Справа № 161/6394/14-к
Провадження № 1-кс/161/1693/14
У Х В А Л А

м. Луцьк 12 травня 2014 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Луцька клопотання старшого слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із старшим прокурором прокуратури міста Луцького ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 26 червня 2001 року між гр. ОСОБА_5 (продавець) та гр. ОСОБА_6 (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки,відповідно до якої продавець продав, а покупець купив земельну ділянку, яка розташована в с. Струмівка Луцького району Волинської області,площею 0,45 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (0,20 га) та ведення особистого підсобного господарства (0,25га), і належить продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ№011608, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 13.06.2001 року та зареєстрованого в Книзі запитів Державних актів на право приватної власності на землю за №472. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_7 на нотаріальному бланку серії АЕА №996242. Згідно пояснення ОСОБА_5 ,зазначений договір купівлі-продажу земельної ділянки він не підписував.

Дане кримінальне правопорушення 01.11.2013 року зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000473, правова кваліфікація правопорушення ч. 1 ст. 358 КК України.

В ході проведення досудового слідства встановлено, що допитаний ОСОБА_5 повідомив, що договір купівлі-продажу серії №996242 на продаж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , який був укладений між ним та ОСОБА_6 не підписував. В свою чергу допитана ОСОБА_7 повідомила, що при посвідчені договіру купівлі-продажу серії №996242 на продаж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , нею було ідентифіковано осіб за допомогою паспорта громадянина України. Також остання повідомила, що під час підписання вищевказаного договору були присутні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і що саме вони завірили його своїми підписами, при цьому вони були ознайомлені з договором та всіма необхідними документами та роз`яснено зміст договору. Договір купівлі продажу серії АЄА №996242 від 26 червня 2001 року було зареєстровано в реєстрації за № - 789. Після того як ОСОБА_7 перестала займатись нотаріальною діяльністю всі документи,що стосуються її роботи були передані у ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Приймаючи до уваги, що договір купівлі продажу серії АЄА №996242 від 26 червня 2001 року, сам по собі та в сукупності з іншими речами та документами є доказами, які відображають факти і обставини підписання вказаного договору усіма сторонами, мають значення для встановлення осіб, що вчинили даний злочин, є предметом дослідження криміналістичних експертиз, без його використання неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього документу, тому слідчий просить суд надати (забезпечити) стороні обвинувачення у кримінальному провадженні №0000473 від 01.11.2013 тимчасовий доступ та можливість вилучення (здійснити виїмку) в ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання з підстав у ньому викладених та просили його задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, дослідивши письмові матеріали клопотання, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах належать:

1)інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації;

відомості, які можуть становити лікарську таємницю;

відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних лій;

конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю;

відомості, які можуть становити банківську таємницю;

особисте листування особи та інші записи особистого характеру;

інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо;

персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних;

державна таємниця.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

При розгляді клопотання встановлено, що в провадженні СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області перебуває кримінальне провадження №0000473 від 01.11.2013, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Також встановлено, що документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ та можливість їх вилучення, в дійсності перебувають на зберіганні у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що стороною кримінального провадження доведено можливість використання як доказів документів, що знаходяться на зберіганні у ІНФОРМАЦІЯ_1 . Іншим способами довести дані обставини, які передбачається довести за допомогою цих відомостей неможливо. А тому за таких обставин, приходжу до висновку про задоволення клопотання.

При цьому не може прийматися по уваги та підлягати до задоволення вимога про виїмку документів у ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так як маючи доступ до документів з можливістю їх копіювання, немає потреби у їх вилученні, оскільки всі копії будуть належним чином завірені і матимуть силу оригіналу, а тому за таких обставин, приходжу до висновку про відмову у задоволенні вимоги про виїмку документів.

Керуючись ст. ст. 162-164 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити частково.

Надати старшому слідчому СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_8 тимчасовий доступ до документів, які знаходяться на зберіганні у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- договору купівлі продажу серії АЄА №996242 від 26 червня 2001 року укладеного між гр. ОСОБА_5 (продавець) та гр. ОСОБА_6 (покупець) та наторіально завіреного приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_7 з можливістю копіювання.

В решті клопотання відмовити.

Строк дії ухвали один місяць з дня постановлення ухвали.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, згідно ст. 166 КПК України, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1