ун. № 1-1319/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2011 року

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого -судді Косик Л.Г.,

при секретарі Гонті О.А.,

за участю прокурора Паламарчук Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця д. Зноб-Трубчевська Середино-Будського району Сумської області, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 18.08.2010 року приблизно об 11 годині, знаходячись по місцю проживання своєї знайомої ОСОБА_2 в приміщенні приватного будинку АДРЕСА_3, вирішив скоїти крадіжку чужого майна, яке належить ОСОБА_2

Продовжуючи знаходитись в приміщенні вказаного будинку, ОСОБА_1 скориставшись відсутністю ОСОБА_2 в приміщенні кухні, а також тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_2, а саме гроші в сумі 2000 гривень.

З викраденим чужим майном ОСОБА_1 з місця скоєння злочину втік, завдавши потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та показав суду, що з січня 2010 року він знайомий з ОСОБА_2, яка інколи просить допомогти їй по господарству за грошову виплату, так як вона проживає в приватному будинку. 18.08.2010 року вона разом зі своїми дітьми повинна була їхати відпочивати до м. Свалява Закарпатської області. Запросивши його до себе за місцем мешкання вона попросила його доглянути за собакою у її приватному будинку АДРЕСА_3, коли вона буде перебувати на відпочинку. Коли він погодився, ОСОБА_2 направилася в кімнату збирати речі, а він залишився чекати в кухні на ключі від будинку. Поки він чекав на ОСОБА_2, то звернув свою увагу на поліетиленовий пакет, який стояв біля дивану та через цікавість вирішив перевірити, що в ньому знаходиться і там побачив гроші. Вирішивши їх викрасти він витяг гроші з пакету і помістив їх до кишені своїх штанів та втік з будинку. Перерахувавши гроші він виявив що там 2000 гривень, які він згодом витратив на власні потреби. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 визнає в повному обсязі.

Покази ОСОБА_1 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_1 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених в обвинувальному висновку, та в повному обсязі визнав розмір цивільного позову і беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, та розмір цивільного позову і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі підсудний, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз'яснивши їм положення ч. 3 ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи, та розмір цивільного позову у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 299, ст. 301-1 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, та розміру цивільного позову які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд допитавши підсудного та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу підсудного, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному висновку, доведена повністю.

Дії ОСОБА_1 за ст. 185 ч.1 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфіковані вірно.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного згідно ст. 66 КК України на думку суду є щире каяття ОСОБА_1 у вчиненому.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_1 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, наслідки від вчиненого злочину, дані про особу підсудного, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, не одружений, має середню освіту.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно призначити покарання за ст. 185 ч.1 КК України у виді штрафу в мінімальних межах, передбачених вказаною санкцією, із врахуванням вимог ст.68 КК України.

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_2 суд вважає обґрунтованим, тому він підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п'ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя: Л.Г. Косик