Справа № 161/139/16-к
Провадження № 1-кп/161/123/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 16 лютого 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

Судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004114, від 23.12.2015 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою-спеціальною освітою, інваліда ІІІ групи загального захворювання, вдівця, непрацюючого, судимого:

1) 22.03.2012 року, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

2) 12.11.2015 року, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст.75;76 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, -

- за ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , 23.12.2015 року, в період часу, а саме із 13 год. 30 хв., по 14.00 год., діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, повторно, знаходячись на «Замковій площі», що по вул. Кафедральна, у м. Луцьку, Волинської області, шляхом підбору ключа замка, відчинив багажник автомобіля, марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , звідки намагався таємно викрасти: упаковку прального порошку «Herr Klee», вартістю 140 грн.; шампунь «Пуся», вартістю 18 грн.; засіб родентицидний «Смерть щурам №1», вартістю 14 грн.; п`ять пачок майонезу «Добряк», вартістю по 7 грн. 25 коп. кожна, два рулони туалетного паперу «Ніжність», вартістю по 2 грн. 25 коп. кожний; два підшипники до бензопили «Дружба», вартістю по 25 грн. кожен; 4,5 м. прозорої клейонки, вартість одного метра якої становить 9 грн. 50 коп.; крохмаль картопляний в полімерному пакеті, вартістю 8 грн.; 10 пакетиків ванільного цукру «Юна», вартістю по 45 коп. кожна; дві упаковки перцю чорного молотого, вартістю по 3 грн. кожен, один пакет какао темного (порошок) «Юна», вартістю 5 грн. 50 коп.; 10 пачок желатину швидкорозчинного «Юна», вартістю по 4 грн. 75 коп. кожен; пляшку олії «Масляна», вартістю 26 грн.; яблука, вагою 1,5 кг, вартістю 10 грн.; один кілограм макаронів «Ріжки», вартістю 12 грн.; три пачки пісного майонезу «Чумак»,вартістю по 6 грн. кожен; один пакет кави «Форд», вартістю 15 грн.; пару робочих рукавиць, оранжевого кольору, вартістю 5 грн., а всього майна, належного потерпілій ОСОБА_6 , на загальну суму 463 грн., однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив його, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками правоохоронних органів неподалік вчинення злочину.
Таким чином, своїми умисними діями, які полягали у замаху на таємне викрадення чужого майна, і виразились у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не закінчив його, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками правоохоронних органів неподалік вчинення злочину, вчиненими повторно, скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні, з приводу інкримінованого йому даним вироком злочину, обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість визнав повністю.

Дав показання про те, що він, дійсно у вказані в обвинувальному акті час та обставинах, знаходячись на «Замковій площі», що по вул. Кафедральній, у м. Луцьку, Волинської області, шляхом підбору ключа замка, відчинив багажник автомобіля, марки «ВАЗ», звідки викрав наявні там речі, зокрема: засоби гігієни, продукти харчування та інші речі, кількість та вартість яких він не заперечує, після чого, неподалік вчинення злочину був затриманий працівниками міліції.
Просив суд суворо не карати так як він щиро розкаюється у вчиненому злочині, хворіє.
Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 у інкримінованому йому даним вироком злочині, його винуватість підтверджуються зібраними під час досудового розслідування та дослідженими у суді доказами, а саме:

Аналогічними показаннями у судовому засіданні свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 працівників правоохоронних органів, які дали показання про те, що вони, 23.12.2015 року, в обідню пору, бачили як обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на «Замковій площі», що по вул. Кафедральній, у м. Луцьку, відчинив багажник автомобіля, марки «ВАЗ», звідки викрав пакет та сумку, з якими направився у бік будівлі Волинського коледжу національного університету харчових технологій, де в подальшому неподалік місця вчинення злочину, вони його затримали. Вказані свідки ствердили, що обвинувачений ОСОБА_4 , весь час знаходився у їх полі зору, а тому розпорядитись викраденим майном не міг.
Під час досудового розслідування, 23.12.2015 року, місце вчинення злочину та місце затримання ОСОБА_4 було оглянуто, де виявлено та вилучено у ОСОБА_4 викрадені ним речі, які 24.12.2015 року, були оглянуті, визнані речовими доказами та повернуті під розписку потерпілій ОСОБА_6 ..
Протоколом огляду місця події, від 23.12.2015 року, яким зафіксовано, як ОСОБА_4 добровільно видав ключ, яким відчинив багажник транспортного засобу, марки «ВАЗ», звідки викрав вищевказані речі.
Протоколом проведення слідчого експерименту, від 29.12.2015 року, яким зафіксовано як ОСОБА_4 , чітко та послідовно показує дії, які він вчиняв під час крадіжки, до його затримання працівниками міліції.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив дії, які були направлені на таємне викрадення чужого майна, вчиненими повторно, але не доведеними до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий відразу після вчинення злочину і не міг розпорядитись викраденим майном, суд перекваліфіковує дії ОСОБА_4 з ч.2 ст.185 КК України на ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про його особу, обставини, що пом`якшують його покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують його покарання, досудовим розслідуванням не інкримінується.

При таких обставинах, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимість за які у законному порядку не зняті та непогашені, не займається суспільно-корисною працею, як особа характеризується з негативного боку, характер і обставини вчиненого злочину, який вчинив під час іспитового строку, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , неможливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції Закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, за правилами ч.1 ст.71 КК України.

Призначаючи термін покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 є інвалідом ІІІ групи, хворіє, щиро розкаявся у вчиненні крадіжки, у розкритті якої активно сприяв, об`єкт вчинення злочину, зокрема - засоби гігієни, продукти харчування, їх загальну вартість, які під час досудового розслідування було вилучено та повернуто потерпілій ОСОБА_6 ..

Керуючись ст.ст. 368; 369; 370; 371; 373; 374 КПК України / в редакції 2012 року/, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком суду, від 12.11.2015 року у виді 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі, та остаточно призначити йому покарання у виді 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані у ході досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_4 , у виді запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, залишити попереднім - домашній арешт, залишивши покладені на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

з`являтись до суду на виклик, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини, завчасно про це повідомити;

цілодобово не залишати місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , рахувати з часу взяття його під варту;

Речові докази по справі, які відповідно до квитанції про прийом речових доказів за №004014, зберігаються у камері схову Луцького ВП ГУНП у Волинській області, а саме: ключ від замка дверей та металеві ножиці, знищити, пару шкіряних рукавиць, повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ; Викрадене майно, що визнано речовими доказами, залишити за належністю, потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд Волинської області, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_1