Справа № 2607/5680/12
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2015 року Подільського районного суду м.Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 07.07.2011 Печерським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, постановою від 06.09.2011 Шевченківського районного суду м.Києва звільнений від подальшого відбуття покарання на підставі п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію в 2011 році», у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - , -
В С Т А Н О В И В:
31 січня 2012 року, ОСОБА_8 приблизно о 20-50 год., керуючи технічно-справним автомобілем «Ореl Vесtrа», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині вул. Стеценка в м. Києві, зі сторони вул. Саратовської в напрямку пл. Інтернаціональної. Рухаючись у вказаному напрямку, займаючи другу смугу, при трьох смугах для руху попутного напрямку, він наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти будинку №2 по вул.Стеценка в м.Києві, позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід», дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України та двосекційним миготливим світлофором.
Незважаючи на це, водій ОСОБА_8 , наблизившись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким праворуч в сусідній смузі зупинився маршрутний автобус «Богдан А 091», НОМЕР_3 , не вжив усіх можливих заходів для забезпечення безпечного проїзду пішоходного переходу, достовірно не впевнився у відсутності пішоходів на переході та не вибрав безпечну швидкість руху керованого ним автомобіля.
В цей час по вказаному нерегульованому пішохідному переході, справа наліво відносно руху вказаного автомобіля «Ореl Vесtrа», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався пішохід ОСОБА_9 .
Під час руху ОСОБА_8 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункту «б», 12.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України:
-п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
-п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
-підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
-п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
-п. 18.4: якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для деяких може бути створена перешкода чи небезпека.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №21/400/2 від 16.03.2012 ОСОБА_9 отримав наступні тілесні ушкодження: крововиливи навколо очей, садна в лобно-виличній області зліва, забійна рана в лівій виличній області, конструкційний перелом кісток основи та склепіння черепа з центром в лівій виличній області, крововилив під оболонки і шлуночки мозку, набух-набрякання головного мозку; крововиливи в області лівого надпліччя і на тильній стороні лівої кисті, садна на задній поверхні лівого ліктьового суглоба; крововиливи в міжреберних м`язах розрив лівого хрестцево-повздошного зчленування; садна на нижніх кінцівках; крововиливи в області коренів і між долями легень. Смерть ОСОБА_9 настала від черепно-мозкової травми - переломів основи та склепіння черепа з крововиливом в головний мозок.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 винним себе у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, не визнав та пояснив, що 31.01.2012 приблизно о 20-50 год., він керував автомобілем «Оpеl Vеctrа», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Стеценка в м.Києві, зі сторони Саратовської в напрямку пл. Інтернаціональної. В салоні, на передньому пасажирському сидінні, знаходився ОСОБА_10 . Проїзна частина була сухою, освітлювалась ліхтарями вуличного освітлення, на автомобілі горіло ближнє світло фар та протитуманні фари. Видимість у напрямку руху була доброю й становила приблизно 300 метрів. Інтенсивність руху транспорту невеликою. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого відразу за перехрестям із вул.Тираспольською, він займав другу смугу, рухаючись зі швидкістю приблизно 50-60 км/год. На певній відстані до переходу він знизив швидкість майже до повної зупинки, щоб пропустити жінку, яка йшла по ньому. В цей самий момент, він помітив маршрутний автобус «Богдан», який стояв у крайній правій смузі попутного напрямку, відразу за вихідним краєм розмітки пішохідного переходу, своїм заднім бампером приблизно на рівні даного краю ходу. Пропустивши пішохода, він ввімкнув першу передачу та продовжив рух. Коли керований ним автомобіль проїжджав на рівні переднього краю автобуса «Богдан», він відчув удар в праву передню частину. Пішохода до моменту наїзду він не бачив взагалі. У вчиненні дорожньо-транспортної пригоди своєї вини він не визнав, так як наїзд на пішохода стався за межами пішохідного переходу, а пішохід з`явився з-за передньої частини автобуса «Богдан», не впевнившись у відсутності безпеки для себе.
