Справа № 364/1605/15-к
Провадження № 1-кп/364/1/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.01.2016 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000148, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Володарка, Київської області, українця, громадянина України, професійно-технічна освіта, не військовозобов`язаного, не працюючого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одруженого, на утримані має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 15.09.2011 року , Володарським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, -

у вчиненні злочину, що передбачає кримінальну відповідальність за ст. 185 ч. 3 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 , на початку травня 2015 року, будучи раніше судимим 15.09.2011 року Володарським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, з метою крадіжки тротуарної плитки прибув до території домоволодіння в АДРЕСА_3 , де проживає потерпілий ОСОБА_4 .

Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння ОСОБА_5 умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, викрав 96 штук тротуарної плитки, яка знаходилась на огородженій території домоволодіння та належала ОСОБА_4 , тим самим незаконно вилучив її у власника і набув реальної можливості розпоряджатися нею, як своєю власною.

В подальшому ОСОБА_5 викраденою плиткою розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріального збитку.

Згідно довідки, виданої ринком «Олексій», ринкова вартість одного квадратного метра тротуарної плитки «Хмаринка», станом на травень 2015 року, складає 50 (п`ятдесят) гривень.
Загальна вартість викраденої плитки становить 416 (чотириста шістнадцять) гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , в ніч з 31.05.2015р. на 01.06.2015р., з метою крадіжки тротуарної плитки, знову прибув до території домоволодіння в АДРЕСА_3 , де проживає потерпілий ОСОБА_4 .

Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння ОСОБА_5 умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, викрав 100 штук тротуарної плитки, яка знаходилась на огородженій території домоволодіння та належала ОСОБА_4 , тим самим незаконно вилучив її у власника і набув реальної можливості розпоряджатися нею, як своєю власною.

В подальшому ОСОБА_5 викраденою плиткою розпорядився на власний розсуд, продавши її сторонній особі в с.Рачки Володарського району Київської області за 600 грн., а отриманні кошти витратив на власний розсуд.

Згідно довідки, виданої ринком «Олексій», ринкова вартість одного квадратного метра тротуарної плитки «Хмаринка», станом на травень 2015 року, складає 50 (п`ятдесят) гривень.
Загальна вартість викраденої плитки становить 434 (чотириста тридцять чотири) гривні.
Згідно висновку судово-трасологічної експертизи № 39 від 02.09.2015року : надані на дослідження чотирнадцять тротуарних плиток, вилучені в с. Рачки за місцем проживання ОСОБА_7 , виготовлені за допомогою форм для виготовлення тротуарної плитки, які були надані на дослідження (згідно постанови слідчого були надані гр. ОСОБА_8 ). Решта тротуарних плиток ймовірно виготовлені за допомогою форм, для виготовлення тротуарної плитки, які були надані на дослідження (згідно постанови слідчого були надані гр. ОСОБА_8 ).
Вищевказаними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 850 грн. 00 коп.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав повністю, вказуючи при цьому, що на початку травня 2015 року він прибув до території домоволодіння в АДРЕСА_3 , де проживає потерпілий ОСОБА_4 . З огородженої території названого домоволодіння викрав 96 штук тротуарної плитки. Потім повторно в ніч з 31.05.2015року на 01.06.2015року, він знову прибув до даного домоволодіння, звідки викрав 100 штук тротуарної плитки та якою розпорядився на власний розсуд, продавши її сторонньому громадянину в с. Рачки Володаського району за 600 грн.

Обвинувачений вказав суду, що розкаюється у вчиненому та просив суворо не карати і надати йому можливість виправитись в умовах суспільства без позбавлення волі . Просив суд призначаючи йому покарання врахувати, що у 2015 році у нього народився син та у досудовому порядку він попросив вибачення у потерпілого і повністю відшкодував заподіяну крадіжкою шкоду.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що вказані обвинуваченим обставини вчинення крадіжки відповідають дійсності . В травні 2015 року дійсно з території його домоволодіння було двічі викрадено тротуарну плитку.
Цивільний позов не заявляв. На суворій мірі покарання обвинуваченому не наполягав, вказуючи, що вибачив ОСОБА_5 , оскільки йому повністю відшкодовано заподіяну крадіжкою шкоду, претензій матеріального та морального характеру не має та вважає, що обвинуваченому слід надати можливість виправитись .
Поскільки обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав повністю, заслухавши думку учасників судового розгляду, відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним досліджувати докази стосовно встановлених досудовим розслідуванням обставин справи, оскільки встановлені фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового слідства кваліфіковано за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

Однак з такою кваліфікацією дій обвинуваченого суд в повній мірі не може погодитись, оскільки обвинувальний акт та покази дані в судовому засіданні самого обвинуваченого та потерпілого вказують суду на те, що крадіжку чужого майна, а саме тротуарної плитки ОСОБА_5 вчиняв двічі з огородженої території домоволодіння потерпілого ОСОБА_4 , тобто названа плитка зберігалась у дворі поза приміщенням і як такого проникнення обвинуваченим в інше приміщення з метою вчинення крадіжки не було . У такому разі мало місце викрадення такого майна із двору , а тому такі дії слід кваліфікувати як проникнення у сховище , а не як помилково кваліфіковано органами досудового слідства. Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на своєму утриманні має малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , по місцю проживання характеризується задовільно, злочин вчинив тяжкий.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище викладене, та позицію потерпілого, який не наполягає на суворій мірі покарання, наявність двох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе в умовах суспільства.

Таким чином, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Одночасно суд вважає за необхідне відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі понесені на проведення судово-трасологічної експертизи у сумі 1996 грн. 80 коп. слід стягнути з ОСОБА_5 .

Враховуючи, що міра покарання судом обвинуваченому призначається, яка не пов`язана з ізоляцією від суспільства суд вважає, що при таких обставинах до набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не доцільно обирати.

Керуючись ст.ст. 374, 375 КПК України, суд , -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію по місцю проживання.

Речові докази кримінальному провадженню № 0000148, а саме: тротуарна плитка в кількості 196 штук, яка зберігається в камері схову речових доказів Володарського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області повернути власнику ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави України процесуальні витрати в сумі 1996 грн. 80 коп.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу - не обиралась.
На вирок може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Київської області через Володарський районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1