Справа № 1-110/2010 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2010 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Янка Б.Я.;

при секретарі Павкевич Н.Я.;

з участю прокурора Коциби Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сколе справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого, військовозобовязаного, раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 185 КК України,-

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одруженого, не працюючого, військовозобовязаного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 02.05.2010 року близько 22.30 год. в с. Н. Синьовидне Сколівського району Львівської області, будучи у нетверезому стані, за попередньою змовою, з метою вчинення крадіжки чужого майна, підійшли до житлового будинку, який належить ОСОБА_3, де, переконавшись, що їх ніхто не бачить, знаючи, що власниці немає вдома, умисно, ОСОБА_2І, своєю правою рукою розбив скло на віконній рамі, а після того сказав ОСОБА_1 проникати через отвір віконної рами в приміщення будинку, щоб вчинити крадіжку майна, що останній і зробив, а ОСОБА_2І, тим часом знаходився біля будинку, спостерігаючи, щоб ніхто не йшов. Коли ОСОБА_1 виліз з вказаного вікна на вулицю, то повідомив, що він викрав із будинку потерпілої мобільний телефон марки «Нокіа - 1112» вартістю 400 грн. із стартовим пакетом «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якого для здійснення дзвінків знаходилось 10 грн. та гроші в сумі 850 грн.. Тоді з викраденим вони відійшли від будинку потерпілої, де гроші розділили порівну по 425 грн..

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю та підтвердив вищенаведені обставини.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2І винним себе визнав повністю та підтвердив вищенаведені обставини.

Крім визнання підсудними своєї вини, їх вина у вчиненому злочині стверджена іншими доказами, зібраними по справі, які в судовому засіданні не досліджувалися, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду, і фактичні обставини справи ніким не оспорювались.

Суд вважає, що дії підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням в приміщення.

Обтяжуючих вину підсудних у вчиненні злочину обставин суд не вбачає.

При визначенні міри покарання підсудним суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особи підсудніх, які повністю визнали свою вину, щиро розкаялися у вчиненому, а також той факт, що підсудні позитивно характеризуються за місцем проживання.

З урахуванням наведених обставин, а також того факту, що підсудні позитивно характеризуються за місцем проживання, щиросердечно розкаялися у вчиненому злочині, суд вважає за необхідне не позбавляти підсудних волі, а застосувати до них при обранні міри покарання ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням та згідно ст. 76 КК України покласти на них певні обовязки.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 2, 3, 4 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи та періодично зявлятися у вказані органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 - підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 2, 3, 4 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи та періодично зявлятися у вказані органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 - підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речовий доказ - мобільний телефон «Нокіа-1112» - повернути ОСОБА_3.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою.

Суддя Б.Я.Янко