобуто доказів того, що ОСОБА_4 здійснював напад на потерпілого ОСОБА_1 за попередньою змовою групою осіб. Державним обвинувачем під час судового слідства, також, не подано доказів наявності інших осіб, які приймали участь при здійсненні нападу на потерпілого ОСОБА_1

Зокрема єдиним доказом, який підтверджує наявність іншої особи, яка нападала на потерпілого ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 є пояснення самого потерпілого. Під час дачі даних пояснень ОСОБА_1 не зміг описати дану особу, жодного разу не вказував, чи наносила невідома особа йому удари під час нападу, не вказував механізм нанесення йому ударів і, яка була участь невідомої особи під час нападу.

Допитана в судовому засіданні сідок ОСОБА_14 показала, що встановити особу, яка разом з ОСОБА_4 здійснила розбійний напад на ОСОБА_1 не представилось можливим.

Згідно рапорту о/у ВКР Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_16 вказує, що в ході проведення розшукових заходів встановити особу, яка разом з ОСОБА_4 вчинила пограбування ОСОБА_1 не представилось можливим (а.с. 55).

В дослідженому в судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи № 2221 від 03 грудня 2009 року вказується, що наявні в ОСОБА_1 тілесні ушкодження виникли не менше як від чотирьох травматичних дій. В своїй сукупності, загалом, не властиві для самопадіння, чи падіння з прискоренням, з висоти власного зросту на тверду поверхню чи виступаючі предмети, хоча ушкодження у вигляді садна на передній поверхні лівого колінного суглобу могло утворитися і при можливому падінні чи співударінні вказаною ділянкою об тупу тверду поверхню. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті боротьби, бійки, самооборони.

В даному висновку жодним чином не згадується про те, що вказані травматичні дії нанесені однією особою чи кількома.

Під час досудового слідства та під час судового слідства не було здобуто доказів того чи була між ОСОБА_4 та будь-ким попередня змова на здійснення розбійного нападу.

За таких обставин суд піддає сумніву наявність у ОСОБА_4 попередньої змови на розбійний напад та наявність іншої особи, яка приймала участь у розбійному нападі.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд вважає, що під час судового слідства не було здобуто доказів наявності у ОСОБА_4 попередньої змови на розбійний напад та наявності групи осіб при здійсненні розбійного нападу. Державним обвинувачем обвинувачення в цій частині суд вважає недоведеним.

Крім того, під час судового слідства не здобуто доказів того, що ОСОБА_4 не вчиняв розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_1

Таким чином оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, дії підсудного суд кваліфікує, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), а кваліфікуюча ознака „за попередньою змовою групою осіб, є недоведеною.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, а саме те, що вчинений ОСОБА_4 злочин є тяжким злочином, ОСОБА_4 неодноразово судимий, за місце проживання характеризується негативно, на „Д обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Обставини, які помякшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбченого ч. 1 ст. 187 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Початок строку відбуття покарання рахувати з 28 листопада 2009 року, з моменту затримання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити попередню тримання під вартою.

Речові докази по справі, мобільний телефон марки «ОСОБА_5 К530І» повернути потерпілому ОСОБА_1

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 діб, а засудженому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий С.В. Рогозін