АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Чернівці «31»травня 2011р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Колотило О. О.

суддів Рулякова В.І., Петлюка В.І.

за участю прокурора Харченко В.І.

та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2 та в його інтересах адвоката ОСОБА_1 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 березня 2011 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець м. Чернівці пров. Можайського, 3, українець, громаднин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, водій ТзОВ «Тарас», раніше не судимий, -

засуджений за ст. 356 КК України на один рік виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням з його заробітку 20 % в дохід держави.

На підставі ст. 49 ч. 1 п. 1 КК України засуджений ОСОБА_2 звільнений від призначеного покарання у звязку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, який було обрано засудженому скасовано.

Згідно з вироком, ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що вчинив самоправство, зокрема, в ніч з 28 на 29 березня 2008 року самовільно без законних підстав зняв 46 дерев»яних стовпчиків та 70 метрів

Справа №11-292 /2011 р. Головуючий у І інстанції: Плаван В.О.

Категорія: ст. 356 КК України Доповідач: Колотило О.О.

металевої сітки, які обгороджували земельну ділянку потерпілого ОСОБА_4, розташовану по вулиці Гуцульська, 2 «а»в м. Чернівці і в кінці липня 2008 року незаконно встановив навколо зазначеної земельної ділянки паркан із залізобетонних плит, чим закрив доступ потерпілого до виділеної йому земельної ділянки, перешкоджав та унеможливив проведення будівельних робіт по будівництву житлового будинку, завдавши значної шкоди інтересам потерпілого.

В апеляціях засуджений ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_1 просять вирок суду скасувати і справу направити на додаткове розслідування, посилаючись на те, що спірною земельною ділянкою він користується близько 20 років, побачивши у липні 2008 року, що невідомі особи встановили огорожу на його земельній ділянці, зняв її і поставив свою, однак перешкод у проведенні потерпілим будівельних робіт не чинив, значної шкоди його інтересам не заподіяв.

Також в апеляції захисника зазначено, що прокурор в суді змінивши ОСОБА_2 обвинувачення, в порушення вимог ст. 277 КПК України збільшив його обсяг, суд необгрунтовано розглянув справу у відсутності потерпілого та оголосив дані ним покази на досудовому слідстві, а також не взяв до уваги, що постановою в.о. начальника ОСОБА_5 міжрайонного відділу Управління з контролю за використанням та охороною земель Чернівецької області від 15.10.2008 року провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_2 за ст. 53-1 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_1, який підтримав апеляції, міркування прокурора про залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи в межах поданих апеляцій та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню.

Вина ОСОБА_2 у самовільному, всупереч установленому законом порядку, вчиненні будь-яких дій, правомірність яких оспорюються окремим громадянином, що завдало значної шкоди його інтересам та інтересам держави, при обставинах наведених у вироку, повністю встановлена дослідженими судом доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Так, з показів потерпілого ОСОБА_4 на досудовому слідстві (т. 1 а.с. 206), які суд досліджував у судовому засіданні видно, що він є ветераном та інвалідом Великої Вітчизняної війни. Рішенням сесії ОСОБА_5 міської ради від 30.08.2007 року йому було надано земельну ділянку розміром 0,1 га по вулиці Гуцульській 2 «а»в м. Чернівці для будівництва та обслуговування житлового будинку. Після отримання земельної ділянки він навколо неї звів загорожу із металевої сітки вартістю 2999 гривен. 29 березня 2009 року дізнався, що засуджений разом із своїм сином ОСОБА_6 зняли загорожу і занесли її в гараж. Пізніше засуджений незважаючи на його звернення в правоохоронні органи самовільно навколо земельної ділянки встановив загорожу із залізобетонних плит чим унеможливив його доступ до земельної ділянки і будівництво на ній житлового будинку, порушив право на житло та володіння наданою земельною ділянкою. У звязку з такими діями засудженого у нього значно погіршився стан здоров»я.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали суду (т. 2 а.с. 70), що у 2007 році потерпілому ОСОБА_5 міською радою була виділена земельна ділянка по вулиці Гуцульська, 2 «а»в м. Чернівці. У березні 2008 року ОСОБА_4 звів на ній загорожу, яку засуджений демонтував та переніс у власний сарай і встановив свою із залізобетонних плит не даючи потерпілому можливості тривалий час користуватися земельною ділянкою та розпочати будівництво на ній житлового будинку.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду (т. 2 а.с. 71), що 04.08.2008 року разом із землевпорядником Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_10 за скаргою потерпілого виїхали на територію земельної ділянки по вулиці Гуцульській, 2 «а»в м. Чернівці. В ході перевірки було встановлено, що засуджений ОСОБА_2 звів навкого виділеної ОСОБА_4 земельної ділянки загорожу із залізобетонних плит, чим перекрив до неї доступ, про що було складено протокол.

