АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/4065/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/48/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ЗУ «Про амністію у 2014 році»
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2016 р. м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Жовтневогорайонного суду м. Харкова від 5 червня 2015 р.,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 травня 2014 р. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 3 років та 1 місяця позбавлення волі.
28 квітня 2015 р. до Жовтневого районного суду м. Харкова від засудженого надійшло клопотання про застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2014 році».
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 5 червня 2015 року засудженому відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_8 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу районного суду скасувати та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році».
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення апелянта та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, а також думку прокурора, який вважав ухвалу районного суду законною та обґрунтованою, перевіривши зазначені доводи та дослідивши, як матеріали кримінального провадження, так і особової справи засудженого, колегія суддів дійшла до наступного.
Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 1 жовтня 1996 р., амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VI від 8 квітня 2014 р. із змінами, внесеними згідно із Законом України №1246- VII від 6 травня 2014 р., звільняються від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст.1 цього Закону, засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

На підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 р., скорочується наполовину невідбута частина покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст.ст.1-5 цього Закону.

Разом з тим, відповідно до ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 р., крім вказаного переліку, амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 1 жовтня 1996 року.

Згідно пункту «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 1 жовтня 1996 р., амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Як вбачається з ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 5 червня 2015 року та підтверджується матеріалами особової справи, ОСОБА_8 раніше судимий:

- 23 березня 2008 р. за ч.2 ст.185, ч.1, ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 4 років та 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

- 10 березня 2009 р. за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 31 жовтня 2010 р. за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 5 років та 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 20 листопада 2013 р. на невідбуту частину покарання 4 місяці та 14 днів;

- 29 травня 2014 р. за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 3 років та 1 місяця позбавлення волі.

Оскільки злочини, передбачені ч.2 ст.186 та ч.3 ст.185 КК України, згідно зі ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 має дві судимості за вчинення тяжких злочинів і відповідно до пункту «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 1 жовтня 1996 року до нього не може бути застосована амністія.

За таких обставин районний суд прийняв обґрунтоване рішення про відсутність законних підстав для застосування до засудженого ОСОБА_8 акту амністії та звільнення його від відбування покарання на цих підставах.

Будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, матеріали провадження не містять.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 5 червня 2015 р. про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді