Ухвала іменем україни 24 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2014 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Не погоджуючись із судовими рішеннями засуджений неодноразово звертався до суду з касаційними скаргами, які ухвалами суду були залишені без руху, а у подальшому повернуті засудженому, у тому числі і з відмовою у поновленні строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 у черговий раз звернувся до суду з касаційною скаргою від 14 вересня 2015 року поза межами встановленого ст. 426 КПК строку на касаційне оскарження та повторно просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень посилаючись на те, що його касаційну скаргу, яку він підписав 12 червня 2014 року з вини адміністрації слідчого ізолятора та виправної колонії було відправлено лише 17 червня 2014 року, у зв'язку з чим і був пропущений строк на касаційне оскарження вироку та ухвали.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження за касаційними скаргами засудженого, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження передбаченого ст. 426 КПК .

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Так, із матеріалів провадження за касаційними скаргами засудженого вбачається, що його скаргу від 11 червня 2014 року (а не від 12 червня 2014 року як зазначає засуджений) було здано ним до спецчастини Держівської виправної колонії 16 червня 2014 року (про що свідчить підпис на касаційній скарзі працівника спецчастини згаданої установи та направлено адміністрацією колонії на адресу касаційного суду 17 червня 2014 року) тобто у межах строку на касаційне оскарження судових рішень, ухвалою суду від 01 липня 2014 року було залишено без руху, у зв'язку з невідповідністю її вимогам ст. 427 КПК України та надано максимальний строк на усунення недоліків, передбачений ч. 1 ст. 429 КПК . Зазначену ухвалу засуджений отримав 17 вересня 2014 року під розписку, проте вдруге із касаційною скаргою не звернувся, у зв'язку з чим касаційний суд ухвалою від 11 листопада 2014 року повернув засудженому касаційну скаргу.

У подальшому, чергову касаційну скаргу ОСОБА_1, яку він подав до спецчастини виправної колоні, де відбуває покарання, 06 липня 2015 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, оскільки ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2014 року він отримав 20 березня 2014 року, було повернуто ухвалою касаційного суду від 19 серпня 2015 року у зв'язку із пропуском ним строків на касаційне оскарження судових рішень та відсутністю підстав для їх поновлення.

Таким чином, наведені засудженим причини пропуску не можуть бути поважними оскільки первинна касаційна скарга засудженого була подана ним у межах строку на касаційне оскарження і судом касаційної інстанції надавався достатній строк для усунення недоліків касаційної скарги, які він так і не усунув у строк встановлений судом.

Крім того, касаційна скарга засудженого знову не відповідає вимогам ст. 427 КПК України, про що вже наголошував суд касаційної інстанції у своїй попередніх ухвалах.

Враховуючи наведене, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК , колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити засудженому ОСОБА_1 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 грудня 2013 року та ухвали Апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2014 року щодо нього та повернути його касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4