З протоколу огляду місця події від 29.03.2008 року (т. 1 а.с. 7) видно, що на земельній ділянці по вулиці Гуцульська, 2 «а»в м. Чернівці відсутня загорожа з дерев»яних стовпчиків та металевої сітки встановленої на ній потерпілим.

Згідно з протоколом добровільної видачі від 29.03.2008 року (т. 1 а.с. 13) син засудженого ОСОБА_6 добровільно видав зняту із земельної ділянки ОСОБА_4 загорожу.

З повторного протоколу огляду місця події від 29.07.2008 року (т. 1 а.с. 62-64) вбачається, що засуджений ОСОБА_2 встановив навколо виділеної ОСОБА_4 земельної ділянки загорожу із залізобетонних плит.

У відповідності до рішення ОСОБА_5 міської ради від 30.08.2007 року та копії проекту землеустрою (т. 1 а.с. 115, 92-116), ОСОБА_4 було виділено земельну ділянку по вулиці Гуцульська, 2 «а»в м. Чернівці для будівництва та обслуговуванням житлового будинку.

Згідно з довідкою ТзОВ «Епіцентр К»(т. 1 а.с. 350, 357), вартість 10 погонних метрів металевої сітки станом на 29 березня 2009 року складала 215 гривень 84 коп., а 46 дерев»яних стовпчиків 1110 гривень 44 коп.

Досліджені судом докази повністю спростовують доводи апеляції засудженого та його захисника, що він самоправних дій щодо земельної ділянки, яка була виділена ОСОБА_4 не вчиняв та не заподіяв значної шкоди його інтересам.

Зі змісту ст. 277 КПК України прямо випливає, що прокурор в судовому засіданні в постанові про зміну підсудному обвинувачення вправі як зменшити його обсяг так і збільшити.

У звязку з цим, посилання захисника ОСОБА_1, що прокурор збільшивши засудженому обсяг обвинувачення за фактом вчинення самоправства порушив вимоги ст. 277 КПК України безпідставні.

Як вбачається з довідки ОСОБА_5 обласної психіатричної лікарні, потерпілий ОСОБА_4 1927 року хворіє на психічну хворобу. Ця довідка завірена печаткою лікаря сумнівів не викликає, тому суд першої інстанції правильно визнав неявку потерпілого в судове засідання з поважних причин і оголосив в судовому засіданні та поклав в основу вироку покази дані ним на досудовому слідстві.

Згідно з ст. 6 КПК України постанова відповідного органу про закриття справи про адміністративне правопорушення не входить в число документів, за наявності яких кримінальна справа не може бути порушена, а порушена підлягає закриттю.

За таких обставин, посилання в апеляції засудженого та його захисника, що постанова в.о. начальника ОСОБА_5 міжрайонного відділу Управління з контролю за використанням та охороною земель Чернівецької області від 15.10.2008 року про закриття провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_2 за ст. 53-1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення є підставою для скасування вироку необгрунтовані.

Зібраними у справі доказами встановлено, що потерпілий є інвалідом війни, засуджений демонтував встановлену ним навколо земельної ділянки загорожу вартістю 2999 гривень після чого встановив свою, тривалий час перешкоджав ОСОБА_4 користуватися відведеною земельною ділянкою та приступити до будівництва житлового будинку, тому висновок суду, що цими своїми самовільними діями ОСОБА_2 заподіяв інтересам потерпілого значну шкоду є обгрунтованим.

Таким чином, суд прийшов до обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у самовільному, всупереч установленому законом порядку вчиненні дій правомірність яких оспорювалася окремим громадянином, що завдало значної шкоди його інтересам, тому дії ОСОБА_2 за ст. 356 КК України кваліфіковані правильно.

Звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності відповідає вимогам ст. 49 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,

У Х В А Л И Л А :

Апеляції засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 березня 2011 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Головуючий Колотило О.О.

судді Петлюк В.І.

ОСОБА_11