гСправа № 187/61/16-к Провадження №1-кп/0187/63/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про примирення від 21 січня 2016 року укладену між Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000265 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м Дніпродзержинськ Дніпропетровської області; зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання АДРЕСА_2 ; громадянин України; не працює; освіта середня; одружений; ІН ; за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 Кримінального кодексу України, -

за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

Встановив:

16.11.2015 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_3 (далі Куркубет), маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, прибув на берег р. Дніпро Дніпровського водосховища в затоці "Халоша", розташованого на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області поблизу садового товариства "Прогрес Нижній", де реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне зайняття рибним водним добувним промислом встановив з берега заборонене знаряддя лову жилкову сітку на відстані 10 метрів від берега, після чого продовжував перебувати на березі р. Дніпро з метою вилову риби. Близько 23:50 годин 16.11.2015 Куркубет, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, зняв заборонене знаряддя лову, а саме: одну жилкову рибальську сітку довжиною 15 м, висотою 1,5 м, вічко 30x30 мм, чим порушив ст. 3.15 "Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України", затверджених наказом Державного Комітету Рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, в яких зазначено, що забороняється лов риби з використанням ... промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих та інших матеріалів усіх видів і найменувань...», та виловив рибу, яка знаходилась у вищевказаній сітці, а саме: плітка -38 шт., плоскирка - 12 шт., карась - 4 шт., білизна -1 шт., заподіявши, таким чином, істотної шкоди державі в особі Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області на загальну суму 3961 грн., розрахованої згідно з додатком до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209.

Дії обвинуваченого кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 249 ч.1 КК України, як незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

21.01.2016 між представником потерпілого та обвинуваченим укладено угоду про примирення.

Згідно угоди про примирення обставини вчинення кримінального правопорушення сторонами не заперечуються. Сторони угоди погодили покарання ОСОБА_6 за вказане кримінальне правопорушення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого. Матеріальна шкода складає 3961 грн., та буде відшкодована в такому порядку:

1)1000 грн. до 25.02.2016;

2)1000 грн. до 25.03.2016;

3)1000 грн. до 25.04.2016;

4)961 грн. до 25.05.2016.

У судовому засіданні обвинувачений провину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Представнику потерпілого роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, які йому зрозумілі. Представник потерпілого підтвердив факт укладення угоди про примирення. Просив суд затвердити угоду про примирення, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені п1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, існують фактичні підстави для визнання винуватості, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 21.01.2016 та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з положень ст. 373 та ч.2 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди відноситься до обвинувального вироку, таким чином з урахуванням ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним здійснити розподіл процесуальних витрат та стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 21 січня 2016 року укладену між Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 249 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1700 (тисяча сімсот) грн. на користь держави з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого.

Речовий доказ по справі заборонене знаряддя лову 1 рибальська сітка розміром вічко 30х30 мм, висотою 1,5 м., довжиною 15 м. знищити.

Речовий доказ по справі водні живі біоресурси: плітка -38 шт., плоскирка - 12 шт., карась - 4 шт., білизна -1 шт. конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертизи акт №5874-15 від 25.11.2015 в розмірі 123 (сто двадцять три) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1