Справа №-613/1539/15-к Провадження №-1-кп/613/24/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за № 0000694 від 16 жовтня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ільїнці Ільїнецького району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 31.10.2006 року Богодухівським районним судом Харківської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки; 30.07.2007 року Богодухівським районним судом Харківської області за ст. 307 ч. 2 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією 1/3 частини майна, звільнений 16.05.2012 року за постановою Жовтневого районного суду м. Харкова умовно-достроково на невідбутий строк 7 міс. 8 днів,

за ст. 121 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 12 жовтня 2015 року близько 21-00 год. маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись в приміщенні будинку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, навмисно наніс один удар долонею правої руки в обличчя ОСОБА_5 , після чого коли остання упала на підлогу, наніс їй два удари взутою ногою в область живота та близько двох ударів боковою частиною правої ноги в область грудної клітини, чим спричинив ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді: закритої тупої травми черевної порожнини з розривом селезінки, обширної забрюшної гематоми, гематом в області підшлункової залози та жовчного міхура, що ускладнилися крововиливом в черевну порожнину, травматичним шоком, яке за ступенем тяжкості кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, за ознакою загрози для життя.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно при вищевказаних обставинах він наніс ОСОБА_5 один удар долонею правої руки в обличчя, після чого коли остання упала на підлогу, він наніс їй два удари взутою ногою в область живота та близько двох ударів боковою частиною правої ноги в область грудної клітини. Не заперечував проти розгляду справи у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що дійсно 12.10.2015 року близько 21-00 год. між нею та ОСОБА_4 виникла сварка в ході якої ОСОБА_4 наніс їй один удар рукою в обличчя, після чого коли вона упала на підлогу, то ОСОБА_4 наносив їй удари ногами по тулубу. Не заперечувала проти розгляду справи у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Під час судового розгляду відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорювалися. Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, і кваліфікує його дії за ст. 121 ч. 1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, що вчинений злочин є тяжким, характеристику особи обвинуваченого, обумовлену тим, що він раніше неодноразово судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України для обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та часткове відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України для обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, обставини справи і тяжкість вчиненого злочину, суд приходить до висновку, про призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

При цьому судом враховано положення п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено, що «призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів.

Зважаючи на обрану міру покарання та те, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, вчинив злочин в невеликій проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу у виді особистого зобов`язання, та покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області .

Потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди - витрат на лікування у розмірі 560 грн. та моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Розглянувши позов в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 560 грн., суд вважає необхідним задовольнити, так як обвинуваченим ОСОБА_4 вказаний позов визнаний.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди суд вирішує з урахуванням принципу достатності та розумності, тяжкості та тривалості спричинення моральних страждань та керується при цьому п. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4.

Суд вважає, що діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 була завдана моральна шкода яка виразилася в тому, що у зв`язку з ушкодженням здоров`я потерпіла перенесла моральні та фізичні страждання, в результаті чого були порушені нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, тому суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 30000 грн. завданої моральної шкоди.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину за ст. 121 ч. 1 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту його затримання.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_5 560 грн. (п`ятсот шістдесят гривень) - матеріальної шкоди, та 30000 грн. (тридцять тисяч гривень) - моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та засудженому.

Суддя: