П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2012 Справа №1915/4713/2012

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Кунцьо С.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1, що надійшла в порядку ст.27 КПК України, про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області зі скаргою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 125 КК України, посилаючись на те, що останній умисно заподіяв йому легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КПК України, скарга потерпілого повинна відповідати вимогам, які встановлені кримінально-процесуальним законом щодо обвинувального висновку.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 251 КПК України суддя залишає скаргу без розгляду, якщо вона не відповідає вимогам, зазначеним у частині першій цієї статті, та повертає особі, яка подала скаргу.

Відповідно до ст. 223 КПК України обвинувальний висновок складається з описової і резолютивної частин. В описовій частині зазначаються: обставини справи як їх встановлено на попередньому слідстві; місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого кожним з обвинувачених, а також докази, які зібрано в справі, і відомості про потерпілого; показання кожного з обвинувачених по суті предявленого йому обвинувачення, доводи, наведені ним на свій захист, і результати їх перевірки; наявність обставин, які обтяжують та помякшують його покарання.

В резолютивній частині наводяться відомості про особу кожного з обвинувачених, коротко викладається суть предявленого обвинувачення з зазначенням статті кримінального закону, яка передбачає даний злочин.

Відповідно до ст. 224 КПК України до обвинувального висновку додаються необхідні додатки.

Ознайомившись зі скаргою та доданими до неї матеріалами, вважаю що скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам, передбаченими ст.ст.223, 224 КПК України, зокрема в ній не зазначено місце, час та мотиви вчиненого обвинуваченим злочину, доказів вини ОСОБА_2 та їх джерел, в резолютивній частині відсутні відомості про особу обвинуваченої, короткий виклад суті обвинувачення та інше.

Зокрема, як вбачається із поданої ОСОБА_1 скарги, останній зазначає, що він 15 листопада 2011 року о 11.00 год. брав участь у демонтажі металевої огорожі між його господарством та господарством обвинуваченого та ОСОБА_2 завдав йому удару в обличчя своєю головою, однак при цьому не вказує де саме та коли розпочався конфлікт між ним та ОСОБА_2, з яких причин останній наніс йому тілесних ушкоджень та що спровокувало такі його дії.

Окрім цього потерпілим в скарзі не вказано якими доказами може бути підтверджено його обвинувачення, не зазначено прізвище та адреси осіб, яких він просить викликати і допитати в якості свідків.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що скарга не відповідає вимогам, встановлених щодо обвинувального висновку, а тому її слід залишити без розгляду та повернути особі, яка її подала.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.27, 223, 224, 251 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 в порядку ст. 27 КПК України про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 125 КК України залишити без розгляду, як таку, що не відповідає вимогам передбаченим ст.ст. 223-224 КПК України і повернути її ОСОБА_1.

Після усунення недоліків потерпілий має право знову звернутись до суду зі скаргою.

Головуючий суддяОСОБА_3