Справа № 307/3276/15-к
Провадження № 1-кп/307/421/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з повною загальною освітою, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, не працюючого, розлученого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 29 травня 2015 року близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в м. Тячів біля парадного входу Тячівської міської ради по вул. Шевченка № 2, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, схопив руками алюмінієву урну, призначену для збору сміття, яка була встановлена біля парадного входу Тячівської міської ради, та з особливою зухвалістю умисно кинув її у скло металопластикового вікна, що на першому поверсі адміністративної будівлі Тячівської міської ради з лівого боку від парадного входу, внаслідок чого скло розбилося, чим спричинив Тячівській міській раді матеріальну шкоду на суму 300 гривень.
Суд кваліфікує вказані дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 296 КК України - як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав у повному обсязі, показав, що 29 травня 2015 року по обіді він приїхав у м. Тячів, де вживав алкогольні напої. Біля 18 години він йшов повз будівлі міської ради, побачив алюмінієву урну для сміття, яку безпричинно кинув у вікно першого поверху будівлі Тячівської міської ради, внаслідок чого розбив склопакет на металопластиковому вікні. У скоєному щиро розкаявся, спричинену матеріальну шкоду відшкодував у повному обсязі, просить його суворо не судити.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який винним себе визнав в повному обсязі, характеризується по місцю проживання позитивно, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимий та добровільно відшкодував завдану шкоду.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує дані про його особу, визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та ті обставини, що він по місцю проживання характеризується позитивно, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимий, спричинену матеріальну шкоду відшкодував добровільно, і з огляду на вище зазначені обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства з обранням йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням, поклавши на нього додаткові зобов`язання відповідно до ст. 76 КК України і таке покарання буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів і можливість його виправлення в умовах суспільства не втрачена.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Речові докази відсутні.
Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 296 КК України покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає обовязки відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 2,3 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Згідно ст. 376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуюча суддя : ОСОБА_1