Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 10-320/2010
Категорія: скарга на постанову
про порушення кримінальної справи
Головуючий по 1 інстанції Макаренко І.В.
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого - Поєдинка І.А.

суддів - Соломки І.А., Охріменка І.К.

за участю прокурора - Гасича О.В.

захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальну справу за апеляцією прокурора на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 19.07.2010 року, якою задоволено скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову від 30.03.2010 року про порушення кримінальної справи за ст.366 ч.2 КК України та на постанову від 31.03.2010 року про порушення кримінальної справи за ст.212 ч.3 КК України,

встановила:

Згідно постанови слідчого прокуратури від 30.03.2010 року, на протязі січня грудня 2008 року приватний підприємець ОСОБА_3 внесла до декларацій про податок на додану вартість та з доходів фізичних осіб, завідомо неправдиві відомості про здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Будмонтажмастер», що призвело до перекручення податкових зобов,язань та спричинило тяжкі наслідки.

Згідно постанови слідчого прокуратури від 31.03.2010 року в період січня - грудня 2008 року приватний підприємець ОСОБА_3, безпідставно включила до суми податкового кредиту, суму ПДВ з господарських операцій з ТОВ «Будмонтажмастер», яке має ознаки фіктивності, внаслідок чого ухилились від сплати податків на суму 1304987 грн.

На дані постанови захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав скаргу, в якій він просить скасувати ці постанови. В обгрунтування своєї скарги посилається на те, що для порушення цих кримінальних справ у слідчого не було достатніх приводів та підстав, відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Постановою суду від 19.07.2010 року скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задоволено, постанови про порушення кримінальних справ від 30.03.2010 року та 31.03.2010 року скасовано.

В своїй апеляції прокурор, не погоджуючись з судовим рішенням, просить його скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, мотивуючи тим, що постанова суду є незаконною і необгрунтованою та у слідчого були приводи і підстави для порушення кримінальної справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, підтримавшого апеляцію, пояснения захисника ОСОБА_2 щодо законності прийнятого судового рішення,

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Так, відповідно до вимог ст.ст.94, 98 КПК України прокурор, слідчий чи орган дізнання зобов'язаний винести постанову про порушення кримінальної справи лише за наявності достатніх приводів і підстав, зазначених в ст. 94 КПК України, вказати в постанові ці приводи і підстави, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується кримінальна справа, а також подальше її спрямування.

Підставами для порушення кримінальної справи не можуть бути припущення або дані, які не містять інформації про злочин та особа, яка порушує справу повинна мати достатньо даних, що вказують на наявність ознак злочину.

Достатніми даними, що вказують на наявність ознак скоєного злочину, вважається фактичне існування доказів, які підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини здійснення злочину).

Так, в постановах про порушення кримінальних справ вказано, що матеріали перевірки містять достатні фактичні дані, які вказують на наявність в діях приватного підприємця ОСОБА_3 ознак злочинів передбачених ч.2 ст.366 та ч.3 ст.212 КК України, при цьому які саме дані не зазначено.

Як вбачається з матеріалів справи, які послужили прийняттю рішення щодо порушення кримінальних справ відносно приватного підприємця ОСОБА_3, у слідчого прокуратури не було достатньо підстав для цього, а щодо доводів апеляції прокурора про наявність приводів та підстав для порушення кримінальної справи, то колегія суддів приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для порушення кримінальних справ відносно приватного підприємця ОСОБА_3, стали дані викладені в рапорті та схемі оперуповноваженого податкової міліції щодо перевірки правомірності проведення фінінсово - господарських операцій приватного підприємця ОСОБА_3 з ТОВ «Будмонтажмастер».

Зміст даного рапорта та схеми полягають в тому, що приватний підприємець ОСОБА_3 проводила фінанасово-господарські операції з ТОВ «Будмонтажмастер», яке перебуває на податковому обліку в м.Києві. Однак, ТОВ «Будмонтажсервіс» не підписувались та не подавались документи податкової звітності до ДПІ. На підставі цього в рапорті зроблені висновки, що приватний підприємець ОСОБА_3 вносила до податкових декларацій завідомо неправдиві відомості та ухилилася від сплати податків.

Проте, дані зазначені в цьому рапорті та схемі, не можуть бути підставою для порушення кримінальної справи, а сам рапорт не свідчить про наявність приводу, зазначеного в п.5 ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до п.1.3. наказу ДПА України №327 від 10.08.2005 року «Про порядок оформлення результатів невиїздних документальних, виїздних, планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства» за результатами проведення таких перевірок оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства довідка.

Саме акт є службовим документом, який стверджує факт проведення перевірки фінансово-господарської діяльності суб,єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб,єктами господарювання, однак за результатами перевірки працівниками податкової міліції приватного підприємця ОСОБА_3 акт не складався.

Крім того в матеріалах справи наявний акт документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства приватним підприємцем ОСОБА_3, проведеної працівниками податкової інспекції у м.Черкаси і наданий захисником ОСОБА_3 при подачі скарги на постанову про порушення кримінальної справи. З даного акта вбачається, що перевірка проводилась за період діяльності з 01.07.2007 року по 31.03.2009 року та за її результатами донараховано податку на додану вартість в сумі 11825 грн. та податку з доходів найманих працівників в сумі 337,5 грн., що в свою чергу не може бути достатнім приводом та підставою для порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_3

Згідно ст.4 ЗУ «Про порядок погашення зобов,язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», податкове зобов,язання (сума коштів, яка

підлягає сплаті до бюджету) визначає платник або контролюючий орган (в даному випадку

ДПІ у м.Черкаси) і вказаний закон не передбачає визначення податкового зобов,язання іншими особами.

При цьому органом досудового слідства при проведені перевірки, вказані вимоги закону залишені поза увагою та питанння про визначення податкового зобов,язання приватним підприємцем ОСОБА_3 і податковою інспекцією не з,ясоване та з урахуванням вимог ст.4 ЗУ «Про порядок погашення зобов,язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», не дана оцінка висновку спеціаліста від 17.02.2010 року на предмет того чи містить він достатні дані про наявність ознак злочину та чи може він бути достатньою підставою для порушення кримінальної справи.

За таких обставин висновок суду 1 інстанції про відсутність достатніх підстав для порушення кримінальної справи щодо приватного підприємця ОСОБА_3, є правильним та обгрунтованим.

При розгляді скарги на постанову про порушення кримінальної справи, суд 1 інстанції відповідно до вимог ст.236-8 КПК України, не розглядаючи ті питання, які вирішуються судом при розгляді кримінальної справи по суті, не даючи оцінки доказам, перевірив наявність приводів й підстав для винесення цієї постанови, дійшов до вірного висновку про їх відсутність та обгрунтовано скасував незаконні постанови про порушення кримінальної справи.

Розгляд скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 проведений з дотриманням вимог кримінально прцесуального закону. Наведені прокурором в апеляції доводи про наявність приводів і підстав для порушення кримінальної справи є безпідставними, а тому апеляція прокурора задоволенню не підлягає. Підстав для скасування постанови суду 1 інстанції, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.362, 366,382 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 19 липня 2010 року про задоволення скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 та скасування постанов від 30 березня 2010 року та від 31 березня 2010 року про порушення кримінальних справ за ч.2 ст.366 та ч.3 ст.212 КК України відносно приватного підприємця ОСОБА_3 - залишити без змін.

Головуючий -

Судді