В И Р О К

іменем України

Справа №1-74/11

Провадження №1/1023/6887/11

30 вересня 2011 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючого Малишенко Т.О.

при секретарі Прокопенко Р.О.,

за участі прокурора Шиленко М.В., за участі підсудних: ОСОБА_1, ОСОБА_2М,, потерпілої ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за звинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, білоруски, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не заміжньої, не працюючої, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 11, кв. 14, раніше не судимої,

- у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше судимого:

-21.12.2005 року Славутицьким міським судом Київської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-02.06.2006 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ст. 121 ч.1, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1; О.Л., ОСОБА_2, вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за попередньою змовою групою осіб

Злочин скоєно при таких обставинах: 31.05.2011 року приблизно о 12 годині, ОСОБА_1, маюча залежність від алкоголізму та потребуючи лікування від нього, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 запропонувала ОСОБА_2 та вступила з ним в попередню змову про крадіжку майна, яке належить ОСОБА_3 Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скориставшись тим, що на той час крім них в зазначеній вище квартирі нікого не було, шляхом вільного доступу, таємно викрали пилосос «NORD MEC 201» вартістю 195 грн., мікрохвильову піч «Gorenge MO-170 МW2-UR» вартістю 441 грн. та тостер «ТЕFAL 5399646» вартістю 70 грн., які належать ОСОБА_3, спричинивши останній матеріальних збитків на загальну суму 706 гривень.

Крім того, 01.06.2011 року, о 10 годині ОСОБА_1 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 запропонувала ОСОБА_2 та вступила з ним в попередню змову про крадіжку майна повторно, яке належить ОСОБА_3 Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знову прийшли до квартири АДРЕСА_3, де скориставшись тим, що в зазначеній вище квартирі нікого не було, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрали праску РRS-507 REINFORD вартістю 140 грн., магнітолу «HYNDAI H-1415» вартістю 272 грн., обігрівач масляний «VITEK VT 1701» вартістю 186 грн., міксер «VITEK 1406» вартістю 58 грн., та металеву каструля об'ємом 5 літрів вартістю 50 грн., яке належить ОСОБА_3 спричинивши останній матеріальних збитків на загальну суму 706 гривень.

Викраденим майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2М розпорядились за власним розсудом, продавши його на привокзальному ринку м. Славутич.

Допитана у суді в якості підсудної ОСОБА_1, провину у скоєному визнала повністю, суду пояснила, що дійсно викрала у матері дублікат ключів від квартири і скориставшись відсутністю матері у квартирі і інших членів сім,ї запропонувала ОСОБА_2 викрасти речі, в перший раз викрали пилосос,мікрохвильову піч тостер все продали на приміському ринку, гроші витратили на спиртні напої. Після того як закінчилися гроші згадала, що в квартирі ще були речі які можна було продати, тому запропонувала ОСОБА_2 піти та викрасти, двері відчиняла ключем, після чого викрали разом з ОСОБА_2 праску, магнітолу, обігрівач і інше майно яке вказано в обвинувальному висновку, викрадені речі продали, гроші витратили на спиртні напої. Речі вона матері не повернула, мати сама за свої кошти викупила частину викраденого майна.

Допитаний у суді в якості підсудного ОСОБА_2, провину у скоєному визнав повністю, суду пояснив, що дійсно за пропозицією ОСОБА_4 двічі викрадали побутові речі із квартири її матері, так 31.05.2011 року, приблизно о 12 годині, він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_1, прийшли в квартиру її матері. Двері квартири ОСОБА_1 відкрила ключами, викраденими нею раніше. Перебуваючи в квартирі, ОСОБА_1 запропонувала ОСОБА_2 викрасти пилосос, мікрохвильову піч та тостер для подальшого їх продажу. На її пропозицію він погодився. Взявши вказані речі, вони пішли на центральний міський ринок м. Славутич, де продали вказані речі за 90 гривен та горілку. Після цього, на отримані гроші вони придбали продуктів харчування та пішли до квартири матері ОСОБА_5, а саме у квартиру АДРЕСА_4. Умислу на подальшу крадіжку речей з квартири матері ОСОБА_1 ні в неї, ні в нього не було. Наступного дня, після того, як у них закінчилась гроші та продукти харчування, ОСОБА_1 згадала, що в квартирі матері ще залишились речі, які можна було б продати. Тоді, ОСОБА_2 з ОСОБА_1 вирішили ще раз викрасти решту речей, які належать її матері ОСОБА_3 01.06.2011 року приблизно о 10 годині, він разом з ОСОБА_1 взявши з вказаної квартири магнітолу, масляний обігрівач, міксер, праску, та одну металеву каструлю, знову пішли на центральний міський ринок м. Славутич, де частину викрадених ними речей продали, а частину обміняли на горілку.

Підсудними було заявлено клопотання, оскільки вони провину визнали повністю, то обмежитись дослідженням фактичних обставин справи, інші учасники судового засідання не заперечували проти даного клопотання, тому суд ухвалив на підставі ч.3 ст.299 КПК України визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і вирішив обмежитись дослідженням фактичних обставин справи. При цьому суд зясував, чи правильно розуміють підсудні та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також розяснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені по справі докази, суд вважає, що провина підсудних в інкримінованому діянні підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності.

