Справа № 1/2509/33/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2012смт. Короп

Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Балаба О. А.
секретаря ОСОБА_1
за участі прокурора ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2012 року ОСОБА_4 о 10 годині за попередньою змовою та разом з ОСОБА_3 з метою викрадення чужого майна прибули і проникли на охоронювану територію тракторного парку ПАФ «Прогрес» розташованого в с. Нехаївка, Коропського району, де з автомобіля «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1, який знаходився в ангарі за допомогою принесених слюсарних ключів зняли та таємно викрали з нього запчастини: бампер передній вартістю 100-00 грн.; ресівер, вартістю 100-00 грн., ресору задню вартістю 900-00 грн., два башмаки (балансири), вартістю одного балансира 500-00 грн., на суму 1000-00 грн., чим заподіяли майнову шкоду ПАФ «Прогрес» на загальну суму 2100-00 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3А свою вину у предявленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив свої показання дані під час досудового слідства. У скоєному щиро кається та просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у предявленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив свої показання дані під час досудового слідства. У скоєному щиро кається та просить суворо не карати.

Зясувавши думку учасників судового розгляду про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками процесу не оспорюються доведеність вини підсудних та кваліфікація їх дій, зясувавши правильне розуміння підсудними змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, предявлене ОСОБА_3А, ОСОБА_4, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до іншого сховища, а дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до іншого сховища.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи: роль підсудного у вчиненні злочину, наслідки, що настали, особу винного - його вік, умови проживання, його стан здоровя, освіту, відсутність цивільного позову, за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює, раніше не судимий.

Обставинами, які помякшують покарання підсудному, є: щире каяття, явка з повинною, а обставин, що обтяжують покарання, у судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинений підсудним злочин, яке є достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів, та про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. У звязку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням покласти на нього обовязки, передбачені ст.76 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, злочин є тяжким, конкретні обставини справи: роль підсудного у вчиненні злочину, наслідки, що настали, особу винного - його вік, стан здоровя, відсутність цивільного позову, за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставинами, які помякшують покарання підсудному, є: щире каяття, явка з повинною, а обставин, що обтяжують покарання, у судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинений підсудним злочин, яке є достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів, та про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. У звязку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням покласти на нього обовязки, передбачені ст.76 КК України.

Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлений. Речові докази: бампер передній з д.н.з. НОМЕР_1, ресівер, ресора задня, два башмаки (балансири), що передані на зберігання в ПАФ «Прогрес», повернути законному володільцю.

Керуючись ст. ст. 75, 76 КК України, ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обовязки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, залишити без змін підписку про невиїзд.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обовязки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, залишити без змін підписку про невиїзд.

Речові докази: бампер передній з д.н.з. НОМЕР_1, ресівер, ресора задня, два башмаки (балансири), що передані на зберігання в ПАФ «Прогрес», повернути законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Коропський районний суд Чернігівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: Балаба О. А.