Пр.№ 1/155/6/14
Справа № 0303/1128/12
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Горохів Волинської області кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З 05 червня 2014 року в провадженні Горохівського районного суду Волинської області перебуває вищевказана кримінальна справа.

В судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_6 ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну обраного підсудному запобіжного заходу у виді взяття під варту на підписку про невиїзд. Мотивує це тим, що у даній справі постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 09 серпня 2011 року підсудному ОСОБА_6 було змінено міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на тримання під вартою. Вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 06 березня 2013 року, який ухвалою апеляційного суду Волинської області від 26 червня 2013 року був залишений без змін, ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.364, ч.1 ст.366 КК України. Однак ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 13 лютого 2014 року вищезазначені вирок Іваничівського районного суду Волинської області та ухвала апеляційного суду Волинської області були скасовані, а кримінальна справа була направлена на новий судовий розгляд. Крім того, вироком Маневицького районного суду Волинської області від 02 серпня 2011 року ОСОБА_6 було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2013 року ОСОБА_6 було замінено невідбуту частину покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у виді позбавлення волі на обмеження волі строком 2 роки 10 місяців 8 днів. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2014 року засудженого ОСОБА_6 звільнено від подальшого відбування вищевказаного покарання на підставі ст.2 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року. Захисник вважає, що на даний час злочини, за якими обвинувачується ОСОБА_6 , не відносяться до категорії тяжких та на сьогоднішній день повністю сплив строк давності для притягнення останнього до кримінальної відповідальності за цими злочинами, а відтак знаходження ОСОБА_6 під вартою є порушенням його Конституційних прав та свобод. Крім того, підсудний є інвалідом ІІІ групи з дитинства і знаходження в умовах ізоляції негативно впливає на його стан здоров`я та унеможливлює отримання належного медичного забезпечення. Мати підсудного, яка є інвалідом І групи, знаходиться на його утриманні та потребує постійної допомоги.

Підсудний ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання свого захисника підтримав, просив змінити йому запобіжний захід у виді взяття під варту на підписку про невиїзд.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання захисника підсудного.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні покладався при вирішенні цього питання на розсуд суду.

Відповідно до п.11 Розділу ХІ "Перехідні положення" Кримінально процесуального кодексу України від 13 квітня 2012 року № 4651-VІ, який набрав чинності 20 листопада 2012 року, кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.148 КПК України (в редакції 1960 року), взяття під варту застосовується до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилятися від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Відповідно до ч.3 ст.165 КПК України (в редакції 1960 року) запобіжний захід скасовується або змінюється, коли відпаде необхідність у запобіжному заході або в раніше обраному запобіжному заході.

Відповідно до ч.1 ст.151 КПК України (в редакції 1960 року) підписка про невиїзд полягає у відібранні від підозрюваного або обвинуваченого письмового зобов`язання не відлучатися із зареєстрованого місця проживання чи перебування або з місця тимчасового знаходження без дозволу слідчого.

Заслухавши клопотання захисника, думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку, що, оскільки необхідність обрання підсудному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді взяття під варту відпала, йому слід змінити вищевказаний запобіжний захід на підписку про невиїзд, що буде необхідним і достатнім для забезпечення розгляду кримінальної справи та виконання підсудним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.148-151, 155, 165, 165-1, 165-2 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Змінити запобіжний захід щодо підсудного ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, із взяття під варту на підписку про невиїзд.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі суду.

Головуючий: (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1