Крижопільський районний суд Вінницької області
1-кп/134/81/2015
Справа № 134/1331/15-к
УХВАЛА
Іменем України
03 грудня 2015 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Крижополі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000222 від 09.06.2015 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки село Польове Приморського району Крим, громадянки України, освіта базова загальна, жительки АДРЕСА_1 , не одруженої, не працює, раніше не судима,

підозрюваної у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року до Крижопільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань №0000222.

Клопотання обґрунтоване тим, що 04.06.2015 року ОСОБА_6 , знаходячись в житловому будинку розташованому за адресою по АДРЕСА_2 , де перебувала в гостях у ОСОБА_7 , знайшла на її ліжку під подушкою гроші, і таємно викрала 2700 гривень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В ході досудового слідства була проведена судово-психіатрична експертиза, згідно висновку якої ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення страждала і в даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді легкої розумової відсталості ступеня вираженої дебільності з поведінковими порушеннями, підпадає під дію ст.19 ч.2 КК України, потребує застосування примусових заходів медичного характеру примусове лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.

В судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

Законний представник ОСОБА_5 покладається на розгляд суду.

Захисник вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки вина ОСОБА_6 в скоєні крадіжки не доказана.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши всі докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру з наступних підстав.

Так, судом на підставі досліджених доказів, встановлено, що суспільно-небезпечне діяння викрадення грошей потерпілої ОСОБА_7 мало місце за обставин зазначених у клопотанні. Вказане діяння вчинено саме ОСОБА_6 вищенаведене знайшло своє підтвердження в досліджених судом та оцінених у сукупності наступних доказів, які взаємно узгоджуються один з одним та взаємно доповнюють одне одного.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 04 червня 2015 року до нього додому прийшла ОСОБА_6 і, запитавши, де можна купити вина, витягнула з кишені жакета гроші номіналом по 100 гривень та 200 гривень. На його запитання, звідки в неї гроші, ОСОБА_6 відповіла, що господарі заплатили за випас худоби. Однак, він не повірив, так як ОСОБА_6 тримала в руках близько десяти купюр номіналом по 200 гривень і дві купюри по 100 гривень, таку суму за випас корів господарі не платили. Не отримавши від нього відповіді, ОСОБА_6 заховала гроші до кишені і пішла в напрямку магазину. В подальшому він дізнався, що у його сусідки ОСОБА_7 були вкрадені гроші.

Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизаи №102 від 06.07.2015 року ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення страждала і в даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді легкої розумової відсталості ступеня вираженої дебільності з поведінковими порушеннями. Таким чином, вона не могла віддавати звіт своїм діям й керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п.2 частини 1 статті 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно ч.1,ч.2 ст.513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1)чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2)чи вчинено це суспільно-небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3)чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4)чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка включає застосування покарання;

5)чи слід застосувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Отже, приймаючи до уваги встановлені в судовому засіданні та наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечні діяння мали місце, вина ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечного діяння знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду і кваліфікація її дій є правильною за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). В той же час, зважаючи на те, що ОСОБА_6 скоїла суспільно небезпечне діяння, перебуваючи у стані неосудності й на даний час вона також не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, ОСОБА_6 з підстав визначеними положеннями ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки не могла віддавати звіт своїм діям та керувати ними під час скоєння суспільно небезпечного діяння, потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд, при визначенні виду і міри медичного характеру, враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, а також тяжкість вчиненого ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння.

ОСОБА_6 скоїла суспільно небезпечне діяння невеликої тяжкості, перебуваючи в стані неосудності, тому суд, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворої для себе та інших осіб, з метою її обов`язкового лікування, а також запобіганню вчинення нею суспільно небезпечних діянь, вважає, що ОСОБА_6 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку про те, що заявлене клопотання не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому є всі передбачені законом підстави для застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки в період вчинення суспільно небезпечних діянь вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання і на даний час не видужала.

Керуючись ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.19,93,94 КК України, ч.2 ст.292, 503,506,508,512,513,515 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з моменту проголошення.

Суддя: