УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 422 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 6 листопада 2015 року, якою щодо
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.
Житомира, громадянина України, судимого,-
продовжено строк тримання під вартою на 30 (тридцять) днів, до 08.12.2015 року.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 на 30 (тридцять) днів, до 08.12.2015 року.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин.
07.09.2015 року вони близько 23 години 15 хвилин, діючи за попередньою змовою між собою, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , вчинили напад на ОСОБА_12 , із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я останньої, з метою заволодіння її майном, а також поєднаний із проникненням у житло.
08 вересня 2015 року ОСОБА_8 було затримано у порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
В апеляції захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2015 року про продовження тримання під вартою підозрюваному за ч.3 ст. 187 КК України ОСОБА_8 . Постановити рішення суду апеляційної інстанції, яким застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід домашній арешт.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам КПК України.
На думку захисника ні в клопотанні сторони обвинувачення, ні в ухвалі суду не наведено жодних доказів, що ОСОБА_8 може якимось чином впливати на експертів, потерпілу, інших учасників процесу.
Вплинути на потерпілу підзахисний не зможе по тій причині, що відносно неї застосовані заходи безпеки, передбачені чинним законодавством. Крім того, ОСОБА_8 відшкодував потерпілій завдані збитки, про що надані суду та слідству відповідні документи.
Апелянт зазначає, що ОСОБА_8 співпрацює зі слідством, зрозумів і засуджує свою поведінку, що підкреслив в судовому засіданні під час продовження термінів тримання під вартою. Його каяття та співпраця зі слідством свідчить, що ОСОБА_8 не буде продовжувати злочинну діяльність. Суд дійшов неправильного висновку стосовно того, що ОСОБА_8 буде перешкоджати розслідування провадження та проводити подальшу злочинну діяльність. Вказане, що ОСОБА_8 має намір переховуватись від слідства та суду нічим і ніякими доказами не обґрунтовано. Підзахисний має постійне місце проживання, молодий вік, його батьки є пенсіонерами, матір є інвалідом 2 ї групи. ОСОБА_8 на обліку у нарколога і психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується позитивно, має намір створити сім`ю.
Заслухавши доповідача по справі, адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, обговоривши її доводи та вивчивши письмові матеріали провадження, суд вважає апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду клопотання слідчого були досліджені та підтверджені наявні ризики, передбачені ст. 177 ч.1 п.1,2,3 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вирішуючи по суті клопотання слідчого щодо можливості продовження підозрюваному ОСОБА_8 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, слідчим суддею належним чином враховано, що ОСОБА_8 , як особа раніше судимий та підозрюється у вчиненні навмисного, особливо тяжкого злочину під час іспитового строку, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років, не одружений, ніде не працює та не навчається, схильний до вчинення тяжких, корисливих злочинів.
Враховуючи також надані органами досудового слідства письмові матеріали кримінального провадження та зібрані докази, обставини та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також і те, що строк тримання під вартою ОСОБА_8 закінчується 08 листопада 2015 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно витребувати висновки до раніше призначених експертиз у кількості 23-х штук, надати правову оцінку діям підозрюваних та ін., апеляційний суд вважає обґрунтованим рішення суду першої інстанції щодо необхідності продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою.
З урахуванням наведених обставин справи, апеляційний суд вважає, що існують реальні ризики здійснення певного впливу на хід розслідування даного злочину, потерпілу та свідків, можливості впливу на них, у тому числі й за допомогою засобів зв`язку, а також, враховуючи підвищену суспільну небезпеку і тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , з урахуванням фактичних обставин та досліджених матеріалів кримінального провадження, апеляційний суд вважає обґрунтованим рішення щодо необхідності продовження строку тримання його під вартою.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими та безпідставними посилання захисника ОСОБА_7 на те, що ухвала є незаконною, винесена з грубим порушенням норм кримінально процесуального права, побудована на припущеннях та відсутні будь які ризики того, що ОСОБА_8 не буде переховуватись від слідства та впливати на хід розслідування вказаної кримінальної справи, оскільки має постійне місце проживання, має батьків пенсіонерів, мама є інвалідом 2 ї групи, позитивно характеризується по місцю проживання, має намір створити сім`ю. Зазначені обставини, на думку апеляційного суду, не можуть бути безумовною підставою для обрання ОСОБА_8 іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу.
А тому, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність продовження щодо ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою строком на 30 (тридцять) днів.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання підозрюваному ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу - у вигляді домашнього арешту, про що зазначає в апеляційній скарзі захисник, апеляційний суд не вбачає.
Апеляційний суд також не вбачає вагомих підстав для розгляду вказаної апеляційної скарги у присутності підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки будь-яких заяв з цього приводу особисто від ОСОБА_8 не надходило та будь-яких клопотань під час апеляційного розгляду провадження з цього приводу захисником не заявлялось.
З урахуванням вищенаведених обставин, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційний суд залишає без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 6 листопада 2015 року - без зміни.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 6 листопада 2015 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 (тридцять) днів, до 08.12.2015 року без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: