Справа № 1329/5144/12
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Яворівський районний суд Львівської області
в складі головуючого судді: Гоцко В.І.,
при секретарі: Домашовець М.Ф.
з участю прокурора: Назара С.Р.,
та адвоката: ОСОБА_1,
обвинуваченої: ОСОБА_2 та
неповнолітніх обвинувачених: ОСОБА_3 і
потерпілої: ОСОБА_5,
законних представників неповнолітніх
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові Львівської області кримінальну справу про обвинувачення:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Краю, Росія, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, безпартійної, тимчасово не працюючої, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_5, такої, яка має судимості,
за ч.2 ст.186 КК України,-
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки та жительки міста Яворова вулиця Мазепи, 15/43 Львівської області, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, безпартійної, тимчасово не працює і не вчиться, такої, яка не має судимості,
за ч.2 ст.186 КК України,-
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки та жительки міста Яворова вулиця Львівська, 92 Львівської області, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, тимчасово не працює і не вчиться, такої, яка не має судимості,
за ч.2 ст.186 КК України,-
Підсудна ОСОБА_2, будучи засудженою 02 жовтня 2012 року Яворівським районним судом Львівської області за ст.185 ч.1 КК України до 120 годин громадських робіт, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення та перевиховання не стала та вчинила умисний корисливий злочин.
Так вона, 24 вересня 2012 року, приблизно о 17 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, знаходячись в квартирі №1, що по вулиці Івана Франка міста Яворова Львівської області за місцем проживання ОСОБА_8, за попередньою змовою з неповнолітньою підсудною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, почала висловлювати в адресу потерпілої ОСОБА_5 погрози про застосування фізичного насильства, що не є небезпечним для її життя та здоров»я, а в цей час, неповнолітня підсудна ОСОБА_3, відкрито викрала у потерпілої жіночу сумку, вартістю 200 гривень, в якій знаходився гаманець, вартістю 70 гривень з грошима в сумі 600 гривень, навушники для мобільного телефону, вартістю 50 гривень та косметичка, вартістю 30 гривень, а всього відкрито викрала майна потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 950 гривень, яке підсудні розділили між собою.
Таким чином, своїми діями підсудна ОСОБА_2 вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілої, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїла злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.
Неповнолітня підсудна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, 24 вересня 2012 року, приблизно о 17 годині, знаходячись в квартирі №1, що по вулиці Івана Франка міста Яворова Львівської області за місцем проживання ОСОБА_8, за попередньою змовою з підсудною ОСОБА_2, яка почала висловлювати в адресу потерпілої ОСОБА_5 погрози про застосування фізичного насильства, що не є небезпечними для її життя та здоров»я, а вона відкрито викрала у потерпілої жіночу сумку, вартістю 200 гривень, в якій знаходився гаманець, вартістю 70 гривень з грошима в сумі 600 гривень, навушники для мобільного телефону, вартістю 50 гривень та косметичка, вартістю 30 гривень, а всього відкрито викрала майна потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 950 гривень, яке підсудні розділили між собою.
Крім цього, 18 жовтня 2012 року, приблизно о 22 годині, неповнолітня підсудна ОСОБА_3, повторно, за попередньою змовою з неповнолітньою підсудною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, знаходячись на перехресті вулиць ОСОБА_7 та Січових Стрільців міста Яворова Львівської області, перестріли потерпілу ОСОБА_9, до якої застосували фізичне насильство, що не є небезпечним для її життя чи здоров»я, яке виразилося в тому, що неповнолітня підсудна ОСОБА_4, почала штовхати потерпілу в плечі та груди, а в цей час, підсудна ОСОБА_3, відкрито вихопила з рук потерпілої ОСОБА_9 її мобільний телефон марки «Нокія-Х2», вартістю 1000 гривень, в якому знаходилася карта пам»яті, вартістю 60 гривень та стартовий пакет мобільного оператора «Київ Стар», вартістю 10 гривень, на рахунку якого були гроші в сумі 15 гривень, яким заволоділа, а також вихопила з рук потерпілої її жіночу сумку, з якої, спільно із підсудною ОСОБА_4 відкрито викрали помаду, вартістю 20 гривень, туш для вій, вартістю 20 гривень, тональний крем, вартістю 40 гривень та гроші в сумі 20 гривень, а всього підсудні викрали майна потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 1185 гривень.
