Справа № 404/8073/14-к
Номер провадження 1-кс/404/1456/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 06.09.2014 року про закриття кримінального провадження №0003201,

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2014 року законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 батько останнього ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 06.09.2014 року про закриття кримінального провадження №0003201, у якій просить скасувати вказану постанову, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що під час досудового розслідування не було враховано показання потерпілого про обставини вчинення стосовно нього кримінального правопорушення та винесено незаконне рішення про закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення скарги, представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , який надав пояснення аналогічні, доводам викладеним у скарзі, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню з таких підстав.

Положеннями ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України зміст мотивувальної частини постанови слідчого повинен містити відомості про: обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Вказаних вимог процесуального закону під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у повному обсязі дотримано не було, що слугувало винесенню передчасного незаконного рішення про його закриття.

Так, як встановлено 20.05.2014 року неповнолітнім ОСОБА_7 під час керування велосипедом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю водія автомобіля Chevrolet Evanda ОСОБА_8 , яка сталася на вул. Воровського у м. Кіровограді, отримано середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Проте, усі слідчі дії у кримінальному провадженні за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 (допит та слідчий експеримент), якому виповнилося повних 14 років, проведено з порушенням вимог ст.ст.226, 227 КПК України за відсутності педагога або психолога, а тому встановлені під час їх проведення обставини не можуть бути використані у кримінальному провадженні в якості доказу.

Більше того, під час кримінального провадження та дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди шляхом проведення автотехнічної експертизи експертом враховано лише данні, встановлені з показань свідка ОСОБА_9 під час слідчого експерименту. Водночас слідчий експеримент безпосередньо із учасником ДТП ОСОБА_8 не проведено, його показання на місці події та експертним шляхом не перевірені. Разом з тим, незважаючи на вказані у постанові про призначенні автотехнічної експертизи вихідні дані згідно з показаннями потерпілого (т.1 а.п.82-83), експертом безпідставно та незаконно останні залишені без дослідження за власним переконанням про інший розвиток подій на місці ДТП, що підтверджується дослідницькою частиною експертизи №1557 від 28.08.2014 року (т.1 а.п.89).

Таким чином, під час досудового розслідування не дослідженими залишилися обставини розвитку дорожньо-транспортної пригоди за твердженнями потерпілого, згідно з якими водій автомобіля ОСОБА_8 міг завчасно його помітити на дорозі, йому не заважали інші транспортні засоби, а тому він мав технічну можливість уникнути зіткнення, яке допустив.

Більше того, під час досудового розслідування не враховано, що місце дорожньо-транспортної пригоди, вказане потерпілим, суттєво різниться від місця вказаного свідком ОСОБА_9 та у показаннях свідком ОСОБА_8 . Водночас ушкодження, виявленні на асфальтобетонному покритті під час огляду місця події, насамперед узгоджуються з показаннями потерпілого щодо обставин пригоди, а не з показаннями зазначених свідків, що не проаналізовано органом досудового розслідування та експертом і залишено без уваги.

Таким чином, на виконання завдань та положень ст.2, ч.2 ст.9, ст.110 КПК України, органу досудового розслідування з метою всебічного, повно і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження, слід у встановленому законодавством порядку провести слідчі дії за участю неповнолітнього потерпілого, якому виповнилося повних 14 років, перевірити показання усіх учасників події на місці події шляхом слідчих експериментів з врахуванням пошкоджень проїзної частини, виявлених при огляді місця події, та доручення проведення відповідних експертиз, та лише після цього вирішити питання щодо наявності у діянні водія ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України.

За таких підстав, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Керуючись п.3 ч.1 ст.303, ст.ст. 304-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 06.09.2014 року про закриття кримінального провадження №0003201 - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 06.09.2014 року про закриття кримінального провадження №0003201, - скасувати.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кіровського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1