Справа № 11а-693 Головуючий у І інстанції: Волоско І.Р.
Категорія ст. 212 ч.3 КК України Доповідач: Макойда З.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2010 року, Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Макойди З.М.

суддів - Михайлишин Г.Я., Танечника І.І.

з участю прокурора - Потапчук О.П.

та захисника - ОСОБА_1

підсудного - ОСОБА_2

розглянули у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляціями підсудного ОСОБА_2 та державного обвинувача Харлана Т.В. на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 10 серпня 2010 року.

Цією постановою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 по ст.212 ч.З КК України направлено прокурору Львівської області для проведення додаткового розслідування з мотивів неповноти досудового слідства.

В апеляції підсудний ОСОБА_2 просить вказану постанову скасувати, а справу скерувати на новий судовий розгляд в той же суд для розгляду її по суті в іншому складі суддів.

Зазначає, що суд безпідставно повернув справу на додаткове розслідування, оскільки підстави надумані, спрямовані на ухилення від постановлення виправдувального вироку щодо нього і приховання факту безпідставного притягнення його до кримінальної відповідальності.

В своїй апеляції державний обвинувач Харлан Т.В. теж просить вказану постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду.

Зазначає, що судом не наведено підстав, за яких немає можливості усунути неповноту та неправильність досудового слідства.

Заслухавши доповідача, виступи підсудного ОСОБА_2, захисника ОСОБА_1, які підтримали апеляцію і просили її задоволити з підстав викладених в ній, міркування прокурора у підтримання апеляції, а також підтримання апеляції підсудного ОСОБА_2 та скасування постанови суду з поверненням справи на новий судовий розгляд в той же суд, в іншому складісуддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що такі підлягають до задоволення із наступних підстав.

Так, ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що працюючи на посаді голови правління ВАТ „Львівський меблевий комбінат, будучи відповідальним за організацію бухгалтерського обліку та за повноту нарахування і своєчасність сплати до бюджету податків, зборів та інших обовязкових платежів у встановлений законом терміни, з корисливих мотивів, переслідуючи мету, направлену на ухилення від сплати податків, в період з липня 2005 року по лютий 2006 року, шляхом заниження обєктів оподаткування умисно вчинив діяння, що привели до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів в сумі 1487995 гривень, що становить особливо великий розмір.

Повертаючи дану кримінальну справу для проведення додаткового розслідування суд у постанові зазначив, що досудовим слідством не зібрано та не надано суду достатніх і переконливих доказів щодо вчинення підсудним ОСОБА_2 умисних дій, спрямованих на ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах на суму 1487995 гривень, тому слід провести процесуальні слідчі дії спрямовані на зясування суттєвих обставин, що належать до предмету доказування уданій кримінальній справі.

Досудове слідство покликається на корисливий мотив, який для кваліфікації значення немає та переслідування мети направленої на ухилення від сплати податків, однак суду не надано доказів і такого висновку.

Усунення вказаної неповноти досудового слідства в судовому засіданні є неможлива, так як для цього потрібно провести процесуальні дії, спрямовані на збирання нових доказів, які не може одержати суд безпосередньо чи шляхом давання доручень органу досудового слідства.

Як зазначено у п. 13 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року „Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування, що у такому рішенні має бути обґрунтовано висновок про наявність підстав для повернення справи на додаткове розслідування і які слідчі дії необхідно провести, при цьому наперед не вирішувати питання про формулювання й обсяг обвинувачення, його доведеність, кваліфікацію вчиненого та інше.

Вказівки судді (суду) є обовязковими для дізнання, слідчого та прокурора.

За таких обставин суд першої інстанції зобовязаний був дати вказівки органу досудового слідства про проведення слідчих дій (яких саме) під час проведення додаткового розслідування, однак такі у постанові суду відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

У п.10 зазначеної Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України - недопустимим є повернення справи на додаткове розслідування у випадках, коли немає доказів, які б підтверджували обвинувачення і вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів. За таких обставин суд має витлумачити всі сумніви на користь підсудного і постановити згідно ч.4 ст.327 КПК України виправдувальний вирок.

Все це свідчить про те, що дана постанова суду в силі залишатись не може, підлягає скасуванню задовольнивши апеляції підсудного та державного обвинувача, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст.365, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляції підсудного ОСОБА_2 та державного обвинувача Харлана Т.В. задовольнити, постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 10 серпня 2010 року, якою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 по ст.212 ч.З КК України направлено прокурору Львівської області для проведення додаткового розслідування - скасувати, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Головуючий:

Судді: