АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2096/15 Справа № 205/7433/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003180 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_11 ,

представника потерпілого ОСОБА_12 ,

Встановила:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2015 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, не погоджуючись з судовим рішенням, порушує питання про скасування рішення суду щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Мотивує, що суд ухвалив рішення з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що посилання суду на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК є безпідставними.
Повертаючи прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, що в обвинувальному акті у посиланнях на судимості обвинуваченого ОСОБА_7 зазначено, що 30 вересня 2015 року відносно нього до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України, однак вказаний обвинувальний акт до суду не надходив і зазначені в обвинувальному акті відомості є порушенням вимог ст.ст. 217, 291 КПК України, яке перешкоджає призначенню судового розгляду.
Крім того, суд мотивував своє рішення тим, що потерпілий за наявності претензій матеріального характеру був позбавлений можливості в стадії досудового розслідування заявити цивільний позов, оскільки з його пояснень вбачається, що в стадії досудового розслідування він лише на прохання слідчого поставив підписи в процесуальних документах, але пам`ятки про права йому не надавалось.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, міркування прокурорів, які підтримали апеляцію прокурора прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська і просили скасувати ухвалу суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, пояснення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, доводи представника потерпілого ОСОБА_12 на підтримку апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах ст. 404 КПК України та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її підлягаючою задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3)розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування;

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд вийшов за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України.

Так, суд, посилаючись на положення ст. 291 КПК України, зазначив, що в порушення прав потерпілого останній за наявності претензій матеріального характеру був позбавлений можливості в стадії досудового розслідування заявити цивільний позов, оскільки, як вбачається з пояснень потерпілого у підготовчому судовому засіданні, йому не була вручено пам`ятку про права та обов`язки.

З такими висновками суду не можна погодитись, оскільки вони суперечать вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Вказані вимоги в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 додержано. До обвинувального акту було додано всі документи, про які йдеться в положенні ч. 4 ст. 291 КПК України, крім цивільного позову та розписки про його отримання підозрюваним або цивільним відповідачем, оскільки цивільний позов було пред`явлено потерпілим ОСОБА_13 до обвинувачених під час підготовчого судового засідання, що не суперечить вимогам ст. 128 КПК України.

Що стосується зауважень суду щодо ненадання потерпілому пам`ятки про права в стадії досудового розслідування, то воно суперечить вимогам ч. 4 ст. 291 КПК України, оскільки матеріали кримінального провадження повинні вивчатися тільки під час судового розгляду, а встановлені та підтверджуючі документи знаходяться в матеріалах кримінального провадження, які не можуть бути долучені до обвинувального акту до початку судового розгляду.

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд вийшов за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, адже у підготовчому судовому засіданні з`ясував обставини, які підлягають встановленню виключно під час судового розгляду.

Щодо висновків суду про те, що за його даними посилання в обвинувальному акті про направлення відносно ОСОБА_7 до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська обвинувального акту за ч. 2 ст. 185 КК України, який на розгляд суду не надходив, є таким, що перешкоджає призначенню судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що вони не тягнуть за собою необхідність повернення обвинувального акту у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України. За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд, повернувши обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до прокуратури, допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає обґрунтованими, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

За таких обставин рішення суду відносно повернення обвинувального акта з підстав, вказаних судом, не можна визнати законним і обгрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК є підставою для скасування ухвали і повернення справи на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого провадження суд має перевірити відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, після чого прийняти відповідне рішення, передбачене ст. 314 КПК.

Керуючись статтями 404, 407 КПК України, колегія суддів
Постановила:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати, призначивши новий судовий розгляд в тому ж суді.

Судді
______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4