Апеляційний суд Херсонської області
Справа№11а-1075/2010 Головуючий у 1 інстанції: Кузьменко А.Д.
Категорія ст.185 ч.3 КК України Доповідач: Гемма Ю.М.
УХВАЛА

іменем України

14 вересня 2010 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Черствої Є.О.,

суддів Гемми Ю.М., Сажинова В.В.,

з участю прокурора Чепуріної А.С., захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Чаплинського районного суду Херсонської області від 26 травня 2010 року, -

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз: 02.04.2010 року за ст.185 ч.З КК України на 4 роки позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки ;

засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України попередній вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2010 року і вирок Чаплинського районного суду Херсонської області від 26.05.2010 року, виконувати самостійно.

Міра запобіжного заходу - тримання під вартою з 02.04.2010 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 3018 грн.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Вироком суду ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за те, що він, 21 жовтня 2008 року близько 22 год., скориставшись тимчасовою відсутністю власниці будинку ОСОБА_3, що розташований по вул. Вінницька, 24 у с. Долинське Чаплинського району Херсонської області, відкривши ключем вхідні двері, проник у будинок, звітки таємно викрав майно, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3258 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 посилається на невідповідність висновків :уду фактичним обставинам справи, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Вважає, що суд при призначенні покарання не врахував, помякшуючи покарання : бставини, та не застосував ст. 69 КК України. Крім того, вважає, що суд повинен був : етаточно призначити його покарання на підставі ст. 71 КК України. Просить скасувати лірок, а справу повернути на новий судовий розгляд.

Іншими учасниками судового розгляду вирок не оскаржується.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_2 і його захисника ОСОБА_1 про підтримання апеляції, думку прокурора про залишення вироку без зміни, останнє слово ОСОБА_2, в якому він просив задовольнити його апеляцію, перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні крадіжки, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст.185 КК України, обґрунтований доказами, дослідженими судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.299 КПК України, і цей висновок суду фактично засудженим в апеляції не оспорюється, (а.с.131 - 134)

Як видно з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_2 як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні крадіжки за яку він засуджений.

Оскільки як він та інші учасники судового розгляду справи не заперечували проти скороченого дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються, суд обмежився тільки допитом підсудного ОСОБА_2 та дослідженням письмових матеріалів справи, шс характеризують його особу (а.с.79 - 84), а тому засуджений тепер позбавлений пр-зь оспорювати їх в апеляційному порядку.

При цьому суд першої інстанції зясував думку підсудного ОСОБА_2 зг питанням, передбаченим ч.3 ст. 299 КПК України та розяснив йому наслідки такого розгляду справи, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати зв фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, з чим підсудний погодилися та пояснив, що йому зрозуміло зміст цієї статті, про що свідчать дані протоколу судового засідання, (а.с.123 - 125)

Враховуючи те, що апеляційний суд за апеляцію засудженого ОСОБА_2 і відповідно до ст.365 КК України не вправі перевіряти висновки суду першої інста щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких у порядку ч.3 ст.299 КПК України докази не досліджувалися, тому апеляція в оспорювання зазначених фактичних обставин справи - не розглядається.

Що стосується доводів засудженого про суворість призначеного покаранзь. колегія суддів вважає їх безпідставними.

Призначаючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд першої ін: відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинено: злочину, дані про його особу, що він неодноразово притягувався до крим' відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, обставині, помякшують його покарання, такі як, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування матеріальної шкоди, наявність на утриманні малолітніх дітей. Обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено.

Врахувавши зазначені обставини справи, та дані про особу винного, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах, установлених у санкції ч.3 ст.185 КК України, яке на думку колегії суддів є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для помякшення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, як про це просить засуджений в апеляції, немає.

Доводи апелянта про те, що суд повинен був призначити йому покарання за сукупністю вироків, не ґрунтуються на законі.

Оскільки у справі встановлено, що за попереднім вироком від 02.04.2010 року ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням, а він до постановлення цього вироку вчинив інший злочин, за який він засуджений до покарання, що належить відбувати реально, то за таких умов кожний вирок виконується самостійно, про що правильно зазначено у вироку суду першої інстанції.

Даних, які б свідчили про те, що у справі неправильно застосований кримінальний закон чи допущено істотне порушення кримінально-процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляцію засудженого ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а вирок Чаплинського районного суду Херсонської області від 26 травня 2010 року щодо нього - без зміни.

Головуючий:

Судді: