№ 207/3231/15-к
№ 1-кп/207/361/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2015 року Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, має середньо спеціальну освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого зав адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:

30.12.2010р. Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;

09.07.2012р. Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 6 місяців за вироком від 30.12.2010р. - до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права управління транспортними засобами на 3 роки, звільнений 01.07.2014р. за ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.06.2014р. на підставі ст. 2 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014р.;

- 23.04.2015р. Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену судимість за викрадення чужого майна, повторно вчинив викрадення чужого майна при наступних обставинах.

Так, повторно, 29.12.2014р. приблизно об 11-30 годин ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння за адресою: будинок АДРЕСА_3 , де він розпивав спиртні напої з потерпілим ОСОБА_5 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 вийшов з будинку до магазину та не спостерігає за його діями, шляхом вільного доступу, таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_5 майно, а саме:

-фен для волосся чорного кольору, вартістю 210 грн.,

-фен для волосся вартістю 150 грн.,

-фотоапарат «Polaroid» вартістю 170 грн.,

-фотоапарат «Олимп» вартістю 130 грн.,

-мобільний телефон «SAMSUNG Wave 525», вартістю 660 грн.,

-мобільний телефон «SAMSUNG GT - Е 12001», вартістю 210 грн., а всього на загальну суму 1530 грн., після чого з міста скоєння кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав у повному обсязі, надавши показання, які повністю відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчиненого кримінального правопорушення щиро розкаявся.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Переконавшись у правильності розуміння учасниками кримінального провадження змісту вказаних обставин, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною у повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про міру покарання, відповідно до ст.65 КК України, суд враховує наступні обставини.

Законом вчинене кримінальне правопорушення віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості. Кримінальним правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, яка не відшкодована, але цивільний позов заявлено не було.

Обвинувачений не працює, не одружений, за місцем мешкання скарги на нього відсутні, раніше судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання суд вважає рецидив злочинів.

Враховуючи ступень тяжкості кримінального правопорушення, обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання, а також особу обвинуваченого, суд доходить висновку, що єдино необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є міра покарання у вигляді позбавлення волі, яку слід відбувати реально. При цьому, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття у скоєному, те, що від скоєного злочину тяжких наслідків не настало, суд вважає за необхідне не визначати максимальну міру покарання, передбачену санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Окрім цього, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 засуджений вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 квітня 2015 року до одного року позбавлення волі, а злочин по даній справі він скоїв до постановлення вироку Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 квітня 2015 року, то суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на стадії досудового розслідування по даному кримінальному провадженню запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Разом з цим, на даний час обвинувачений реально відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, з огляду на що суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому по даному кримінальному провадженню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного по даному вироку та покарання, призначеного за вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 квітня 2015 року, визначити остаточно покарання у вигляді 1 (одного) року і 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Обрати з 13.10.2015р. щодо ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області, засудженим який тримається під вартою протягом 30 днів з дня вручення копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1