№ 1-кп/760/994/2015 року
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі колегії суддів: головуючого - судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 1-кп/760/994/2015, що зареєстроване в ЄРДР 19.07.2015 року за № 0000305, по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веснянка Старокостянтинівського району Хмельницької області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 410, ч. 3 ст. 408, ч. 1 ст. 263 КК України,-

за участю прокурора : ОСОБА_6

захисника : ОСОБА_7

обвинуваченого : ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14.01.2015 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 113-VIII від 15.01.2015 року відповідно до ст. ст. 106 ч. 1 п. п. 1, 17, 20, ст. 112 Конституції України та ст. ст. 4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3 5 43-XII від 21.10.1993 року, оголошено проведення часткової мобілізації.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року № 1932-ХІІ та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ, особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24.04.2015 року обвинувачений ОСОБА_5 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для її проходження до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 126 від 29.04.2015 року (по стройовій частині) обвинуваченого ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, а наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 6 від 11.05.2015 року (по стройовій частині) призначено на посаду старшого стрільця у військовому званні солдата.

Під час проходження строкової військової служби ОСОБА_5 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999 та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до наказу командира військової частини А О139 № 70-НР від 15.07.2015 року та розкладу постів варти № 1 у період з 16.07.2015 року по 19.07.2015 року обвинувачений ОСОБА_5 разом з іншими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 заступив вартовим у варту № 1 по охороні об`єктів Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України за адресою: АДРЕСА_3 .

19.07.2015 року, перебуваючи за вказівкою начальника варти у вартовому приміщенні за вказаною адресою, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок держави та незаконного ухилення від військової служби, у порушення зазначених статутних вимог, а також вимог ст. ст. 97, 169, 172 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 550-ХІУ від 24.03.1999 року, відповідно до яких ніхто із складу варти не може залишати вартове приміщення без дозволу начальника варти, а зброю із ставниці беруть лише з дозволу начальника варти, викрасти зброю і боєприпаси до неї та самовільно залишити вказане місце служби.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_5 того ж дня, близько 01 год. 45 хв., під час видачі у вартовому приміщенні зброї черговій зміні, таємно викрав із ставниці та заховав у особистому одязі не закріплені за ним автомат АКС-74У № НОМЕР_2 з двома магазинами, який являється автоматичною стрілецькою нарізною вогнепальною зброєю, вартістю 876 грн. 65 коп. та 30 одиниць набоїв 5,45 мм, які являються боєприпасами до неї, вартістю 55 коп. за одиницю на суму 16 грн. 50 коп., а всього викрав зброю та боєприпаси, які згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» являються військовим майном, заподіявши державі матеріальних збитків на суму 893 грн. 15 коп. і яким розпоряджався на власний розсуд.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_5 того ж дня біля 02 год. 00 хв. разом із викраденими ним зброєю і боєприпасами самовільно, без дозволу начальника варти та командування частини, через запасний вихід залишив вартове приміщення і територію Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

У подальшому ОСОБА_5 , постійно тримаючи при собі без передбаченого законом дозволу викрадені ним зброю і боєприпаси, перебував у різних населених пунктах в адміністративних межах Київської області та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби і не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби або військової частини НОМЕР_1 , звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, до виявлення його 23.07.2015 біля 22 год. 00 хв. неподалік АДРЕСА_4 під час проведення розшукових заходів командуванням частини та повернення разом із викраденим військовим майном в розташування військової частини НОМЕР_1 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у викрадені військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у вчиненні дезертирства, а також у носінні вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів без передбаченого законом дозволу при обставинах, які викладені у фабулі вироку, визнав повністю, щиро розкаявся та дав пояснення щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким, в т.ч. і ним не оспорюються.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд при встановлені фактичних обставин справи обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 .

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив викрадення військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст. 410 ч. З КК України (в редакції Закону України № 194-УІІІ від 12.02.2015).

Крім цього, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_5 в тому, що він своїми умисними діями вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, із зброєю, а тому його дії підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 408 КК України (в редакції Закону України № 194-VIII від 12.02.2015).

Також, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_5 в тому, що він своїми умисними діями вчинив носіння вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а тому його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції Закону України № 5064-УІ від 05.07.2012).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь і характер суспільної небезпеки ним скоєного, його особу: раніше не судимий, позитивно характеризуються за місцем проживання та проходження служби, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Щире каяття, добровільно відшкодування матеріальних збитків, заподіяних державі, а також активне сприяння розкриттю злочинів, судом визнаються, як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а також і те, вчинені ним кримінальні правопорушення згідно до вимог ст. 12 КК України віднесені: ч. 3 ст. 408, ч. 1 ст. 263 КК України до тяжких, а ч. 3 ст. 410 КК України до особливо тяжких злочинів, але незважаючи на це, за наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 та істотно знижують ступень тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 408, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 410 КК України, з урахуванням його особи, суд приходить до висновку про призначення йому іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкціях ч. 3 ст. 408, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 410 КК України, а саме: у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців відповідно до ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 62 КК України і таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_5 по ч. 3 ст. 408, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 410 КК України і призначити йому покарання:

по ч. 3 ст. 410 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 62 КК України у виді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців;

по ч. 3 ст. 408 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 62 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців;

по ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 62 КК України у виді 1 (одного) року тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Згідно ст. 70 КК України за сукупністю скоєних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, відраховуючи строк відбуття покарання з 24.07.2015 року.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності обвинуваченому ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3