Справа № 165/2427/15-к
Провадження № 1-кп/165/174/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2015 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
особи, стосовно якої заявлено
клопотання про застосування
примусових заходів виховного
характеру ОСОБА_11 ,
законних представників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
потерпілого ОСОБА_15 ,
представника кримінальної поліції
у справах дітей ОСОБА_16 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_17 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нововолинська, судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Нововолинська, громадянина України, судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_3
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України
та клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Володимир-Волинський, не судимого, проживаючого за адресою, АДРЕСА_4 ,
у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України
01 жовтня 2015 року на розгляд до Нововолинського міського суду Волинської області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України, а також клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_11 у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.
Ухвалою судді Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_18 від 02 жовтня 2015 року по вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.
25 листопада 2015 року дане кримінальне провадження було передано на розгляд судді ОСОБА_1 у зв`язку із прийняттям Верховною Радою України постанови про звільнення судді ОСОБА_18 з посади судді Нововолинського міського суду Волинської області.
25 листопада 2015р. суддею Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 було винесено ухвалу про прийняття справи до свого провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_7 заявив суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав що складений обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Заслухавши з цього приводу думку осіб, які беруть участь у справі, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, а також клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_11 примусових заходів виховного характеру суд прийшов до висновку, що кримінальне провадження не підлягає призначенню до судового розгляду, а обвинувальний акт та клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_11 примусових заходів виховного характеру підлягають поверненню прокурору як такі, що не відповідають вимогам ст. 291 КПК України.
Зокрема, згідно вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, поміж іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однак, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що в даному обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в якому обвинувачують ОСОБА_8 , не зазначено такої кваліфікуючої ознаки як «повторність», хоча в описі правової кваліфікації даного кримінального правопорушення така кваліфікуюча ознака як «повторність» в даному обвинувальному акті зазначається.
Аналогічним є виклад в даному обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачують ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185 КК України, де не зазначено такої кваліфікуючої ознаки як «повторність» , хоча при описі правової кваліфікації даного кримінального правопорушення така кваліфікуюча ознака як «повторність» зазначається.
Крім того обвинуваченому ОСОБА_8 згідно даного обвинувального акту інкримінується вчинення трьох епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, щодо майна потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та філії «Володимир-Волинська ДЕД» ДП «Волинський облавтодор» по кожному з яких викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, однак в обвинувальному акті відсутня правова кваліфікація по кожному з цих епізодів.
В даному обвинувальному акті також не сформульовано обвинувачення по ч. 2 ст. 185 КК України, яке пред`явлено ОСОБА_10 , а саме не зазначено які саме дії було вчинено обвинуваченим ОСОБА_10 щодо майна потерпілого ОСОБА_21 , а також не зазначено такої кваліфікуючої ознаки як «повторність», хоча при описі правової кваліфікації даного кримінального правопорушення така кваліфікуюча ознака як «повторність» зазначається.
Також не належно сформульовано в обвинувальному акті обвинувачення по ч. 2 ст. 289 КК України, яке пред`явлено кожному з обвинувачених, а саме не вказано подальшої долі автомобіля після його незаконного заволодіння.
При викладенні обвинувачення в якому обвинувачується ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 304 КК України, щодо втягнення малолітнього ОСОБА_22 у злочинну діяльність, в обвинувальному акті не вказано точної дати вчинення даного кримінального правопорушення, а вказано період його вчинення з 10.06.2015р. по 17.07.2015р., однак у вказаний період малолітньому ОСОБА_22 виповнилося 14 років, а він набув статусу неповнолітнього, і вказана обставина має значення для кваліфікації дій ОСОБА_10 за відповідною частиною ст. 304 КК України.
Відповідно до статті 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про захід виховного характеру, який пропонується застосувати.
Однак, в клопотанні про застосування до неповнолітнього ОСОБА_11 примусових заходів виховного характеру не викладено формулювання обвинувачення по всіх суспільно-небезпечних діяннях, вчинення яких інкримінують неповнолітньому ОСОБА_11 , а лише наводиться частина та назва статті Кримінального кодексу України.
Так ОСОБА_11 , зокрема, інкриміновано вчинення двох епізодів суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яка містить такі кваліфікуючі ознаки як: крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або крадіжка, що завдала значної шкоди потерпілому. Також ч. 3 ст. 185 КК України може містити кваліфікуючі ознаки ч. 2 ст. 185 КК України такі як вчинення злочину повторно або за попередньою змовою групою осіб. Однак при формулюванні в клопотанні про застосування заходів виховного характеру обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, вказані кваліфікуючі ознаки не наведені.
Аналогічно сформульовано в клопотанні про застосування заходів виховного характеру обвинувачення за ч. 2 ст. 289 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України - з посиланням лише на ч. 2 ст. 289 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України, хоча ч. 2 ст. 289 КК України містить такі кваліфікуючі ознаки незаконного заволодіння транспортним засобом, як вчинення злочину повторно або за попередньою змовою групою осіб, або поєднані з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинені з проникненням у приміщення чи інше сховище, або якщо вони завдали значної матеріальної шкоди, а ч. 3 ст. 357 КК України передбачає незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом, однак в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру правова кваліфікація цих кримінальних правопорушень не викладена.
Разом з тим Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі "Абрамян проти Росії" від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті п.п. "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу вагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (справа "Камасінскі проти Австрії" рішення від 19.12.1989 року). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 року у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", рішення від 25.07.2000 року у справі "Матточіа проти Італії", рішення від 20.04.2006 року у справі "І.Н. та ін. проти Австрії". Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001 року у справі "Даллос проти Угорщини". Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції ( зазначені рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", а також "Даллос проти Угорщини").
З огляду на викладене в сукупності, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт та клопотання про застосування заходів виховного характеру не відповідають зазначеним вище вимогам Закону, а відтак встановлено наявність підстав для прийняття рішення, передбаченого нормами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, згідно яких у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта та клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Таким чином суд прийшов до переконливого висновку про необхідність повернення обвинувального акта та клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору для виконання вимог, передбачених ст.ст. 290, 291, 293 КПК України.
Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд
Копію даної ухвали надати учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий підпис
Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1