АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Гол. у І інст. ОСОБА_1 ; ЄУ № 717/1007/15-к; пр. № 11-кп/794/288/15; Доп. ОСОБА_2 ; Катег. ст. 185 ч.3 КК Укр.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2015 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого , судді ОСОБА_2 ,
СуддівОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5 ,
за участю:
прокурораОСОБА_6 ,
обвинуваченихОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_10 на вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 01 липня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000085 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 01 липня 2015 року,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, одружений, непрацюючий, раніше не судимий,

засуджений за ст. 185 ч.3 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 1360 грн.;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , із професійно-технічною освітою, непрацюючий, раніше не судимий,

засуджений за ст. 185 ч.3 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 1360 грн.;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець села Щасливе, Бахчисарайського району АР Крим, мешканець АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, непрацюючий, раніше не судимий,

засуджений за ст. 185 ч.3 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 1360 грн.;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець та мешканець АДРЕСА_3 , із професійно-технічною освітою, непрацюючий, раніше судимий:

1.вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2010 року за ст. 185 ч.2 КК України до 180 годин громадських робіт;

2.вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2011 року за ст. 185 ч.2 КК України на чотири місяці 15 днів арешту;

3.вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2011 року за ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України на три роки два місяці позбавлення волі;

4.вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 06 квітня 2011 року за ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України на три роки вісім місяців позбавлення волі;

5.вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 04 жовтня 2011 року за ст. 185 ч.1, 70 ч.4 КК України на три роки вісім місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 26 серпня 2014 року по відбуттю строку покарання,

засуджений за ст. 185 ч.3 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_11 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язано ОСОБА_11 періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи і навчання та не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Вирішено питання про речові докази.
Згідно з вироком, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 визнані винними в тому, що 15 лютого 2015 року, приблизно о 23 годині 60 хвилин, в селі Мошанець, Кельменецького району, Чернівецької області, за попередньою змовою між собою, проникли в приміщення колишньої лазні, звідки таємно викрали металевий котел вагою 180 кг., вартістю 504 гривні, який на гужовій повозці перевезли в село Перківці, Кельменецького району, Чернівецької області і здали на металолом.

В апеляційній скарзі, заступник прокурора Чернівецької області, ОСОБА_10 ставить питання про скасування вироку і постановлення нового, внаслідок необґрунтованого застосування до ОСОБА_11 ст. 75 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту.

В апеляційній скарзі, зокрема, зазначено, що ОСОБА_11 раніше п`ять разів притягався до кримінальної відповідальності за умисні, корисливі злочини, судимість за які непогашена і знову вчинив корисливий злочин, тому суд, не взявши до уваги тяжкість скоєного ним злочину та дані про його особу, необґрунтовано звільнив його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Також в апеляційній скарзі прокурора зазначено, що суд першої інстанції, формулюючи у вироку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 обвинувачення, правильно вказав, що вони вчинили злочин за попередньою змовою групою осіб, разом з тим необґрунтовано цю кваліфікуючу ознаку виключив із їх обвинувачення.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про залишення вироку суду без змін, провівши судові дебати, та заслухавши ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в останньому слові, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
У зв`язку з тим, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_11 призваний на військову службу по мобілізації, в особливий період, знаходиться за межами Чернівецької області, і його явка в суд є неможливою, апеляційний суд, з метою дотримання розумних строків розгляду даного кримінального провадження, оскільки це не погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_11 , вважає за необхідне розглянути справу за відсутності обвинуваченого ОСОБА_11 , який призваний по мобілізації в особливий період, проходить службу у ЗС України і дата його повернення в м. Чернівці невідома.

Винуватість ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , у таємному викраденні чужого майна з проникненням в інше приміщення, за обставин зазначених у вироку, повністю доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Згідно з ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у вступній, мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Як вбачається з вироку, суд першої інстанції виконав ці вимоги ст. 374 КПК України і правильно вказав, що обвинувачені вчинили таємне викрадення чужого майна з проникненням в інше приміщення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 ч.3 КПК України.
Ст. 185 ч.3 КК України не містить такої ознаки злочину як вчинення його за попередньою змовою групою осіб, тому суд першої інстанції формулюючи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 обвинувачення вірно зазначивши, що вони скоїли злочини за попередньою змовою групою осіб обґрунтовано не зазначив цю ознаку при кваліфікації їх дій за частиною 3 ст. 185 КК України.

Що стосується звільнення обвинуваченого ОСОБА_11 від призначеного покарання з випробуванням, то доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування до нього ст. 75 КК України є необґрунтованими.
Згідно з ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до осіб з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, які дають можливість суду зробити висновок, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання.
У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК України), а також особливості конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Обвинуваченому ОСОБА_11 поставлено у вину скоєння одного умисного, тяжкого злочину, він повністю визнав свою вину у його вчиненні, щиро розкаявся у скоєному злочині, повністю відшкодував завдану шкоду, вартість викраденого майна складає 504 грн.
Згідно з ст. 65 Конституції України «Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України».

З матеріалів кримінального провадження видно, що після постановлення вироку ОСОБА_11 призваний на військову службу по мобілізації в особливий період.

Колегія суддів вважає, що відкликання ОСОБА_11 з військової служби в особливий період та призначення йому реального покарання у виді арешту суперечить інтересам національної безпеки Української держави.

За таких обставин, беручи до уваги тяжкість вчинення злочину, факт призову обвинуваченого ОСОБА_11 на військову службу по мобілізації в особливий період, колегія суддів незважаючи на те, що ОСОБА_11 раніше судимий за вчинення злочинів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вироку в частині застосування до нього ст. 75 КК України та звільнення його від призначеного покарання з випробуванням за цим законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 409, 414, 418, 420 ч.1 п. 1,4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 01 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з моменту її проголошення.

Головуючий, суддя ОСОБА_2
Судді

ОСОБА_3

ОСОБА_4

15.09.2015 року

ОСОБА_2