УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 10 лютого 2016 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 09 грудня 2015 року, ВСТАНОВИЛА: Вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарубинці Збаразького району Тернопільської області, громадянина України, раніше не судимого, засуджено за ч. 1 ст. 121КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Вирішено питання щодо цивільного позову. За вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він 19 травня 2011 року приблизно о 21 годині, перебуваючи на АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдав ОСОБА_4 ряд ударів по тілу тупим предметом, схожим на дерев`яну биту, в результаті чого заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 09 грудня 2015 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 задоволено частково. Вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2015 року змінено. ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено відповідні обов`язки. В решті вирок залишено без зміни. У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 09 грудня 2015 року змінити у частині звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановлення йому іспитового строку та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Вважає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, внаслідок м`якості. Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав. Висновки суду про винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України у касаційній скарзі не оспорюються. Що стосується доводів касаційної скарги потерпілого ОСОБА_4 про м`якість призначеного покарання засудженому, то суд вважає їх безпідставними, виходячи з наступного. Апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_5 допущено помилку. Відповідно до ч.2 ст.416 КПК України, при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання. Так, попереднім вироком Збаразького районного суду від 11 червня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України. Даний вирок ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2014 року скасований з направленням справи на новий судовий розгляд з підстав істотного порушення вимог кримінально-процесуального Закону. Враховуючи те, що вказаний вирок скасовувався з підстав істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону без вказівки на м`якість призначеного покарання, тому судом першої інстанції було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме в порушення вимог ч. 2 ст. 416 КПК України судом безпідставно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі без застосування ст.75 КК України, чим погіршено становище останнього, призначено йому більш суворе покарання, що є неприпустимим. Отже, апеляційний суд дійшов правильного висновку про необхідність зміни вироку суду першої інстанції в порядку ст.404 КПК України - шляхом пом`якшення покарання із застосуванням положень ст.75 КК України, виходячи виключно з вимог ст.416 КПК України. Таким чином, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд, - УХВАЛИЛА: Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 09 грудня 2015 року. Ухвала оскарженню не підлягає. СУДДІ: _____________ _____________ ____________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3