ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4239/15-к
Провадження № 1-кп/210/513/15

"20" листопада 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження №0002037, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт. Новотроїцьке, Херсонської області, громадянина України, неодруженого, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 29 липня 2015 року, приблизно о 17:00 години, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Третя дільниця» по вулиці Орджонікідзе в Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, маючи раптово виниклий корисливий умисел на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи умисно, усвідомлюючи відкритий і протиправний характер своїх дій, не зважаючи на зауваження потерпілої ОСОБА_5 , котра знаходилась на вищевказаній зупинці громадського транспорту та вимагала припинити протиправне діяння, відкрито викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: портмоне з грошовими коштами в сумі 146 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 виконав всі дії для доведення злочину до кінця, таким чином реалізував свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, обернув викрадене майно на свою користь, з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, в результаті чого своїми діями спричинив ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 146,00 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.1 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна.

Присутній у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав пояснення по суті справи, вину у пред`явленому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що вказані дії вчинив оскільки йому необхідні були грошові кошти для того, щоб повернутися додому.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його провина повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження №0002037, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29 липня 2015 року, відповідно до якого співробітниками Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України від потерпілої ОСОБА_5 було прийнято заяву про притягнення до кримінальної відповідальності невідомої особи, котра 29 липня 2015 року, приблизно о 17:00 годині, по вул. Орджонікідзе, буд.№1, біля зупинки громадського транспорту «Третя дільниця», здійснила відкрите викрадення належного їй майна, а саме портмоне, в котрому знаходилися грошові кошти в сумі 146,00 гривень (арк. крим. пров.№8);

- протоколом огляду від 29 липня 2015 року, та фото таблицею до нього, в ході якого було оглянуто портмоне марки «FERRE», який був вилучений з поліетиленового пакету громадянина ОСОБА_4 , та виявлено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та грошові кошти в сумі 146,00 гривень (арк. крим. пров.№10-12);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31 серпня 2015 року, та фото таблицею до нього, за участі потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до якого остання впізнала обвинуваченого ОСОБА_4 як особу, котра 29 липня 2015 року, приблизно о 17:00 годині, по вул. Орджонікідзе, буд.№1, біля зупинки громадського транспорту «Третя дільниця», здійснила відкрите викрадення належного їй майна, а саме портмоне, в котрому знаходилися грошові кошти в сумі 146,00 гривень (арк. крим. пров.№18-20).

Оцінивши в сукупності усі докази у справі, суд вважає винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує те, що злочин, передбачений ст.186 ч.1 КК України, є умисним злочином середньої тяжкості від вчинення якого є потерпіла.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, щиро покаявся у вчиненому, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебував на обліку у лікаря нарколога, суд, вважає необхідним призначити покарання в межах санкції ст.186 ч.1 КК України, у вигляді позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу, та на підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим терміном.

Термін дії запобіжного заходу по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання закінчився 30 жовтня 2015 року, а тому питання про доцільність його продовження суд не вирішує.

Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Майнова шкода заподіяна потерпілій ОСОБА_5 відшкодована шляхом повернення вкраденого.

Судові витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 - 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 02 (двох) років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням терміном на 01 (один) рік, із покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.2, 3, 4 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази перераховані на арк. крим. пров.№13, а саме: портмоне темно-коричневого кольору та грошові кошти в сумі 146,00 гривень, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 відповідно до розписки від 13 серпня 2015 року, - залишити у останньої.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

На виконання ст.376 ч.6 КПК України, копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1