Справа № 372/4144/15-к
№1кп-207/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесеному в ЄРДР за №0000736 від 06.07.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, розлученого, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

встановив:
3 липня 2015 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 , в ході сварки та штовханини яка між ними виникла вхопив ОСОБА_6 правою рукою за її середній палець правої руки та почав його викручувати, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та гемартрозу в області 3-го пальця правої кисті. Згідно висновку судово-медичної експертизи №133 від 24.09.2015 у ОСОБА_6 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та гемартрозу в області 3-го пальця правої кисті, утворилися від дії тупим твердим предметом, за часом утворення можуть відповідати терміну вказаному в поясненні і відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Потерпілій було заподіяно не менше двох прикладань сили.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , себе винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, не визнав, як і не визнав заявлений до нього цивільний позов потерпілої на суму 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Обвинувачений суду показав, що він прийшов додому 03.07.2015 року близько 20 -21 години. На кухні у нього виник конфлікт з тещею, прибігла потерпіла та почала махати руками, він схватив її за зап`ястя двома руками та відразу відпустив, щоб потерпіла його не подряпала. Ніяких тілесних ушкоджень потерпілій не наносив. Просив його виправдати в зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні данного злочину, його винуватість повністю доведена показами потерпілої, свідків та письмовими доказами.

Так потерпіла ОСОБА_6 , цивільний позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Потерпіла суду показала, що вона прийшла додому після чого прийшов чоловік та почав їй погрожувати щоб не приїздила її мати. Приїхала її мати і на кухні між ними виник конфлікт потім втрутилась вона і обвинувачений почав викручувати їй середній палець правої руки, та виламувати від себе їй стало боляче і вона закричала і він її відпустив. Подія сталося близько 19 год. 00 хв., після чого вона зателефонувала в міліцію. Ій було проведено лікування та накладено гіпс. Щодо міри покарання, потерпіла підтримала думку прокурора то просили суд застосувати покарання, у вигляді штрафу.

Представник потерпілої ОСОБА_7 підтримав цивільний позов в повному обсязі та просив стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої моральну шкоду в сумі 10000 грн., та призначити покарання у вигляді штрафу.

Свідок ОСОБА_8 , суду показала, що вона перебувала на кухні, готувала їсти, вийшов обвинувачений та почав до неї чіплятися потім до потерпілої, погрожував дочці і вдарив її а потім схопив за палець та почав викручувати в сторону, після крику відпустив. Вони зателефонували у міліцію та викликали швидку.

Свідок ОСОБА_9 , суду показав, що між його батьками часто виникають конфлікти, він проживає окремо від них зі своєю родиною, та зазначив що 03.07.2015 року приїхав разом з батьком о 20 год. 00 хв. з роботи де разом працюють.

Допитаний в судовому засіданні судово медичний експерт ОСОБА_10 показав, що він підтримує свій висновок №133 від 24.09.2015 року, крім того він показав що оглядав потерпілу, досліджував медичну довідку, та консультативне заключення рентгенолога, виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді крововиливів та гемартрозу в області 3-го пальця правої кисті, могли утворитись шляхом викручування середнього пальця правої руки, та за часом утворення можуть відповідати терміну вказаному в поясненні потерпілої.

Винність обвинуваченого, окрім показів потерпілого, свідків, експерта даних безпосередньо в судовому засіданні, також підтверджується й іншими письмовими доказами, перевіреними та дослідженими в судовому засіданні, зокрема і висновком судово-медичної експерта № 133 від 24.09.2015 року, яким встановлено, що у ОСОБА_6 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та гемартрозу в області 3-го пальця правої кисті, утворилися від дії тупим твердим предметом, за часом утворення можуть відповідати терміну вказаному в поясненні і відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитися за обставин та в термін, що викладені у фабулі постанови. Потерпілій було заподіяно не менше двох прикладань сили.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що обвинувачений під час скоєння даного злочину мав на меті спричинити потерпілій саме умисне легке тілесне ушкодження, що призводять до короткочасного розладу здоров`я, на грунті раніше виниклих неприязних відносин які залишились після розірвання шлюбу та які склались між ним та потерпілою, що підтверджується показами свідків. Аналіз свідчень ОСОБА_4 в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази обвинуваченого в частині заперечень що він не хапав ОСОБА_6 за середній палець правої руки, та не викручував, і не спричиняв останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та гемартрозу в області пальця правої кисті, неправдивими, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами.

В ході судового розгляду досліджено судом достатньо доказів, які беззаперечно свідчать про пряму причетність ОСОБА_4 до нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що призводить до короткочасного розладу здоров`я потерпілій ОСОБА_11 ..

Позиція обвинуваченого щодо невизнання ним своєї вини у вчиненні даного злочину на думку суду є неправдивою, направленою на пом`якшення своєї вини, та розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі письмових доказів, та показами потерпілої та експерта.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, місце вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачений спричиняючи потерпілій легкі тілесні ушкодження які призводять до короткочасного розладу здоров`я усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій та умисно викручував палець потерпілій. Обставин, які б вказували на отримання потерпілою тілесних ушкоджень у інший, ніж це встановлено висновками експертизи, спосіб без викручування пальця обвинуваченим під час судового розгляду не встановлено.

Заперечення ОСОБА_4 , та його захисника про відсутність у обвинуваченого умислу на нанесення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій, суд не приймає до уваги, оскільки вони ґрунтуються лише на показах самого обвинуваченого. Також суд не приймає до уваги пояснення обвинуваченого та його захисника щодо визнання висновку судово-медичної експертизи № 133 від 24.09.2015 року, як неналежного доказу, оскільки відповідно до вимог ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. З врахуванням того що висновок судово-медичної експертизи отриманий на досудовому провадженні, законним шляхом і міститься в процесуальних документах які були досліджені в судовому засіданні, та підтверджені експертом суд не вбачає підстав для визнання даного доказу недопустимим.

Оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності з врахуванням ч.1 ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині за ч.2 ст.125 КК України та подію такого злочину доведеними повністю,

Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, які виразились в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, особу винуватого та його відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшють покарання, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжуєть покарання, також судом не встановлені.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, посередню характеристику з місця проживання, вперше притягнення до кримінальної відповідальності, та беручи до уваги, що обвинувачений шкоди не відшкодував, думку потерпілого та його представника, які просили призначити покарання у виді штрафу суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах передбачених санкцією ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу. Суд вважає що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , про стягнення з обвинуваченого 10000 грн. 00 коп., на відшкодування завданої моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Визначаючи розмір завданої потерпілій моральної шкоди суд враховує глибину фізичних і душевних страждань потерпілої у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого, оскільки в її житті відбулися вимушені зміни та порушився звичайний ритм життя, та з урахуванням тяжкості отриманих ушкоджень, та поведінки потерпілої в зв`язку з відсутністю добровільного відшкодування завданої шкоди з боку обвинуваченого, суд вважає, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відшкодуванню підлягає моральна шкода в розмірі 3000 грн., що відповідає положенням ст.ст. 23,1167,1168 ЦК України.

Судові витрати відсутні.

Міра запобіжного заходу не застосовувалась.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 неоподаткованих мінімумів доходів грмадян в розмірі 1700 грн..

Цивільний позов ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 3000 грн. як відшкодування завданої моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя