Справа № 496/6132/14-к
Провадження № 1-в/496/178/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2015 року місто Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області заяву потерпілого ОСОБА_4 про роз`яснення вироку Біляївського районного суду Одеської області від 11.03.2015 року,
В С Т А Н О В И В :
03.11.2015 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, в якій просить роз`яснити вирок Біляївського районного суду Одеської області від 11.03.2015 року відносно ОСОБА_5 в частині внесеної застави в сумі 50000 грн., внесену заставодавцем, як запобіжний захід, та звернути на виконання вироку в частині майнових стягнень.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 заяву підтримав та просив її задовольнити.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні заяви.
Заслухавши пояснення потерпілого, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.12.2014 року до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді отримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області. При цьому, визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 50000 грн.
Цього ж дня, захисник ОСОБА_5 ОСОБА_6 вніс заставу в розмірі 50000 грн., що підтверджується розпискою, написаною власноручно ОСОБА_5 та квитанцією від 02.12.2014 року.
Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 11.03.2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України і йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки; ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу тримання під вартою в ОСІ м. Одеси до вступу вироку в законну силу та взято під варту в залі суду; стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави в особі КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» грошові кошти в сумі 6698 грн. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_7 і ОСОБА_5 ; стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави в особі КУ «Одеська обласна дитяча лікарня» грошові кошти в сумі 8280,13 грн. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 80527,45 грн. та моральну шкоду у розмірі 500000 грн.; стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 295,20 грн. та 922,50 грн. за проведення трасологічної експертизи; 2324,70 грн. за проведення автотехнічних експертиз; 2029,50 грн. за проведення автотоварознавчої експертизи. Згідно ч. 11 ст. 182 КПК України, заставу в сумі 50000 грн., внесену заставодавцем, як запобіжний захід, звернуто на виконання вироку в частині майнових стягнень.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.05.2015 року зазначений вирок було змінено, та застосовано до ОСОБА_5 ст. 69 КК України і призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. В решті вирок залишено без змін.
03.11.2015 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, в якій просить роз`яснити вирок Біляївського районного суду Одеської області від 11.03.2015 року відносно ОСОБА_5 в частині внесеної застави в сумі 50000 грн., внесену заставодавцем, як запобіжний захід, та звернути на виконання вироку в частині майнових стягнень.
Відповідно до ст. 308 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Ч. 11 ст. 182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Судом встановлено, що під час розгляду кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 дав згоду на звернення застави в сумі 50000 грн. на виконання вироку в частині майнових стягнень, згідно ч. 11 ст. 182 КПК України, про що суд зазначив в вироку.
Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець встановлює черговість задоволення майнових стягнень.
Ч. 1 ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадку, встановлених законом.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 зазначеного Кодексу, має вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконання вироку.
Проаналізувавши вищевикладене суд приходить до висновку, що вирок суду від 11.03.2015 року в частині застави є обґрунтованим та зрозумілим, а тому роз`ясненню не підлягає.
Керуючись ч. 11 ст. 182, ст. 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
В задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_4 про роз`яснення вироку Біляївського районного суду Одеської області від 11.03.2015 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя Біляївського районного суду
Одеської області ОСОБА_1