Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2016 року колегія суддів Подільського районного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження №008134 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Черепашинці, Калинівського району, Вінницької області, українця, громадянина України, працюючого автомуляром на СТО «Сколов.НЕТ», освіта середньо-спеціальна, одруженого, маючого на утриманні 2 малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
01.11.2015 р. приблизно о 05 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля свого місця роботи СТО «Сколов.НЕТ» за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 2-л, де помітив припаркований автомобіль «INFINITI G35» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який 29.10.2015 р. був залишений на СТО ОСОБА_6 для виконання робіт. У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння даним транспортним засобом з метою його використання для власних потреб.
Реалізуючи задумане, ОСОБА_8 , як співробітник СТО «Сколов.НЕТ», скориставшись можливістю безперешкодного доступу до ключів від автомобіля, що перебували у шухляді в автомобільному боксі призначеному для проведення ремонтних робіт СТО «Сколов.НЕТ» за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 2-л взяв ключі від вказаного автомобіля.
У подальшому реалізуючи свій злочинний умисел, знаючи, що не має законного права на керування зазначеним транспортним засобом, ОСОБА_8 підійшов до автомобіля «INFINITI G35» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого ключем-брелоком відкрив водійські двері автомобіля та проник до салону автомобіля. Далі за допомогою ключа запустив двигун та розпочав рух.
У подальшому ОСОБА_8 здійснив поїздку на автомобілі від будівлі №2-л по вулиці Набережно-Луговій, доїхав до перехрестя вулиці Набережно-Лугової та вулиці Почайнинської в місті Києві, де скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого пошкодив автомобіль «INFINITI G35» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 20625/15-54 від 19.11.2015 встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власникові автомобіля «Infiniti G35», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді 01.11.2015 року, склала 493 998, 30 грн. (чотириста дев`яносто три тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім грн. 30 коп.).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України визнав повністю, щиро покаявся та показав, що він працює автомуляром на СТО «Сколов. НЕТ», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 2-л.
01.11.2015 р. приблизно о 05 год. 00 хв. він перебував у стані незначного алкогольного сп`яніння та знаходився та території СТО «Сколов.НЕТ» за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 2-л. У цей час у нього виник намір скористатися для здійснення поїздки за продуктами харчування у найблищий магазин автомобілем «INFINITI G35» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який напередодні був залишений на їх СТО ОСОБА_6 для виконання ремонтних робіт. Реалізуючи задумане він скориставшись можливістю безперешкодного доступу до ключів від автомобіля, що перебували у шухляді в автомобільному боксі призначеному для проведення ремонтних робіт СТО «Сколов.НЕТ» взяв ключі від вказаного автомобіля. У подальшому використавши ці ключі він, усвідомлюючи, що не має права використовувати даний транспортний засіб, проник до його салону, завів двигун та керуючи даним автомобілем виїхав за межі СТО і невдовзі потрапив на ньому у дорожньо-транспортну пригоду, пошкодивши його. У суді він визнав результати проведеної експертизи по цьому провадженню, що саме від його дій автомобіль потерпілого зазнав матеріальних збитків у розмірі 493 998, 30 грн., які він розпочав відшкодовувати і у подальшому має намір потерпілому у повному обсязі відшкодувати за рахунок одержаної зарплати.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєному злочині, визнання ним кваліфікації його дій, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються за згодою учасників судового розгляду суд визнав недоцільним, обмежившись допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам, викладеним в його обвинуваченні і ним не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що його характеризують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 289 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , у відповідності зі ст. 65 КК України, колегія суддів ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, одружений, дружина перебуває у декретній відпустці, має на утриманні 2 малолітніх дітей (2009 та 2012 року народження) та дружину, яка не працює, з огляду на перебування у декретній відпустці, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Вирішуючи питання про визнання обставин такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 колегія суддів, окрім ч.1 ст.66 КК України, ураховує також положення ч. 2 ст. 66 КК України, де передбачено, що суд при призначенні покарання може визнати такими, що його пом`якшують і інші обставини, не зазначені в ч. 1 ст. 66 КК України.

У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 необхідно визнати: щире каяття та добровільне часткове відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди, які передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.66 КК України, а також наявність на утриманні у ОСОБА_8 двох малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружини, яка не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці, які не передбачені у переліку обставин, визначеному у ч.1 ст.66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , згідно п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, колегія суддів визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне обрати ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі. Визначаючи термін цього покарання, враховуючи санкцію ч.3 ст.289 КК України колегія суддів вважає, що навіть мінімально можливий строк покарання ОСОБА_8 у виді 7 років позбавлення волі буде надто суворим, а тому вважає за необхідне, з огляду на наявність до того підстав, застосувати положення ст.69 КК України, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Як встановила колегія суддів, ОСОБА_8 раніше не судимий, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, щиро покаявся, добровільно частково відшкодував потерпілому заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, має на утриманні 2 малолітніх дітей та дружину, яка не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці. Названі вище дві обставини, зокрема, щире каяття, добровільне часткове відшкодування потерпілому заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди та наявність на утриманні 2 малолітніх дітей та непрацюючої дружини, колегія суддів, згідно п.п.1, 2 ч.1 та ч.2 ст.66 КК України визнала пом`якшуючими обставинами. На думку колегії суддів ці дві пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину.

Все це у сукупності, а також з урахуванням молодого віку ОСОБА_8 дає колегії суддів підстави для застосування положень ст.69 КК України та призначення йому за ч.3 ст.289 КК України покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.289 КК України.

Також, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро покаявся, має на утриманні 2 малолітніх дітей та непрацюючу дружину, добровільно частково відшкодував потерпілому заподіяну шкоду у сумі 22 400 гривень та запевнив колегію суддів, що й у подальшому має намір відшкодовувати решту заподіяних потерпілому збитків за рахунок відрахувань із зарплати, позицію прокурора та потерпілої сторони, які наполягали на застосуванні положень ст.75 КК України та звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, враховуючи, що лише перебуваючи не в місцях реального позбавлення волі обвинувачений буде мати реальну можливість відшкодовувати решту заподіяних потерпілому збитків, колегія суддів дійшла висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, однак з максимальним іспитовим строком.

Крім цього, колегія суддів, з огляду на застосування положень ст.75 КК України вважає, що підстав для застосування при призначенні ОСОБА_8 додаткового покарання - конфіскації майна, немає.
Колегія суддів вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта.

З огляду на відсутність під час закінчення розгляду кримінального провадження цивільного позову, а також незастосування при призначенні покарання ОСОБА_8 конфіскації майна, колегія суддів вважає, що підстав для збереження арешту, накладеного на майно ОСОБА_8 під час досудового розслідування немає, а тому скасовує цей арешт.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 289 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку - три роки.

Відповідно до п. п. 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Згідно ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за залучення експерта у розмірі 3 225 грн. 60 коп.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_10 від 01.12.2015 р. на майно ОСОБА_8 , зокрема, двохкімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер нерухомого майна 7899019 та на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер нерухомого майна 33497947- скасувати.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обраний ОСОБА_8 у виді домашнього арешту та обов`язки, встановлені у зв`язку із застосуванням даного запобіжного заходу зберегти, а після набрання вироком законної сили скасувати.
На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3