Не зважаючи на не визнання винності підсудним, його винність у вчиненні злочину повністю доведена зібраними по справі доказами.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 , пояснила, що її рідний брат ОСОБА_12 до моменту дорожньо-транспортної пригоди 31.01.2012 по вул. Стеценка в м. Києві проживав у цивільному шлюбі із ОСОБА_13 по АДРЕСА_3 . 31.01.2012 приблизно о 23-00 год. їй зателефонувала ОСОБА_13 та повідомила про те, що внаслідок вказаної аварії її брат ОСОБА_12 загинув.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила суду, що 31.01.2012 приблизно о 20-30 год., вона керувала автомобілем «Деу Матіз», д.н.з. НОМЕР_4 , рухаючись по вул.Стеценка в м.Києві, зі сторони вул.Саратовської в напрямку пл. Інтернаціональної. Інтенсивність руху транспорту була мінімальною. Від вул.Саратовської вона за автомобілем «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_2 , рухалась зі швидкістю приблизно 50-60 км/год., у середній смузі, з дистанцією приблизно 30-40 метрів. За напрямком їх руху, відразу за перехрестям із вул.Тираспольською, був розташований нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожніми знаками, розміткою та світлофором із миготливими жовтими сигналами, автомобіль «Опель» проїжджав на відстані приблизно 30 метрів до вказаного переходу, вона побачила, що в нього загорілися стоп-ліхтарі і автомобіль став знижувати швидкість. В цей час побачила пішохода, який переходив проїзну частину вул.Стеценка в межах розмітки вхідного переходу, з права наліво, а на рівні його вихідного краю, у правій смузі, стояв маршрутний автобус «Богдан». Коли пішохід пройшов через другу смугу, автомобіль «Опель» почав набирати швидкість, проїхавши через пішохідний перехід, а коли порівнявся з переднім краєм маршрутного автобуса «Богдан», із-за його передньої частини вийшов пішохід чоловік. За мить стався наїзд на пішохода передньою правою частиною кузова. Перед наїздом пішохід рухався з правого на лівий бік відносно автомобіля «Опель» і безпосередньо в момент перед наїздом зробив різкий рух в напрямку другої смуги. Після ДТП пасажир «Опель Вектра» вийшов з автомобіля і розмовляв з людьми, водій від`їхав в бік з місця зіткнення, а автобус «Богдан» уїхав, але повернувся через деякий час.
Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_10 , пояснив, що 31.01.2012 приблизно о 20-50 год. він знаходився на передньому пасажирському сидінні в салоні автомобіля «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 . В цей час вони рухалися по вул.Стеценка в м.Києві, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться на рівні будинку №2. Проїжджаючи на певній відстані до переходу, він відчув, як їх автомобіль знизив швидкість, після чого відновив рух в режимі розгону. В цей час він звернув увагу на маршрутний автобус «Богдан», який стояв у правій смузі, своєю задньою частиною на рівні вихідного краю розмітки пішохідного переходу. Продовжуючи рух у другій смузі, зі швидкістю приблизно 40 км/год., минаючи даний автобус, він почув удар у вітрове скло, але пішохода він не бачив в момент зіткнення, тому що його увага була зконцетрована на стакані з чаєм. В момент наїзду на пішохода керований ОСОБА_8 автомобіль проїжджав приблизно на рівні переднього краю автобуса «Богдан». Після ДТП він разом з ОСОБА_8 вийшли з автомобіля та підійшли до потерпілого, викликали швидку та ДАІ, але першу медичну допомогу не надавали.
Свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що з 2005 року він працює водієм в ПП «Кийтранс». З того часу керує автобусом «Богдан», д.н.з. НОМЕР_3 , обслуговуючи маршрут №439 сполученням «просп. Гонгадзе - пл. Перемоги». 31.01.2012 приблизно о 20-50 год. він керував маршрутним автобусом «Богдан», д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись в крайній правій смузі проїзної частини вул.Стеценка в м.Києві, зі сторони станції метро «Сирець» в напрямку пл. Інтернаціональної. Минувши перехрестя із вул. Саратовською, він продовжував рух у крайній правій смузі, при трьох смугах для руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого відразу за перехрестям з вул. Тираспольською. Проїзна частина була сухою, вуличне освітлення працювало у звичайному режимі. Інтенсивність руху транспорту була нормальною. У салоні автобуса усі місця були зайняті, інші люди стояли в проході між сидіннями. Швидкість його руху становила приблизно 30 км/год. Наближаючись до вказаного пішохідного переходу, на тротуарі з правого боку, він побачив чоловіка невисокого зросту, який ступив на проїзну частину в межах розмітки пішохідного переходу та став перетинати її з правого на лівий бік в темпі швидкого кроку. Відразу після цього він зупинився перед даним переходом, щоб надати перевагу пішоходові. В цей час пішохід продовжував йти, поглянувши на нього та за мить увійшов у другу смугу. Через 1-2 секунди він почув звук глухого удару та подивився вперед ліворуч, де побачив автомобіль «Опель» чорного кольору, а також пішохода, який падав на дорожнє покриття в праву смугу. Перед наїздом звуку гальмування автомобілем «Опель» він не чув. Через 1-2 хв., отримавши дані на двох очевидців пригоди, він від`їхав з місця та попрямував до кінцевої зупинки. Протягом цього часу пасажирських дверей він не відчиняв, посадка-висадка людей не здійснювалась. Невдовзі він повернувся на місце ДТП, де написав пояснення про відомі обставини наїзду співробітникам ДАІ.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що 31.01.2012 приблизно о 20-50 год. він знаходився в салоні автобуса «Богдан», який слідував за маршрутом №439, рухаючись по вул.Стеценка в м.Києві, зі сторони станції метро «Сирець» в бік пл. Інтернаціональної. Перед дорожньо-транспортною пригодою він стояв у проході між сидіннями, тримаючись за поручень та переглядав повідомлення у своєму мобільному телефоні. Маршрутний автобус рухався нешвидко приблизно 30-40 км/год, тримаючись ближче до правого краю проїзної частини. В один момент він відчув, як автобус зупиняється. Приблизно через 2-3 секунди після повної зупинки він почув звук глухого удару та відразу подивився уперед. В цей час побачив тіло людини, яке летіло вперед та впало на асфальт у правій смузі, попереду автобуса «Богдан».
Допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_17 пояснила, що 31.01.2012 в період часу 20-40 год. до 21-00 год. вона підійшла до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти будинку №3 по вул.Стеценка в м.Києві, зі сторони вказаного будинку. Зупинившись на тротуарі біля самого переходу, вона стала чекати, поки зупиняться транспортні засоби, які рухалися зі сторони пл.Інтернаціональної. В один момент вона побачила маршрутний автобус «Богдан», який рухався в крайній правій смузі проїзної частини вул.Стеценка, зі сторони Саратовської в напрямку пл.Інтернаціональної та зупинився за 1-2 метри перед пішохідним переходом, щоб пропустити пішохода чоловіка, одягненого в куртку світлого кольору. Відразу після цього чоловік став переходити проїзну частину, йдучи в темпі звичайного кроку, назустріч їй і приблизно посередині пішохідного переходу. Через кілька секунд, коли даний пішохід вийшов на середню смугу, вона побачила момент наїзду на нього легковим автомобілем чорного кольору. Від удару людина відлетіла вперед приблизно на 20 метрів, трохи далі зупинився автомобіль «Опель», водій якого збив людину. В цей час вслід за потерпілим на перехід вийшли й інші люди, яких пропускав автобус «Богдан».
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , пояснив, що 31.01.2012 приблизно о 20-50 год., він знаходився в салоні маршрутного автобуса «Богдан», який рухався за маршрутом №439 в крайній правій смузі проїзної частини вул.Стеценка в м.Києві, зі сторони Саратовської в напрямку пл.Інтернаціональної. В салоні було багато людей, особисто він у проході між сидіннями та дивився через вітрове скло на дорогу. Маршрутний автобус їхав нешвидко, інтенсивність руху транспорту була мінімальною. Після зупинки на вул. Саратовській автобус продовжив рух у крайній правій смузі. При наближенні до нерегульованого пішохідного ходу, розташованого на перехресті з вул. Тираспольською, він відчув як автобус став знижувати швидкість та через 4-5 секунд зупинився перед розміткою нерегульованого пішохідного переходу. В цей час він звернув увагу на вказаний пішохідний перехід та побачив на ньому чоловіка невисокого зросту, який проходив приблизно посередині правої смуги, рухаючись у темпі звичайного кроку з права наліво. Коли пішохід проходив приблизно на рівні лівої бічної частини автобуса, він перестав на нього дивитись, та за мить почув звук глухого удару. В цей момент він побачив, як перехід проїхав автомобіль «Опель Вектра» чорного кольору, а праворуч від нього на проїзну частину впало тіло чоловіка. Після цього даний автомобіль різко знизив швидкість та зупинився, змістившись праворуч. Перед зупинкою він почув звук гальмування. В цей час він побачив, що збитим пішоходом був саме той чоловік, який за мить до цього переходив проїзну частину вул. Стеценка в межах розмітки переходу та якого пропускав водій маршрутного автобуса. На місці пригоди він запам`ятав чоловічу спортивну шапку, яка впала на відстані приблизно 2 метри від вихідного краю розмітки пішохідного переходу, у середній смузі.
