В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці кримінальне провадження №1-кп/130/237/2015 (130/2032/15-к), внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610 від 07.07.2015 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, з професійно-технічною освітою, військовозобов"язаного, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

20 червня 2015 року приблизно о 01-00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи на в с. Могилівка Жмеринського району Вінницької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 , де з корисливих мотивів, таємно, діючи свідомо та умисно, викрав саморобний трансформатор 220-110В, електродвигун потужністю 2,8 КВт та електродвигун потужністю 1,2 КВт, які знаходились у дворі біля будинку, та належать ОСОБА_5 . В подальшому з викраденим майном із місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_6 вартість саморобного трансформатора 220-110В станом на 20.06.2015 р. становить 150 грн., вартість електродвигуна потужністю 2,8 КВт станом на 20.06.2015 р. становить 500 грн., вартість електродвигун потужністю 1,2 КВт станом на 20.06.2015 р. становить 200 грн. Вказаними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 850 грн.
Продовжуючи свій раніше виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна - трасформаторів, ОСОБА_4 22 червня 2015 р. приблизно о 02-00 годині, з подвір`я домогосподарства ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 з корисливих мотивів, таємно, діючи свідомо та умисно, викрав два електродвигуни потужністю по 4 КВт кожен, що належать ОСОБА_5 . В подальшому з викраденим майном із місця вчинення злочину зник, викраденим за допомогою особи, якій він повідомив неправдиві відомості стосовно власника майна, розпорядився на власний розсуд. Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_6 вартість двох електродвигунів потужністю 4 КВт кожен станом на 20.06.2015 р. становить 1200 грн. Вказаними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 2050 грн.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладено в обвинувальному акті. Пояснив, що 20.06.2015 року приблизно о 01-00год. він у зв`язку із скрутним матеріальним становищем прийшов на територію домоволодіння свого сусіда ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , де побачив чотири електродвигуни та трансформатор, які стояли на вулиці. Трансформатор та два електродвигуни ОСОБА_4 виніс на город, а потім за допомогою тачанки, яку привіз із дому завіз викрадене додому, а наступного дня попросив знайомого здати викрадене на металобрухт, повідомивши, що це його власні трансформатори. 22.06.2015 року він близько 02.00 години знову прийшов до потерпілого на подвір`я та викрав, ще два трансформатори, що залишились, та знову за допомогою тачанки перевіз додому. Наступного дня попросив знайомого здати викрадене на металобрухт, повідомивши, що це його власні трансформатори. За металобрухт отримав приблизно 500 грн., які витратив на власні потреби. Характеристики та вартість викраденого, що встановлена в ході досудового розслідування не оспорив. У вчиненому розкаявся. Вказав, що вчинив крадіжку свідомо, розумів, що це чуже майно, яке він вилучив таємно та без дозволу власника, оскільки він потребував грошей. Просив призначити покарання у вигляді штрафу, оскільки у нього є бажання та кошти для його оплати.
Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у судове засідання, будучи належним чином повідомленим не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просив розгляд кримінального провадження здійснювати у його відсутність, просив ОСОБА_4 суворо не карати, приймати участь у судових дебатах не бажає.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченим не є складним, є одноепізодним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся.
Прокурор не оспорив фактичні обставини справи, йому зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Щодо особи обвинуваченого, судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину був повнолітнім (а.с. 21), в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, однак притягувався до кримінальної відповідальності (а.с. 22), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с.18-19), за місцем проживання характеризується з задовільної сторони (а.с. 20), до складу сім`ї його дружини входять батьки та двоє неповнолітніх дітей (а.с. 23), не є інвалідом першої-другої груп, одружений, офіційно не працюючий.
Таким чином, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому його дії сід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки вказана обставина відповідно до ч.2 ст. 67 КК України при її встановленні обов`язково визнається судом обтяжуючою.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості та особу винного, який не працює та не має стабільного доходу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочину, а саме те, що він добровільно з`являвся на виклики, дав правдиві покази.
Також при призначенні покарання суд враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який просив обвинуваченого суворо не карати, те що шкода, завдана злочином відшкодована (а.с.17, 24).
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, та вважає за можливе призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінуємої статті та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для досягнення мети покарання за вчинений злочин. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільного позову потерпілим не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався (а.с. 4-зворот).
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати потерпілому, що не був присутніми про його постановленні.

Суддя