провадження 1-кп/389/1/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2016 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002211 від 22 листопада 2015 року, з угодою про примирення, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Черкаси, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за наступних обставин.
22 листопада 2015 року, приблизно о 12.25 годині, ОСОБА_4 знаходився на громадській зупинці громадського транспорту, розташованій навпроти будинку за адресою: вулиця Привокзальна,2, місто Знам`янка Кіровоградської області.

Перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_4 побачив ОСОБА_5 , яка сиділа на лавочці, поряд з якою лежала, належна їй жіноча сумка, після чого у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме на крадіжку вказаної сумки.

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, ОСОБА_4 таємно викрав, належну ОСОБА_5 , жіночу шкіряну сумку, вартістю 126 грн., в якій знаходився жіночий шкіряний гаманець, вартістю 50 грн. 40 грн. та грошові кошти в сумі 2000 грн.

Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2176 грн. 40 коп.

Таким чином ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про примирення, яку укладено 23 грудня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
За умовами угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, на момент підписання угоди повністю відшкодував заподіяну потерпілій матеріальну та моральну шкоду, а також сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності, зобов`язується вибачитись перед потерпілою ОСОБА_5 і в подальшому не вчиняти кримінальні правопорушення. Також, згідно з укладеною угодою, сторони дійшли згоди на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Допитаний в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення від 23 грудня 2015 року та призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Матеріальна і моральна шкода потерпілій, а також компенсація за спричинені незручності, заподіяні внаслідок вчинення злочину, відшкодовані, претензій майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 потерпіла не має.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На виконання вимог ст. 474 КПК судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.
Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням її сторін, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння ним змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про примирення від 23 грудня 2015 року відповідає вимогам КПК України.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості обвинувачення, тобто загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку з чим суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 23 грудня 2015 року, визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 23 грудня 2015 року, укладену у кримінальному провадженні №1-кп/389/1/16 (єдиний унікальний номер 389/4/16-к), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002211 від 22 листопада 2015 року, між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому, узгоджене сторонами покарання, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.
Роз`яснити засудженому, що умисне невиконання угоди про примирення є підставою для скасування вироку та призначення судового розгляду в загальному порядку.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1