АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2011 року м. Полтава

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого Давиденка Е.В.

суддів Голубенко Н.В., Денисенко Л.М.

за участю прокурора Расюка В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на постанову Машівського районного суду Полтавської області від 01.11.2011 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення засудженого від покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 року №3680-VI.

Засуджений ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про звільнення його від відбування покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію в 2011 році», у зв'язку із наявними у нього захворюваннями, що входять в Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров'я України від 18.01.2000 року №3/6.

Машівський районний суд відмовив в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_2 про звільнення його від відбування покарання за амністією. Суд обґрунтував таке рішення тим, що наявні у засудженого захворювання (органів травлення, хронічний пієлонефрит та кистова хвороба нирок) не дають підстав для застосування до засудженого п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році».

Не погодившись з таким рішенням суду, засуджений ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій вказував, що хворіє на хронічний пієлонефрит та кистову хворобу нирок, що підтверджено довідкою Машівської районної лікарні. Проте суд не перевірив належним чином стан його здоров'я. Суд необґрунтовано вказав, що наявні у нього захворювання не є підставою для застосування амністії, хоча такі захворювання підпадають під п.11.2. та п.11.4. Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров'я України від 18.01.2000 року №3/6. ОСОБА_2 стверджував, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, у зв8язку з чим просив постанову суду першої інстанції скасувати та звільнити його від відбування покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році».

Заслухавши доповідача, думку прокурора Расюка В.В., який вважав постанову суду незаконною, яка підлягає скасуванню, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає за необхідне апеляцію засудженого задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 року №3680-VI, Верховна Рада України постановила звільнити від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України: осіб, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерної категорії 1, 2, 3, 4), онкологічні захворювання (ІІІ, ІV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (ІІІ, ІV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров'я України від 18.01.2000 року №3/6.

Відповідно до ст.ст. 8, 10 Закону України «Про амністію у 2011 році», виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за власною ініціативою, ініціативою прокурора, органів дізнання та досудового слідства, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників. Рішення про застосування або незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання. Така особа викликається в судове засідання і може давати пояснення. Неявка цієї особи не зупиняє розгляду справи. У разі відсутності необхідних відомостей про особу, до якої застосовується амністія розгляд питання про застосування амністії відкладається до їх одержання. Судам, а також органам та установам, на які покладено підготовку матеріалів для вирішення питань, пов'язаних із застосуванням цього Закону, надається право вимагати від відповідних установ необхідні відомості. Такі вимоги повинні бути виконані негайно.

Суд першої інстанції не виконав наведені вимоги Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.10.2010 року ОСОБА_2 визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на 3 роки за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили одному потерпілому смерть та другому потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

ОСОБА_2 відбуває покарання в Машівській виправній колонії УДДУПВП у Полтавській області (№9). Початок строку відбування 09 серпня 2010 року, кінець строку відбування 09 серпня 2015 року.

Злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, є необережним тяжким.

ОСОБА_2 вчинив злочин не перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів. ОСОБА_2 не залишав місце дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, є слушними доводи ОСОБА_2 про відсутність обставин, які б унеможливили застосування до нього Закону України «Про амністію у 2011 році».

Засуджений ОСОБА_2 подав заяву про звільнення його від покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році», посилаючись на копію повідомлення Машівської центральної районної лікарні без вихідного номера та дати про наявність у нього хвороби органів травлення, хронічного пієлонефриту, кистової хвороби нирок (а.с.3).

Такі хвороби як хронічний пієлонефрит та кистозна хвороба нирок підпадають під п.11.2., п.11.4. Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров'я України 18.01.2000 N 3/6.

Незважаючи на наведене, в порушення вимог ст.10 Закону України «Про амністію у 2011 році», місцевий суд, вирішуючи питання про застосування амністії щодо ОСОБА_2, необгрунтовано вказав, що такі хвороби як хронічний пієлонефрит та кистозна хвороба нирок не є підставою для застосування до особи закону України «Про амністію у 2011 році».

Також місцевий суд не перевірив матеріали особової справи засудженого та відомості про стан його здоров'я, та прийняв необґрунтоване рішення, яким відмовив ОСОБА_2 у звільненні від відбування покарання за амністією.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову суду, якою відмовлено в застосуванні щодо ОСОБА_2 амністії скасувати, а матеріали справи повернути на новий судовий розгляд, під час якого усунути наведені порушення, належним чином перевірити стан здоров'я засудженого шляхом проведення комісійної судово-медичної експертизи, відповідно з Правилами проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17.01.95 р. № 6, та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Машівського районного суду Полтавської області від 01.11.2011 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про звільнення від покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 року №3680-VI, скасувати, а матеріали справи повернути на новий судовий розгляд.

С У Д Д І :

______________ ___________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4