Потерпіла ОСОБА_3, в судовому засіданні пояснила, що за вище вказаною адресою вона проживає разом зі своїм чоловіком та своєю неповнолітньою онукою ОСОБА_3. У квартирі зареєстрована її донька ОСОБА_1, однак остання вже певний час з ними не проживає. ОСОБА_5 веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Додому приходить дуже рідко, вихованням дитини не займається. Вона неодноразово просила її повернутись додому та жити з ними, однак ОСОБА_1 більше ніж 2-3 днів дома не жила. Не проживає ОСОБА_1 у вказаній квартирі з власних бажань. Своїх ключів від дверей квартири її донька ОСОБА_1 не мала. Вона приходила лише тоді коли хтось був вдома. Так, 30.05.2011 року близько 9 години ранку, саме тоді коли вони із чоловіком та онукою збирались їхати до Москви, прийшла ОСОБА_1 додому щоб провести їх в дорогу. Разом з нею вони пішли на залізничний вокзал м. Славутича, звідки поїхали до м. Чернігова, а ОСОБА_1 залишилась у м. Славутичі. 12.06.2011 року, близько 7 години ранку вони повернулись додому. Замок вхідних дверей на момент їх повернення пошкоджень не мав. Він відкрився ключем як завжди та був у справному стані. Зайшовши до квартири виявила безлад у всіх кімнатах, пройшовши по квартирі виявила відсутність речей: праски, пилососу, магнітоли, мікрохвильової печі, обігрівача масляного, міксеру, тостеру та металевої каструлі об'ємом 5 літрів.. Оскільки вхідні двері квартири були не пошкоджені, вона не могла зрозуміти хто міг вчинити крадіжку її речей, а потім вона згадала про другий комплект ключів від квартири, і коли почала їх шукати, виявила їх відсутність. Про другий комплект ключів її дочці ОСОБА_5 було відомо. З,ясувала що речі викрали дочка і ОСОБА_2 Частину речей вона викупила на приміському ринку за свої кошти. Дочка ніякими коштами не допомагала відшкодувати матеріальну шкоду. Поведінка з моменту крадіжки у ОСОБА_1 не змінилася, продовжує вести антигромадський образ життя.

Органи досудового слідства дії підсудних кваліфікували за ст. 185 ч.2 КК України, як те, що вони вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно за попередньою змовою групою осіб.

Проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що дії підсудних органи досудового слідства кваліфікували правильно, оскільки в судовому засіданні знайшла підтвердження кваліфікація їх дій за ст.185 ч.2 КК України. Як було зясовано у суді, дії підсудних були спрямовані на таємне викрадення чужого майна, тобто підсудні скориставшись відсутністю сторонніх осіб, незаконно, безоплатно, непомітно вилучили чуже майно, поза волею власника, і змогли довести крадіжку до кінця, тобто розпорядилися майном на свій розсуд, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обставиною, які обтяжують відповідальність підсудних, суд вважає, вчинення злочину в стані алкогольного сп,яніння, крім того у ОСОБА_2, рецидив злочину.

Обставиною, яка помякшує відповідальність підсудних, суд вважає, щире каяття і те, що вони своїми поясненнями активно сприяли розкриттю злочину. Проте підсудні не відшкодували матеріальні збитки підсудній.

За місцем проживання підсудні формально характеризуються позитивно, в той же час ніде не працюють, ведуть антигромадський образ життя. Відповідно до медичних висновків особи про встановлення залежності від психоактивних речовин ОСОБА_1, страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Потребує лікування від алкоголізму. Медичних протипоказань від лікування алкоголізму немає. ОСОБА_2, страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Потребує лікування від алкоголізму. Медичних протипоказань від лікування алкоголізму немає.

Санкція ч.2 ст. 185 КК України передбачає відповідальність у вигляді арешту, обмеження волі і позбавлення волі. Суд вважає, що з урахуванням того, що оскільки підсудний ОСОБА_2, раніше судимий, ОСОБА_6, хоча раніше не судима проте веде антигромадський образ життя, за період від моменту виявлення злочину і до суду не змінила свого ставлення до вчиненого, продовжує зловживати спиртними напоями, вести антигромадський образ життя, тобто на шлях виправлення та перевиховання не стала, ОСОБА_2, був затриманий за вчинення іншого злочину і йому обрано міру запобіжного заходу тримання під вартою, то до обох підсудних необхідно застосувати міру покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.321,323,324 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати винним ОСОБА_1 за ст.185 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_2 за ст.185 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Залишити ОСОБА_2, міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу тримання під вартою в слідчому ізоляторі м. Чернігова. Строк відбуття покарання рахувати з 27.09.2011 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1, з підписки про невиїзд з постійного місця проживання змінити на тримання під вартою в слідчому ізоляторі м. Чернігова. Узяти під варту у залі суду. Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання 30.09.2011 року.

Речові докази: пилосос «NORD MEC 201», мікрохвильову піч «Gorenge MO-170 МW2-UR», магнітолу «HYNDAI H-1415», обігрівач масляний «VITEK VT 1701» передані ОСОБА_4, залишити у останньої.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Київської області через Славутицький міський суд протягом 15 діб, а підсудним з моменту вручення.

Суддя Т. О. Малишенко