Справа № 369/4552/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1140/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 28.10.2015

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

цивільного позивача ОСОБА_9 ,

при секретарі: ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000138 від 14.05.2014 за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_7 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 липня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Фрунзівка Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 17350 (сімнадцять тисяч триста п`ятдесят) грн. майнової шкоди та 200000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 32762 (тридцять дві тисячі сімсот шістдесят дві) грн. 96 коп. майнової шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2826 (дві тисячі вісімсот двадцять шість) грн. 40 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він, 13 травня 2014 року близько 19 години, керуючи автомобілем марки «DAF FA 1700», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в м. Вишневе по вул. Київській зі сторони м. Київ в напрямку м. Боярка та виконував маневр повороту ліворуч до АСЗ «БРСМ», що за адресою: м. Вишневе, вул. Київська, 8.

Рухаючись у вказаному напрямку, поблизу АЗС «БРСМ», що за адресою: м. Вишневе, вул. Київська, 8, водій ОСОБА_6 проявив неуважність, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу зустрічним транспортним засобам, внаслідок чого допустив зіткнення з мотоциклом «YamahaFZ-6-S», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався в зустрічному напрямку.

Після зіткнення мотоцикл вилетів на смугу руху в напрямку м. Боярка, де зіткнувся з автомобілем марки «Mercedes-Benz 208», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався по вул. Київській зі сторони м. Київ в напрямку м. Боярка.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійно-рваної рани носа, синців та саден обличчя, садна правого плеча та правої половини грудей, синців та саден верхніх та нижніх кінцівок, відкритого перелому правої плечової кістки, рвано-забійної рани лівої гомілки та лівого гомілко-ступеневого суглобу з пошкодженням Ахілового сухожилля та крайовим переломом таранної кістки, рваних ран стегон, прямого перелому грудини в 2-му міжребер`ї, прямих переломів хрящів 3-го ребра зліва та 5-7 ребер справа, непрямих переломів 5-6 ребер справа по середньо-ключичній лінії, крововиливи в товщу коренів легень з розривами на їх фоні справа, 400 мл. крові в правій плевральній порожнині, 100 мл. крові в черевній порожнині, розриву печінки, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, від яких помер у лікарні.

Смерть ОСОБА_12 наступила внаслідок поєднаної травми грудей, живота і правого плеча, які проявились розривами внутрішніх органів, двосторонніми переломами ребер, відкритим переломом діалізу правої плечової кістки, що призвело до розвитку травматичного шоку.

Згідно висновку експерта № 228 від 27.06.2014 закрита травма грудей та живота, відкритий перелом діафізу правої плечової кістки, як в сукупності так і окремо, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, просив ухвалити новий вирок, яким задовольнити позовні вимоги потерпілого та цивільного відповідача в повному обсязі.

27 жовтня 2015 року до початку апеляційного розгляду справи, прокурор звернувся до апеляційного суду із змінами та доповненнями до апеляційної скарги, в яких просив вирок щодо ОСОБА_6 змінити в частині вирішення цивільного позову потерпілого та виключити з резолютивної частини вироку посилання на витрати коштів на поминальні обіди в сумі 17 350 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини і кваліфікації дій обвинуваченого, просила вирок змінити в бік пом`якшення призначеного покарання. Вважає, що воно за своєю суворістю не відповідає особі засудженого, так як останній щиро розкаявся у вчиненому злочині та активно сприяв його розкриттю.

Крім того, на думку захисника, судом не було враховано ряд обставин, які характеризують особу обвинуваченого, а саме: його молодий вік (1987 рік народження), родинний стан останній проживає разом зі своєю дружиною, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та має на утриманні двох неповнолітніх дітей та престарілу ОСОБА_13 1931 р.н. Також те, що дана категорія відноситься до злочинів з необережності та обвинувачений частково відшкодував потерпілому ОСОБА_8 спричинену шкоду.

Вказує, що суд першої інстанції, всупереч вимог законодавства не пред`явив вимог щодо стягнення завданої шкоди до страховика Української страхової компанії «Гарант-Авто».

Також апелянт посилається на те, що згідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну праву» законодавець не включає до витрат на поховання проведення поминальних обідів, проте, всупереч цьому, суд задовольнив позовні вимоги потерпілого ОСОБА_8 в розмірі 17 350 грн. витрат, пов`язаних з проведенням поминальних обідів.
Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу адвоката, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу із змінами та доповненнями до неї, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування і судове провадження у ньому проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи.

Викладені у вироку висновки про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у інкримінованих йому діях, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, які ніким не оскаржуються, як і юридична кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
При цьому під витратами на поховання маються на увазі витрати на забезпечення комплексу заходів та обов`язкових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.
Тобто, понесені на організацію поминального обіду витрати, відповідно до ст.1201 ЦК України не відносяться до витрат на поховання, а тому, не підлягають відшкодуванню.
Суд зазначене положення закону не врахував, внаслідок чого ухвалив рішення про стягнення з обвинуваченого витрат на проведення поминальних обідів, чим допустив неправильне застосування норм матеріального права.
Відтак, доводи апелянтів в цій частині ґрунтуються на вимогах закону.
Разом з тим, доводи захисника про те, що суд першої інстанції, всупереч вимог законодавства не пред`явив вимог про стягнення завданої шкоди до страховика, не можуть прийняті судом до уваги.
Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про висування обвинуваченим, потерпілим або цивільним позивачем вимог, у встановленому законом порядку, до страхової компанії.
Що ж стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, то на думку апеляційного суду, воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є співмірним вчиненому кримінальному правопорушенню та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Судом враховано характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, ступінь його тяжкості; особу обвинуваченого, який раніше не судимий (том 2 а.с. 150), має постійне місце проживання, де характеризується посередньо (том 2 а.с. 145-149, 155), одружений (том 2 а.с. 151), має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 2 а.с. 152-153), доглядає за престарілою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (том 1 а.с. 93); обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Також суд врахував те, що обвинувачений не попросив вибачення у потерпілого та не вжив жодних заходів для організації відшкодування завданих внаслідок ДТП збитків, та дійшов вірного висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції слід змінити в частині цивільного позову та виключити із сум стягнення витрати, пов`язані із проведенням поминальних обідів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408. 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, із змінами та доповненнями до неї, задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині вирішення цивільного позову щодо матеріальної шкоди змінити.
Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку рішення про стягнення з ОСОБА_6 заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 17 350 (сімнадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4