Таким чином, своїми діями неповнолітня підсудна ОСОБА_3 вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілої, повторно, вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїла злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.
Неповнолітня підсудна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, 18 жовтня 2012 року, приблизно о 22 годині, за попередньою змовою з неповнолітньою підсудною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, знаходячись на перехресті вулиць ОСОБА_7 та Січових Стрільців міста Яворова Львівської області, перестріли потерпілу ОСОБА_9, до якої застосували фізичне насильство, що не є небезпечним для її життя чи здоров»я, яке виразилося в тому, що підсудна ОСОБА_4, почала штовхати потерпілу в плечі та груди, а в цей час, підсудна ОСОБА_3, відкрито вихопила з рук потерпілої ОСОБА_9 її мобільний телефон марки «Нокія-Х2», вартістю 1000 гривень, в якому знаходилася карта пам»яті, вартістю 60 гривень та стартовий пакет мобільного оператора «Київ Стар», вартістю 10 гривень, на рахунку якого були гроші в сумі 15 гривень, яким заволоділа, а також вихопила з рук потерпілої її жіночу сумку, з якої, спільно із підсудною ОСОБА_4 відкрито викрали помаду, вартістю 20 гривень, туш для вій, вартістю 20 гривень, тональний крем, вартістю 40 гривень та гроші в сумі 20 гривень, а всього підсудні викрали майна потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 1185 гривень.
Таким чином, своїми діями неповнолітня підсудна ОСОБА_4. вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілої, вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїла злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.
Факт вчинення злочину підсудною ОСОБА_2 та неповнолітніми підсудними ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується такими зібраними по справі доказами.
Повним визнанням своєї вини підсудною ОСОБА_2 та її показами в судовому засіданні про те, що дійсно, 24 вересня 2012 року, біля 17 години, вона знаходилася в квартирі житлового будинку знайомої - ОСОБА_8, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8. В згадане приміщення квартири, зайшла ОСОБА_3 та повідомила про те, що прийшла разом з дівчиною, яка має гроші і запропонувала цю дівчину, якою була ОСОБА_5, «розкрутити» на випивку спиртного. Крім неї, в приміщенні квартири була також ОСОБА_8 та ОСОБА_10 і вона погодилася з пропозицією ОСОБА_3, яка вийшла з квартири і повернулася через деякий час з ОСОБА_5, але вже маючи з собою пляшку горілки та пиво.
Їхній знайомий ОСОБА_10 пішов, а вона, спільно з дівчатами, споживала в квартирі алкогольні напої і під час цього зауважила, що у сумці ОСОБА_5, яка в ній щось шукала, знаходяться навушники для мобільного телефону і попросила ці навушники їй дати. ОСОБА_5 добровільно віддала їй ці навушники і дозволила ці навушники забрати, оскільки вона не має мобільного телефону.
Біля 18 години цього ж дня, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 принесли з магазину ще одну пляшку горілки і під час продовження випивки, до неї підійшла ОСОБА_3 і попросила відійти в сторону для розмови, на що вона погодилася. В розмові з нею, ОСОБА_3 сказала їй про гроші, які має ОСОБА_5 і запропонувала ці гроші забрати у неї та розділити між собою. На цю пропозицію ОСОБА_3 вона теж погодилася, так як ОСОБА_3, без неї, сама могла забрати всі гроші у потерпілої. Після цього, ОСОБА_3, підійшла до ОСОБА_5, силою забрала з плеча потерпілої її сумку і почала шукати в сумці гроші. З сумки, ОСОБА_11 витягнула гаманець червоного кольору, з якого вийняла чотири купюри по 50 гривень і ці гроші передала їй, пояснивши при цьому, що це її частка. Взявши ці 200 гривень, вона заховала гроші в кишеню своєї спортивної курточки, а ОСОБА_3, положивши гаманець в сумку ОСОБА_5, самої ж сумки потерпілій не повернула, а тримала цю сумку на своєму плечі.
Знаючи про те, що ОСОБА_3 могла її обманути при розподілі грошей потерпілої, вона попросила ОСОБА_3 показати їй, що ще знаходиться в середині сумки ОСОБА_5 В сумці, вона побачила тіні для очей і забрала їх для себе.
Потерпіла ОСОБА_5 бачила, як з її сумки, вона та ОСОБА_3 забирали гроші та тіні для очей. При цьому, ОСОБА_3 пригрозила потерпілій фізичною розправою, якщо вона кому-небудь розповість про цей випадок.
Через деякий час, вона, ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 вийшли з будинку на вулицю і направилися в центральну частину міста Яворова, де в одному з магазинів, вона купила для себе пляшку пива і повернулася назад до квартири ОСОБА_8, а ОСОБА_3, з сумкою потерпілої на плечі, разом із ОСОБА_5, пішли у невідомому їй напр»ямку.
Розуміє, що поступила неправильно, дуже шкодує, що так сталося, у потерпілої ОСОБА_5 попросила пробачення і та жодних претензій до неї немає, також просить суворо її не карати.
Повним визнанням своєї вини неповнолітньою підсудною ОСОБА_3 та її показами в судовому засіданні про те, що дійсно, 24 вересня 2012 року, в місті Яворові Львівської області, вона зустріла свою знайому ОСОБА_5, з якою знайома майже три роки. Разом вони пішли в кафе, де вживали слабоалкогольні напої і в розмові між собою, ОСОБА_5 заявила про свою необхідність у придбанні мобільного телефону, на що вона погодилася їй допомогти. При спілкуванні, вона звернула увагу на сумку в руках ОСОБА_5 і побачила в сумці гаманець, в якому були гроші, якими ОСОБА_5 розраховувалася в барі за придбане пиво.
Розмовляючи про придбання мобільного телефону, вони проходили поруч з будинком ОСОБА_8, з квартири якої вийшла ОСОБА_2 і запропонувала ОСОБА_5 піти з нею, обіцяючи познайомити її з хлопцем, на що ОСОБА_5 відмовлялася, але потім таки погодилася з цією пропозицією.
Прийшовши в приміщення квартири ОСОБА_8, де також знаходився також ОСОБА_10, з яким ОСОБА_5 була знайомою, виникла потреба у придбанні горілки, гроші на яку, на переконливу вимогу ОСОБА_2 дала ОСОБА_5
Під час випивки горілки, яку приніс ОСОБА_10, до неї підійшла ОСОБА_2 і попросила відійти в сторону для розмови, на що вона погодилася. В розмові з нею, ОСОБА_2 сказала їй про гроші, які має ОСОБА_5 і запропонувала ці гроші забрати у неї та розділити між собою. На цю пропозицію ОСОБА_2 вона погодилася, після цього, ОСОБА_2 підійшла до ОСОБА_5 і погрожуючи фізичною розправою, попросила віддати їй сумку, в якій вона почала шукати гроші. З сумки, вона витягнула гаманець червоного кольору, з якого вийняла гроші в сумі 450 гривень, купюрами по 50 гривень і ці гроші заховала собі в кишеню.
Із сумки ОСОБА_5, ОСОБА_2 в присутності потерпілої, витягнула тіні для очей та навушники до мобільного телефону, які забрала для себе і, давши потерпілій гроші на дорогу, вона залишила сумку ОСОБА_5 собі і цю сумку у неї працівники міліції вилучили наступного дня.
Крім цього, 18 жовтня 2012 року, біля 22 години, вона, разом з ОСОБА_4 направлялася в центральну частину міста Яворова Львівської області і на вулиці ОСОБА_7 зустріла свою знайому ОСОБА_9, яку знає майже три роки.
Особисто ОСОБА_4 запропонувала їй побити ОСОБА_9, на що вона відмовилася. В розмові з ОСОБА_9, яка поверталася з роботи, ОСОБА_4 провокувала бійку, але та уникала конфлікту між ними. Вона просила у ОСОБА_9 мобільний телефон знайомої дівчини, але та відповідала, що потрібного їй телефону у неї немає і, що у мобільному телефоні розр»ядилася батарея живлення, показавши при цьому мобільний телефон, який вона вирвала з рук потерпілої і, переконавшись в тому, що телефон вимкнений, викинула цей мобільний телефон в траву.
Також вона, зірвала з плеча ОСОБА_9 її сумку і роздивлялася що є в середині цієї сумки. В сумці вона виявила купюру, номіналом 20 гривень, яку положила в кишеню штанів ОСОБА_4, а також маючи в руках сумку ОСОБА_9, вона висипала на землю все те, що було в середині сумці, шукаючи при цьому блокнот з потрібним їй номером мобільного телефону. ОСОБА_4 побачила на землі тональний крем, помаду та туш і, піднявши цю косметику сказала, що ці косметичні вироби більше потрібні їй особисто.
Піднявши із землі свою сумку ОСОБА_9 в сльозах попросили повернути їй мобільний телефон, на що вона повідомила, що телефону у неї немає, як і не змогли вони знайти разом телефон у траві. Вона, в присутності ОСОБА_4 ще раз оглянула місце, куди викинула мобільний телефон потерпілої і таки знайшла цей телефон, який забрала його собі, який через деякий час повернула потерпілій.
Дуже шкодує, що так сталося, у потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вона попросила пробачення і потерпілі жодних претензій до неї не мають, також просить суворо її не карати.
Повним визнанням своєї вини неповнолітньою підсудною ОСОБА_4 та її показами в судовому засіданні про те, що дійсно, 18 жовтня 2012 року, біля 19 години, в місті Яворові Львівської області, вона зустрілася із ОСОБА_3, з якою та знайомими з вигляду хлопцями провела час. Через деякий час, на автомобілі знайомого таксиста, вони разом під»їхали на вулицю ОСОБА_7 міста Яворова і по дорозі додому, ОСОБА_3 зустріла свою знайому по імені ОСОБА_7, прізвище якої, як їй пізніше стало відомо ОСОБА_9, з якою привіталася, але та на привітання не відреагувала. Особисто вона штовхнула руками ОСОБА_9 і запиталася, чому ж вона не відповідає на привітання.
ОСОБА_3 завела розмову з ОСОБА_9 і просила у неї мобільний телефон знайомої дівчини. Вона чула, як ОСОБА_9 відповідала ОСОБА_3, що потрібного їй телефону у неї немає і, що у мобільному телефоні розр»ядилася батарея живлення. На вимогу ОСОБА_3, ОСОБА_9 витягнула з кишені своєї куртки мобільний телефон, який ОСОБА_3 вирвала з її рук і, переконавшись в тому, що телефон вимкнений, викинула цей мобільний телефон в траву.
Знаючи про те, що ОСОБА_9 має записаними у блокноті всі необхідні їй мобільні телефони, ОСОБА_3 схопила руками за сумку і почала цю сумку тягнути до себе. Вона відчула, як ОСОБА_3, після цього, як вирвала з рук сумку у ОСОБА_9, щось положила їй в кишеню штанів і зі слів ОСОБА_3 дізналася, що та положила їй в кишеню 20 гривень.
Маючи в руках сумку ОСОБА_9, ОСОБА_3 висипала на землю все те, що було в середині сумці, шукаючи при цьому потрібний їй номер мобільного телефону. Вона побачила на землі тональний крем, помаду та туш і, піднявши цю косметику, жартуючи при цьому сказала, що ці косметичні вироби більше потрібні їй.
