АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0014655 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року, -

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки та покладено на нього обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України.

Судом вирішено питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції змінити та пом`якшити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання застосувавши положення ст. 69 КК України.

Як зазначає апелянт, дані про особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, працевлаштований, утримує малолітню дитину, враховуючи, що він щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки та відсутність у потерпілої до нього будь-яких претензій, у сукупності є достатньою підставою для застосування ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому більш м`якого виду покарання, не передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_8 , за погодженням з обвинуваченим, уточнила апеляційні вимоги та просила вирок суду першої інстанції змінити, застосувати положення ст. 69 КК України та пом`якшити призначене ОСОБА_5 покарання до 1 (одного) року позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу з уточненнями до неї та просили вирок змінити і пом`якшити покарання, застосувавши положення ст. 69 КК України, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисту, вважав вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим і тому просив залишити його без змін, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0014655 та перевіривши доводи апеляційної скарги з уточненнями до неї, колегія суддів прийшла до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вироком суду першої інстанції, 12 грудня 2014 року, приблизно о 16 годині 55 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «KIA PREGIO», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Закревського в напрямку вулиці Висоцького в місті Києві, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що за перехрестям з вулицею Бикова, порушуючи п. п. 1.5, 2.3 «б», 18.1 Правил дорожнього руху України, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_9 , внаслідок чого скоїв наїзд на нього.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від спричинених тілесних ушкоджень помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги.

Кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за викладених у вироку обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювалися і докази щодо яких не досліджувалися, апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, не переглядаються.

За встановлених судом обставин кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України є правильною.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, даних про його особу, встановлених у кримінальному провадженні обставини.

Зокрема, при призначенні ОСОБА_5 покарання суд врахував, і це знайшло своє відображення у вироку, що він раніше не судимий, працевлаштований, утримує малолітню дитину, його ставлення до вчиненого, те, що він відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки, думку потерпілої, яка просила не позбавляти обвинуваченого волі та стверджувала про відсутність у неї будь-яких претензій матеріального та морального характеру, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, як обставину, що пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які б його обтяжували.

Отже, при призначенні ОСОБА_5 покарання суд першої інстанції врахував всі передбачені ст. 65 КК України обставини, що були встановлені у даному кримінальному провадженні, в тому числі і ті, на які посилається захисник в апеляційній скарзі.

Будь-яких інших обставин, які б залишилися поза увагою суду першої інстанції при призначенні ОСОБА_5 покарання, в апеляційній скарзі не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Тому колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання як основне, так і додаткове в межах санкції закону, у вчиненні якого його визнано винуватим, в повній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і даним про його особу, є обґрунтованим та справедливим, а відтак не вбачає підстав для його пом`якшення із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може за тяжкий злочин призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу,

У кримінальному провадженні встановлено як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , його щире каяття у вчиненому, з урахуванням якої у сукупності з іншими вищенаведеними даними про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, відшкодування ним завданих збитків, думки потерпілої, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та його звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, що в апеляційній скарзі не оспорюється. Такі висновки суду першої інстанції, які знайшли своє належне мотивування у вироку, колегія суддів вважає правильними і обґрунтованими.

Разом з тим, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, характер порушень ОСОБА_5 правил дорожнього руху, зокрема ненадання дороги ОСОБА_9 на пішохідному переході та здійснення на нього там наїзду, що призвело до смерті останнього, колегія суддів вважає, що вищенаведені встановлені у кримінальному провадженні обставини не знижують істотно ступінь тяжкості злочину, а відтак не дають достатніх законних підстав для призначення обвинуваченому покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі ст. 69 КК України, як і не призначення у зв`язку із застосуванням цього закону обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі з уточненнями до неї.

За таких підстав, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження: № 11-кп/796/1514/2015
Категорія КК України: ч. 2 ст. 286
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_10
Суддя-доповідач: ОСОБА_1