Крім наведених вище доказів, вина підсудного у вчиненому злочині підтверджується письмовими доказами перевіреними в судовому засіданні:
-протоколом від 22.03.2012 відтворення обстановки та обставин пригоди за участю свідка ОСОБА_8 з фототаблицею, під час якого було встановлено: місце, в якому на момент аварії стояв маршрутний автобус «Богдан»; місце, з якого автомобіль «Опель» відновив рух та місце наїзду на пішохода (Т.1 а.с.141-148);
-протоколом від 22.03.2012 відтворення обстановки та обставин пригоди за участю свідка ОСОБА_14 з фототаблицею, під час якого було встановлено: дистанцію між автомобілями Деу» та «Опель» в момент аварії; розташування на проїзній частині маршрутного автобуса ОСОБА_19 »; місце наїзду на пішохода (Т.1 а.с.149-155);
-протоколом від 26.03.2012 відтворення обстановки та обставин пригоди за участю свідка ОСОБА_15 з фототаблицею, під час якого було встановлено: місце, в якому на момент аварії зупинився маршрутний автобус «Богдан»; місце, в якому пішохід почав переходити проїзну частину; місце наїзду на пішохода та темп його руху (Т.1 а.с.156-163);
-протоколом від 26.03.2012 відтворення обстановки та обставин пригоди за участю свідка ОСОБА_18 з фототаблицею, під час якого було встановлено: місце, в якому на момент аварії зупинився маршрутний автобус «Богдан»; місце, в якому пішохід почав переходити проїзну частину; місце, в якому пішохід зник з поля зору свідка (Т.1 а.с.164-169);
-висновком судово-медичної експертизи №21/400/2 від 16.03.2012, згідно якого при судово-медичному розтині трупа ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: крововиливи навколо очей, садна в лобно-виличній області зліва, забійна рана в лівій виличній області, конструкційний перелом кісток основи та склепіння черепа з центром в лівій виличній області, крововилив під оболонки і шлуночки мозку, набух-набрякання головного мозку; крововиливи в області лівого надпліччя і на тильній стороні лівої кисті, садна на задній поверхні лівого ліктьового суглоба; крововиливи в міжреберних м`язах зліва; розрив лівого хрестцево-повздошного зчленування; садна на нижніх кінцівках; крововиливи в області коренів і між долями легень. Виявлені тілесні ушкодження, як небезпечні для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_9 настала від черепно-мозкової травми - переломів основи та склепіння черепа з крововиливом в головний мозок. В крові ОСОБА_12 виявлено 1,22 проміле етилового спирту, що за життя могло відповідати легкій ступені алкогольного сп`яніння (Т.1 а.с.69-75);
-висновком експерта №139ат від 05.04.2012 транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, згідно якого:
місце наїзду на пішохода в повздовжньому напрямку знаходиться перед початком осипу а саме на відстані не далі ніж 6.1 метра від вихідного краю дорожньої розмітки 1.14.1, більш точно встановити розташування місця наїзду на пішохода відносно елементів проїзної частини не представляється можливим;
-показання водія ОСОБА_8 в частині вказаного ним місця виявлення пішохода та в частині місця наїзду на пішохода технічно не спроможні. Показання свідка ОСОБА_14 в частині вказаного нею місця наїзду на пішохода технічно не спроможні. Перевірити показання свідка ОСОБА_10 на технічну спроможність не представляється можливим;
-в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «Ореl Vесtrа», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 регламентуються вимогами пунктів 12.2, 18.4 Правил дорожнього руху України;
-в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Ореl Vесtrа», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_12 шляхом виконання вимог пункту 18.4 ПДР України;
-в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Ореl Vесtrа», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 , з технічної точки зору, експертом вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.4 ПДР України (Т.1 а.с. 179-193);
-протоколом від 31.01.2012 огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою та фототаблицею, в яких зафіксоване розташування відносно елементів проїзної частини автомобіля, уламків битого скла, пластмаси, речей потерпілого та плями бурого кольору, схожої на кров (Т.1 а.с.11-28);
-протоколом від 11.02.2012 огляду автомобіля «Ореl Vесtrа», д.н.з. НОМЕР_2 з таблицею, в яких зафіксовано характер механічних пошкоджень транспортного засобу та під час якого вилучено його передню блок-фару (Т.1 а.с. 49-55);
-протоколом від 29.02.2012 огляду вилучених під час огляду місця пригоди уламків скла та передньої правої блок-фари автомобіля «Ореl Vесtrа», д.н.з. НОМЕР_2 з фототаблицею (Т. 1 а.с. 59-64);
- висновком експерта №14/тр від 03.03.2012 криміналістичної експертизи, згідно якого:
-надані на дослідження уламки скла, вилучені під час огляду місця ДТП та передня блок-фара автомобіля «Ореl Vесtrа», д.н.з. НОМЕР_2 , раніше складали єдине ціле (Т.1 а.с.95- 100).
Оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_8 знайшла своє повне підтвердження в ході судового засідання і дії підсудного, підлягають кваліфікації за ч.2 ст.286 КК України, який своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.286 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який характеризується позитивно (Т.1 а.с.246-247), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (Т.1 а.с. 245), раніше судимого за ч. 2 ст. 185 КК України (Т.1 а.с.233).
Обставин, що пом`якшують покарання вчиненого ОСОБА_8 злочину передбаченого ст.66 КК України, судом на встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання, скоєного ОСОБА_8 злочину передбаченого ст.67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи підсудного, суд приходить до висновку що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в місцях позбавлення волі.
Крім того, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України.
Відповідно до ст. 28 КПК України 1960 року, особа, яка зазнала шкоди від злочину, має право пред`явити позов до особи, яка вчинила злочин.
Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої фізнчним болем та стражданнями, яких зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Так, вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_20 про відшкодування їй моральної шкоди, суд, враховує стан її здоров`я, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, а також майновий стан підсудного, тобто реальну можливість відшкодувати ним завдану шкоду позивачу, вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги цивільного позивача ОСОБА_20 по справі підлягають задоволенню частково, оскільки її доводи грунтуються на досліджених доказах, не зважаючи на те що підсудний у повному обсязі не визнав позовні вимоги, які до нього пред`явлено.
У судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_8 ОСОБА_5 ініціював питання про звільнення його підзахисного від призначеного покарання, згідно Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 08 квітня 2014 року, який набрав чинності 19 квітня 2014 року.
Захисник зазначив, що на данний час його підзахисний ОСОБА_8 має на утриманні двох дітей, яким не виповнилося 18 років ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно яких він батьківських прав не позбавлявся, а тому до ОСОБА_8 має бути застосовано п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014р.» зі змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 6 травня 2014р. № 1246-У І І та він має бути звільнений від відбування покарання.
Суд з`ясував, що ОСОБА_8 зрозумілі правові наслідки звільнення від покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році» з нереабілітуючих підстав, прийшов до висновку, що ОСОБА_8 підлягає звільненню від основного та додаткового покарання на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію в 2014 році» зі змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 6 травня 2014р. № 1246-VІІ оскільки на час набрання чинності законом ОСОБА_8 має на утриманні двох дітей, яким не виповнилося 18 років ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно яких він батьківських прав не позбавлявся.
У відповідності до вимог ст. 93 КПК України з підсудного ОСОБА_8 підлягають стягненню судові витрати за проведення судових експертиз.
Керуючись Законом України «Про амністію у 2014 році» №1185-VII від 08 квітня 2014 року, ст.ст.323-324 КПК України 1960 року, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (пять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироку законної сили, залишити попередній - підписка про невиїзд.
Звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного та додаткового покарання з підстав передбачених ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185- VII від 08 квітня 2014 року зі змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 6 травня 2014р. № 1246-VІІ.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_20 задовольнити частково.
Стягнути на її користь з ОСОБА_8 , матеріальної шкоди грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн., суму моральної шкоди в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) грн.
Речові докази по справі автомобіль «Ореl Vесtrа», д.н.з. НОМЕР_2 залишити у користуванні ОСОБА_23 (Т.1 а.с. 57); праву передню блок-фару головного світла автомобіля «Ореl Vесtrа», д.н.з. НОМЕР_2 та уламки скла, вилучені під час огляду місця пригоди, залишити у розпоряджені ОСОБА_8 .
Стягнути з ОСОБА_8 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві витрати за проведення судової експертизи у розмірі 1 765 грн. 44 коп. шляхом перерахування коштів на рахунковий рахунок експертної установи.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду міста Києва протягом 15 діб з часу його проголошення через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1