Піднявши із землі свою сумку ОСОБА_9 попросили повернути їй мобільний телефон, на що ОСОБА_3 повідомила, що телефону у неї немає, як і не змогли вони знайти разом телефон у траві, куди його викинула ОСОБА_3 До них автомобілем під»їхали незнайомі хлопці і при підході до цього автомобіля, вона викинула на дорогу косметику ОСОБА_9
Після від»їзду автомобіля, вона і ОСОБА_3 ще раз оглянули місце, куди ОСОБА_3 викинула мобільний телефон потерпілої, але телефону вони так і не знайшли, після чого розійшлися.
Шкодує, що так сталося, у потерпілої ОСОБА_9 попросила пробачення і та жодних претензій до неї немає, також просить суворо її не карати.
Крім повного визнання своєї вини підсудною ОСОБА_2 та повним визнанням своєї вини неповнолітніми підсудними ОСОБА_3 та ОСОБА_4, їх вина у скоєних злочинах підтверджується показами потерпілих: ОСОБА_9 та ОСОБА_5, показами свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, протоколами огляду місця подій, явками з повинною, протоколами виїмки, речовими доказами та іншими доказами по справі.
Згідно ч.3 ст.299, ст.301-1 КПК України, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду визнає недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно фактичних обставин скоєння підсудною ОСОБА_2 відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілої, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також фактичних обставин скоєння неповнолітніми підсудними ОСОБА_15 та ОСОБА_4 відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілих, вчинених за попередньою змовою групою осіб, повторно, так як вони ніким не оспорюються і учасники судового розгляду не заперечують проти цього.
Аналізуючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні, суд вважає що предявлене обвинувачення підсудній ОСОБА_2 за ст.186 ч.2 КК України в судовому засіданні доведено повністю і злочин кваліфіковано вірно, оскільки вона вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілої, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Суд також вважає що предявлене обвинувачення неповнолітній підсудній ОСОБА_3 за ст.186 ч.2 КК України в судовому засіданні доведено повністю і злочин кваліфіковано вірно, оскільки вона вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілих, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Також суд вважає що предявлене обвинувачення неповнолітній підсудній ОСОБА_4 за ст.186 ч.2 КК України в судовому засіданні доведено повністю і злочин кваліфіковано вірно, оскільки вона вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілої, за попередньою змовою групою осіб.
Обираючи вид і розмір покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винних, з яких, підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вперше притягуються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання, такі обставини, що помякшують покарання як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітніми, обставини які обтяжують покарання, для підсудної ОСОБА_2 це вчинення злочину в стані алкогольного сп»яніння, вважає за необхідне призначити підсуднім ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, із звільненням їх від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п»ять) років.
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки шість місяців.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обовязки.
На підставі ст.104 КК України, неповнолітню підсудну ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обовязки.
На підставі ст.104 КК України, неповнолітню підсудну ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обовязки.
Згідно ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_2 такі обовязки:
-не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції,
-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи або навчання,
-періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Згідно ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 такі обовязки:
-не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції,
-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи або навчання,
-періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Згідно ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 такі обовязки:
-не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції,
-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи або навчання,
-періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід засудженим ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підписку про невиїзд з місця проживання, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.
Речові докази по справі - жіночу сумку коричневого кольору, жіночий гаманець червоного кольору з матеріалу у вигляді крокодилячої шкіри, навушники чорного кольору до мобільного телефону із маркуванням «Нокія», що передані на зберігання в камеру схову речових доказів Яворівського РВ ГУ МВС України у Львівській області, повернути потерпілій ОСОБА_5 під розписку.
Речові докази по справі - мобільний телефон марки «Нокія Х2» з ІМЕІ 351657/05/893144/7, батарея живлення із написом «Нокія», картка пам»яті, розміром 1х2 см., на якій є напис «micro 2 GB» та кришка мобільного телефону, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_9 під розписку.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області, протягом 15-ти діб, з моменту його проголошення,через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: Гоцко В.І.