Справа 0312/2897/2012
Провадження 1/165/25/13
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2013 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Галушки О.Г.,

за участю секретаря Дячук С.Л.,

прокурора Недумової С.С.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, гр.-ки України, не заміжньої, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, судимостей немає,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 150-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_2, будучи матірю малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, систематично використовувала цю дитину для зайняття жебрацтвом, тобто систематичного випрошування грошей у сторонніх осіб з метою отримання прибутку, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2 27 липня 2012 року в період з 12 год. по 15 год., знаходячись на території ринку, що в районі стадіону Шахтар у м. Нововолинську, використовувала свою малолітню дитину-дочку ОСОБА_3 для зайняття жебрацтвом.

03 серпня 2012 року в період з 12 год. по 15 год ОСОБА_2, знаходячись на території ринку, що в районі стадіону Шахтар у м. Нововолинську знову використовувала свою малолітню дочку ОСОБА_4 для заняття жебрацтвом.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_2 16 серпня 2012 року в період з 12 год. по 15 год., знаходячись на території центрального ринку у м. Нововолинську, використовувала свою малолітню дочку ОСОБА_4 для зайняття жебрацтвом, тобто систематичного випрошування грошей у сторонніх осіб з метою отримання прибутку.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 повністю визнала свою вину у інкримінованому обвинуваченні і пояснила, що вона, маючи мізерні доходи вирішила використовувати свою малолітню дочку ОСОБА_4 для зайняття жебрацтвом. З цією метою вона прибувала в м.Нововолинськ з дочкою, і знаходячись на ринках у м.Нововолинську 27 липня 2012 року, 03 серпня 2012 року, 16 серпня 2012 року випрошувала у сторонніх осіб гроші та продукти харчування. Незважаючи на неодноразові попередження працівників міліції про заборону використання дочки для зайняття жебрацтвом продовжувала це робити. На даний час зрозуміла, що такі її дії є злочином, і їх вчиняти не потрібно. У скоєному щиро розкаюється. Запевняє, що в майбутньому не буде використовувати своїх малолітніх дітей для зайняття жебрацтвом.

Винуватість ОСОБА_2 у умисному використанні нею малолітньої дочки для заняття жебрацтвом, окрім її зізнавальних показань доведена теж доказами, що здобуті під час досудового слідства, яких вона не заперечує, повністю з ними погоджуючись.

У звязку з тим , що фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, суд зясувавши те, що підсудна правильно розуміє дані обставини, а також те, що немає сумнівів у добровільності та істинності її позиції, розяснивши вимоги ст. 299 КПК України, визнає за недоцільне дослідження доказів, які стосуються обставин вчинення злочину ОСОБА_2

В судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_2 у умисному використанні нею малолітньої дочки для заняття жебрацтвом, тобто систематичному випрошуванні грошей, речей, інших матеріальних цінностей у сторонніх осіб, і суд такі дії підсудної кваліфікує за ч.1 ст. 150-1 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який законом віднесено до середньої тяжкості, а також особу підсудної, яка раніше не притягалась до кримінальної відповідальності, дала визнавальні показання в суді, негативно характеризується за місцем проживання, і вважає необхідним для виправлення та попередження нових злочинів підсудній покаранням у виді позбавлення волі від якого із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України її слід звільнити із випробуванням.

До помякшуючих покарання підсудній обставин, суд відносить щире каяття та те, що має на утриманні двоє малолітніх дітей і на теперішній час є вагітною.

Обставин, які обтяжують покарання підсудній, суд не вбачає.

Речові докази: грошові кошти в сумі 28 грн. 50 коп., що знаходяться в камері схову речових доказів Нововолинського МВ УМВС у Волинській області звернути в дохід держави (а.с. 47).

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України (в редакції 1960 року), суд,-

засудив:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 150-1 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити засуджену ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік та покласти на неї такі обовязки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично зявлятися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку.

Змінити запобіжний захід засудженій ОСОБА_2 із взяття під варту на підписку про невиїзд, негайно звільнивши її з під варти в залі суду.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_2 час перебування її під вартою, починаючи з 13 лютого 2013 року по 11 березня 2013 року.

Речові докази: грошові кошти в сумі 28 грн. 50 коп. звернути в дохід держави.

На вирок може бути подано апеляції до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Г. Галушка