Провадження № 1-кс/760/7474/14
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2014 Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю
слідчого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 , погодженого з старшим прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0010067, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, офіційно не працюючий зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше відповідно до ст. 89 КК України не судимий,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні слідчого відділу Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010067 від 08.11.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , 07.11.2014 маючи на меті відкрито викрасти чуже майно, шляхом проникнення у інше приміщення, а саме приміщення аптеки «Наш доктор», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вступив в злочинну змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, заздалегідь розподіливши між собою злочинні ролі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, 07.11.2014 приблизно о 22:40 годині ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа прибули до аптеки № 2 ТОВ «Медичний центр «Наш доктор», по вул. Гарматна, 29/31 в м. Києві, яка на той момент була відчинена. Після чого пересвідчившись у тому, що нікого з присутніх сторонніх осіб навкруги немає, відвідувачі у аптеці відсутні і ніхто не завадить їм у вчиненні злочину, скориставшись відчиненими вхідними дверима, діючи умисно та узгоджено між собою проникли до приміщення вищевказаної аптеки, де на той момент перебувала продавець ОСОБА_7 .
Перебуваючи в приміщенні аптеки №2 ТОВ «Медичний центр «Наш доктор», ОСОБА_6 побачив в руці у ОСОБА_7 її власний мобільний телефон марки «Нокіа 101», вартістю 200 гривень у якому знаходилась сім картка мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить. В подальшому ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, підійшовши до ОСОБА_7 , шляхом ривка вирвав з її рук вищевказаний мобільний телефон. В той момент невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , виконуючи відведену їй злочинну роль, забігла за огороджений прилавок аптеки, підійшла до касового апарату, звідки витягнула ящик касового апарату, який належить ТОВ «Медичний центр «Наш доктор», вартістю 1500 гривень у якому знаходились гроші в сумі 140 гривень.
В подальшому ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, відкрито викравши та утримуючи при собі вказане вище чуже майно, вийшли з приміщення аптеки № 2 ТОВ «Медичний центр «Наш доктор» та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 200 гривень та ТОВ «Медичний центр «Наш доктор» матеріальної шкоди на загальну суму 1640 гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у інше приміщення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.
Крім того, ОСОБА_6 17.11.2014 приблизно о 19.00 годині, перебуваючи біля будинку №152-А по вул. Борщагівська в м. Києві, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_8 , яка проходила повз вищевказаний будинок. В той момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, пересвідчившись у тому, що поблизу нікого з сторонніх осіб, які могли б завадити йому у вчиненні злочину не має, наблизився до ОСОБА_8 ззаду, після чого схопив своєю правою рукою за ліве плече ОСОБА_8 , повернув її до себе обличчям та почав утримувати її, тим самим перешкоджаючи її можливості втекти. Після цього, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 з метою подолання волі потерпілої ОСОБА_8 до опору, дістав з кишені заздалегідь приготовлений ним для вчинення злочину кустарно виготовлений ніж, який утримував у своїй лівій руці, після чого приставив його до грудей потерпілої ОСОБА_8 , погрожуючи тим самим застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу. При цьому ОСОБА_6 , продовжуючи утримувати ОСОБА_8 своєю правою рукою за плече, висловив до неї словесну вимогу негайно передати йому належне їй майно. На що ОСОБА_8 , сприйнявши погрози ОСОБА_6 реальними, побоюючись за своє життя, витягла зі своєї правої зовнішньої кишені куртки свій власний мобільний телефон марки «Ірhone 4S», вартістю 3200 гривень, який був у чохлі, вартістю 200 гривень, у якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Life» № НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє на рахунку якої грошових коштів не було та передала його у руки ОСОБА_6 .
Заволодівши та утримуючи при собі вказане вище чуже майно шляхом розбійного нападу, ОСОБА_6 , із місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 3400 гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 187 ч. 1 КК України.
Всіма своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України.
У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, офіційно не працюючий зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше відповідно до ст. 89 КК України не судимий.
Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:
Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;
Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;
Протоколами пред`явлення особи для впізнання потерпілій ОСОБА_8 та потерпілій ОСОБА_7 ;
Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;
Підозрюваний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах не визнав.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити, мотивуючи це тим, що ОСОБА_6 вчинив тяжкі злочини, за які законом передбачено покарання відповідно до ч. 1 ст. 187 КК України карається позбавленням волі на строк до 7 років, до ч. 3 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк до 8 років, ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, що свідчить про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від слідства.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 щодо клопотання слідчого заперечував просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він визнає свою вину, щиро розкаюється, неофіційно працює, має на утриманні малолітню дитину та має офіційне місце проживання.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засідання проти клопотання слідчого заперечувала та просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, надавши суду копію свідоцтва про народження малолітньої дитини ОСОБА_10 .
Суд, заслухавши слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, ретельно дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.
Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Частиною другою ст. 183 КПК України визначається перелік злочинів, підстав та умов, за наявності яких слідчий суддя має право задовольнити клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до якої тримання під вартою могло бути застосовано лише у разі, якщо особа переховувалася від органу досудового розслідування, перешкоджала кримінальному провадженню тощо. Проте, таких обставин у справі не встановлено. Зокрема, у матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що ОСОБА_11 переховувався від органів досудового розслідування та суду, перешкоджав кримінальному провадженню, а доводи слідчого про ймовірні наміри ОСОБА_11 порушити обов`язок щодо дотримання належної процесуальної поведінки, є неаргументованим та не підтверджуються даними, що містять матеріали кримінального провадження.
Разом з цим, суддя, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, вважає, що наявність лише цієї умови є недостатнім обґрунтуванням необхідності обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, оскільки тяжкість злочину має бути врахована лише в сукупності з іншими ризиками.
Розглядаючи клопотання, суддею враховано положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому, ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Оскільки інших достатніх та обґрунтованих підстав, крім тяжкості злочину, в клопотанні слідчого не зазначено, суддя вважає, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого виду запобіжного заходу - взяття під варту, з огляду на що, з урахуванням вищевикладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що тримання підозрюваного під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.
Таким чином, докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, не дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і негативно вплинути на хід розслідування кримінального провадження, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором належним чином не доведено підстави обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Одночасно з цим, суддя вважає за необхідне відповідно до норми частини п`ятої ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) в період часу з 20:00 години до 07:00 години не залишати місце проживання АДРЕСА_1 .
3) Не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
4) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

За таких обставин, клопотання слідчого щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволенню не підлягає, а на підставі ст. 194 КПК України застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 369-372, 395, 483 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
На підставі ст. 194 КПК України застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, офіційно не працюючий зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше відповідно до ст. 89 КК України не судимий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 60 днів.
На підставі ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) в період часу з 20:00 години до 07:00 години не залишати місце проживання АДРЕСА_1 .
3) Не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
4) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 13 лютого 2015 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Солом`янського району м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 діб з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1