Ухвала

30.12.2014 року слідчий суддя Городоцького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі прокурора прокуратури Городоцького р-ну ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Городоцького РВ ГУ МВС України у Львівській обл. ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001170 про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

26.12.2014р. Городоцьким РВ ГУ МВС України в Львівській обл., за заявою ОСОБА_6 , внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення ОСОБА_7 розбою, поєднаного з проникненням у житло на АДРЕСА_1 і протиправним заволодінням майном потерпілої ОСОБА_8 : 1200 Євро, 100 доларів США, 200 гривень, ноутбуком «Aser E17» вартістю 6999 грн.

27.12.2014р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.3 ст.187 КК України.

29.12.2014р. слідчий ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про арешт майна, тимчасово вилученого при особистому обшуку 26.12.2014р. затриманого ОСОБА_7 і зокрема: грошей в сумі 174 грн., кросівок, спортивних штанів, куртки та мобільного телефону «Iphone» IMEI № НОМЕР_1 з сім-картою.

Прокурор висловився на підтримання клопотання, мотивуючи тим, що досудовим розслідуванням зібрано докази, які свідчать, що ОСОБА_7 26.12.2014р. вчинив поєднаний із проникненням в житло ОСОБА_6 розбій, відкрито заволодів її майном. Вилучені під час особистого обшуку речі можуть містити сліди вчинення кримінального правопорушення, бути знаряддям чи засобом вчинення злочину, тому просить про їх арешт.

Підозрюваний ОСОБА_10 щодо арешту тимчасово вилученого у нього 26.12.2014р. майна, визначеної позиції не має, пояснив, що вилучені одяг, 174 грн. і мобільний телефон «Iphone» IMEI № НОМЕР_1 є його власністю.

Захисник просить відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, мотивуючи тим, що воно належно не обґрунтоване.

Вивчивши клопотання, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, вважаю, що таке підлягає частковому задоволенню.

За положеннями статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужити певне майно, розпорядитись будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Тимчасовий характер арешту в тому, що подальшу долю арештованого майна буде вирішено вироком суду.

Метою накладення арешту є забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна в провадженні щодо кримінальних правопорушень, за які може бути застосовано додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Згідно із нормами ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Так, із протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 26.12.2014р. (а.с.14-19) убачається, що під час обшуку ОСОБА_3 при ньому виявлено і тимчасово вилучено: гроші у сумі 174 грн. (різними купюрами), мобільний телефон «Iphone» IMEI № НОМЕР_1 з сім-картою, кросівки, куртку і спортивні штани.

Підозрюваний ОСОБА_10 в суді пояснив, що вилучені в нього 174 грн. (в т.ч. дві купюри номіналом 50 грн., одна 20 грн., інші - меншим номіналом) і мобільний телефон є його власністю.

Одяг, в якому він був затриманий і який вилучений від нього 26.12.2014р., теж його.

Із протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 від 26.12.2014р. (а.с.9-10) убачається, що при розбої підозрюваний протиправно заволодів її грошима - 170 грн., в т.ч. дві купюри номіналом 50 грн., одна - 20 грн., інші меншим номіналом.

За наведеного, приходжу висновку про достатність доказів, які вказують на те, що тимчасово вилучений у ОСОБА_10 мобільний телефон «Iphone» IMEI № НОМЕР_1 з сім-картою є його власністю і про відсутність належних доказів, які б давали підстави вважати, що тимчасово вилучені від нього 26.12.2014р. гроші є його власністю.

Санкція ч.3 ст.187 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Отже, на забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна підозрюваного вважаю, що з метою подальшої конфіскації, арешту підлягає тимчасово вилучений у ОСОБА_7 мобільний телефон «Iphone» IMEI № НОМЕР_1 з сім-картою, який є його власністю.

Що стосується іншого, тимчасово вилученого від підозрюваного ОСОБА_10 26.12.2014р. майна, в т.ч. 174 грн., кросівок, спортивних штанів, куртки, то вони фактично є речовими доказами у справі, ними не може забезпечуватися можливість відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням чи конфіскації майна, а тому арешт на такі не накладається.

Порядок зберігання речових доказів встановлений ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.173,175 КПК України, -

у х в а л ю ю :

клопотання слідчого СВ Городоцького РВ ГУ МВС України у Львівській обл. ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001170 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 : мобільний телефон «Iphone» IMEI № НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора «Київстар», абонентський номер НОМЕР_2 .

В задоволенні решти клопотання відмовити за безпідставністю.

Ухвалу для негайного виконання направити слідчому СВ Городоцького РВ ГУ МВС України у Львівській обл. ОСОБА_11 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1