АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

особи, стосовно якої вирішується

питання про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2015 року, якою відносно ОСОБА_8 застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :
Згідно з ухвалою суду відносно ОСОБА_8 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, а саме наступного.

ОСОБА_8 01 серпня 2010 року близько 10 год. 00 хв., знаходячись на межі земельних ділянок домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин умисно завдав ОСОБА_9 удари дерев`яною палицею в область лівого плеча, область лівої потиличної частини голови, область лобної частини голови поблизу лівої скроні, у ліву скроню поруч з оком, в область правого плеча та передпліччя, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді крововиливу повік лівого ока, травматичного набряку надбрівної дуги, клапанного відриву сітківки лівого ока з виникненням крововиливом в камеру лівого ока (гемофтальм), які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 34/204 від 08.09.2011 року належать до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Згідно акту стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи № 150 від 23.07.2013 року ОСОБА_8 як на період часу, до якого відноситься правопорушення, так і на теперішній час, має хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїчної з параноїчним дефектом, і не міг усвідомлювати та не усвідомлює свої дії, не керував та не керує ними, а тому потребує госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом у примусовому порядку.

Суд застосував щодо ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом і лікування в примусовому порядку.

На ухвалу суду захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, посилаючись на те, що судом було позбавлено неосудного ОСОБА_8 права на захист, а саме, не було залучено його законного представника рідну матір, а також він сам не був присутній під час ухвалення оскаржуваного рішення.

Також в апеляційній скарзі указується на незаконність і фальсифікацію висновку експертизи щодо психіатричного захворювання ОСОБА_8 ; на численні порушення і фальсифікації в ході досудового розслідування та судового провадження в суді першої інстанції; на численні зловживання з боку потерпілого ОСОБА_9 .

На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 було подано заперечення представником потерпілого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_10 , в якому він просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення, оскільки аргументи апелянта не мають жодного юридичного значення для справи взагалі та оскаржуваної ухвали зокрема, і спрямовані виключно на затягування часу й уникнення поміщення суспільно небезпечного ОСОБА_8 до психіатричної лікарні.

В судовому засідання захисник ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній викладені.

Присутній у судовому засіданні ОСОБА_8 також підтримав апеляція захисника.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вбачає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: 1) неповнота судового розгляду; 2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; 3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності. Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

Відповідно до ст. 44 КПК України, якщо підозрюваним, обвинуваченим є неповнолітній або особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з ним залучається його законний представник. Як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний. Про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя, суд - постановляє ухвалу, копія якої вручається законному представнику.

Колегія суддів вбачає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, оскільки кримінальне провадження було проведене без участі законного представника особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Зокрема, 31 серпня 2013 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України (Т-3, а.с 253-254).

Враховуючи, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2000 року ОСОБА_8 був визнаний недієздатним, на підставі ч. 1 ст. 44 КПК України до участі в певній процесуальній дії разом з ним має залучатися його законний представник. Про це в зазначеному вище повідомленні про підозру жодної вказівки немає.

Надалі в ході судового розгляду під час підготовчого судового засідання на підставі ухвали суду першої інстанції від 19 грудня 2014 року (Т-1, а.с. 147) мати ОСОБА_8 . ОСОБА_11 як його законний представник на підставі рішення суду про визнання особи недієздатною була позбавлена цього статусу, оскільки вона була замінена на іншого законного представника органі опіки Черкаської міської ради. Втім, представник цього органу згідно з матеріалами кримінального провадження у жодному судовому засіданні в суді першої інстанції участі не брав.

Таким чином, колегія суддів вбачає, що право ОСОБА_8 на захист як підозрюваного, який був раніше визнаний недієздатним в порядку цивільного судочинства, було забезпечене не в повному обсязі, який передбачається нормами КПК України.

Керуючись указаним вище, а також ст. ст. 44, 404, 405, 409, 412, 503, 512 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2015 року, якою відносно ОСОБА_8 застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в Соснівському районному суді м. Черкаси у іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :