Справа № 1-217/2010
Провадження № 1-217/2010
ВИРОК

іменем України

20 вересня 2010 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Павлику В.І.,

із участю: прокурора Паращака В.В.,

потерпілої ОСОБА_1,

підсудного ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого малярем у ЖЕКу №2 м. Самбора Львівської області, одруженого, раніше не судимого, -

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 21 липня 2010 року о 10.00 годині у м. Самборі Львівської області поблизу Самбірської ЦРЛ на перехресті вулиць ОСОБА_3 та Дорошенка, використавши відсутність інших громадян, зірвав із шиї ОСОБА_1 золотий ланцюжок із золотим хрестиком та утік в парк, спричинивши матеріальну шкоду потерпілій на суму 948 гривень.

Підсудний свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та по епізоду обвинувачення суду показав, що вирішив викрасти золоті вироби ОСОБА_1 щоб у наступному продати та виручити кошти, оскільки не вистачало грошей на проживання. 21.07.2010 року о 10.00 годині він знаходився неподалік Самбірської лікарні та, коли проходила поруч громадянка ОСОБА_1, він побачив на її шиї золотий ланцюжок і в цей момент в нього виникла думка її пограбувати; для цього він її наздогнав, схопив за золотий ланцюжок на її шиї та швидко почав утікати. У наступному золоті вироби він продав незнайомому чоловікові за 250гривень.

Крім визнання підсудним своєї вини в інкримінованому йому злочині, винність ОСОБА_2 стверджується матеріалами кримінальної справи і фактичними обставинами, які ніким не оспорювались та, які не досліджувались у судовому засіданні відповідно до ст. 299 КПК України.

Аналізуючи докази матеріалів кримінальної справи в їх сукупності з показаннями підсудного, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення (грабіж) майна ОСОБА_1, а тому його дії правильно досудовим слідством кваліфіковано за вказаною нормою Кримінального Закону та відповідають фактичним обставинам; він повинен за це нести кримінальну відповідальність.

Із обєктивної сторони підсудній ОСОБА_2 незаконно і відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_1, спричинивши їй шкоду. Із субєктивної сторони підсудній посягав на чужу власність, на яке не мав права, усвідомлюючи і бажаючи спричинити матеріальні збитки.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину; також судом враховано особу винного, його характеристику, сімейне становище, обставини вчинення злочину. Помякшуючими вину обставинами слід визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; відшкодування шкоди.

Розглядаючи кримінальну справу в межах предявленого обвинувачення підсудному, із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового слідства в сукупності із поясненнями підсудного; потерпілої, яка заявила, що претензій до ОСОБА_2 у неї немає, просила суд його суворо не карати; із урахуванням особи ОСОБА_2, суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, - що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для призначення більш мякого покарання підсудному, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального Кодексу України за вчинений злочин, - не встановлено.

Цивільного позову не заявлено, судових витрат у справі немає; речовий доказ кошти слід вважати повернутими власнику.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання 2(два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1(один) рік.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речовий доказ гроші в сумі 160грн. вважати повернутими потерпілій (а. с. 21).

Запобіжний захід підписку про невиїзд стосовно підсудного до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Даний примірник вироку виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику та він має силу оригіналу.

Суддя