БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/1180/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" грудня 2015 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни кримінальне провадження № 0000227 від 10.06.2015 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Каховського району Херсонської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, не працюючого, раніше засудженого Борзнянським районним судом Чернігівської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до 4 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки (на момент повідомлення про підозру вирок не набрав законної сили), -

якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Головеньки Борзнянського району Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше засудженого Борзнянським районним судом Чернігівської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до 4 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки (на момент повідомлення про підозру вирок не набрав законної сили), -

якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 10 червня 2015 року близько 00:30 год. з метою вчинення крадіжки чужого майна прибули до будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_6 , де шляхом вільного доступу таємно викрали з господарського двору кобилу вагою 450 кг, вартістю 10350 гривень (з розрахунку вартості 1кг живої ваги кобили 23 грн), чим заподіяли останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, визнав повністю.
В показаннях він пояснив, що 10 червня 2015 року близько 00:30 год. з метою вчинення крадіжки коня він спільно з ОСОБА_5 після обговорення плану дій прибули до будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_6 , де вони раніше бачили кобилу, й вирішили її викрасти. Виводив кобилу з подвір`я ОСОБА_5 , а він спостерігав за обстановкою з зовнішньої сторони подвір`я. Після того, як ОСОБА_5 вивів кобилу на вулицю, він сів на неї верхи, а ОСОБА_5 , дійшовши до свого мотоцикла, який вони залишили на відстані від вказаного подвір`я, поїхав на своєму мотоциклі. Кобилу вирішили залишити у лісі біля с. Головеньки до наступного дня, оскільки ОСОБА_5 мав домовленість із покупцем з с. Вирівки Конотопського району, що зустрінеться з останнім біля с. Обмачев Бахмацького району. У вечірній час 10.06.2015 року вони, готуючись до продажу кобили, прибули до місця, де її раніше залишили прив`язаною. Однак кобили на вказаному місці не виявили, а знайшли лише мотузку, якою прив`язували кобилу.

Пояснив, що щиро розкаюється в своїх протизаконних діях.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, визнав повністю.
В показаннях він пояснив, що 10.06.2015 року близько 00:30 год. з метою вчинення крадіжки коня він та ОСОБА_4 після обговорення плану дій прибули до будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_6 , де вони раніше бачили кобилу й вирішили її викрасти. Кобилу чорної масті виводив з подвір`я він, а ОСОБА_4 спостерігав за обстановкою навколо подвір`я. Після того, як він вивів кобилу на вулицю, ОСОБА_4 сів на неї верхи, а він, підійшовши до свого мотоцикла, поїхав слідом. Кобилу вирішили залишити у лісі біля с. Головеньки до наступного дня, оскільки мав домовленість із покупцем з с. Вирівки Конотопського району, що вони зустрінуться біля с. Обмачев Бахмацького району. У вечірній час 10.06.2015 року вони з ОСОБА_4 , готуючись до продажу кобили, прибули до місця, де її прив`язали, однак кобили на вказаному місці не виявили, а знайшли лише мотузку, якою її прив`язували. Він зателефонував покупцю і повідомив про те, що їх угода відміняється.

Пояснив, що щиро розкаюється в своїх протизаконних діях.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні в показаннях пояснила, що 09.06.2015 року вона після вигулу кобили чорної масті завела її на подвір`я. Наступного дня, коли вона прокинулася близько 04-30 год., побачила, що кобила відсутня. Вона повідомила про викрадення кобили у міліцію.

Протизаконними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їй завдана матеріальна шкода в сумі 20000 грн. та моральна шкода в сумі 80000 грн. Тому вона звернулась до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в якому просила стягнути з них шкоду у вказаному розмірі, а також витрати в сумі 2000 грн., пов`язаних з наданням їй правової допомоги адвокатом. Однак, оскільки під час розгляду даного провадження обвинувачені відшкодували завдану шкоду в натуральному вигляді, передавши кобилу, подібну викраденій, вона відмовилась від заявлених вимог про відшкодування завданої шкоди, але просила стягнути з обвинувачених судові витрати на правову допомогу.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні в показаннях пояснили, що були присутні на подвір`ї будинку за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , і в їх присутності обидва підтвердили факт викрадення ними за попередньою змовою кобили у потерпілої ОСОБА_6 10.06.2015 року у нічний час.

Крім визнання обвинуваченими своєї вини у вчинених ними кримінальних правопорушеннях судом прийняті в якості доказів вини обвинувачених такі письмові докази: витяг про внесення до ЄРДР відомостей про підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України; даними з протоколів проведення слідчого експерименту від 26.09.2015 року та фототаблицями, що за своїм змістом збігаються з показаннями обох обвинувачених щодо обставин вчинення ними кридіжки чужого майна; даними щодо порівняного визначення вартості кобили, викраденої у потерпілої.
З огляду на зазначене, враховуючи показання обвинувачених, які вони дали в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані правильно, як вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України.
Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченим з метою їх виправлення та виховання, судом враховуються такі обставини у справі :
- характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кожним з них злочину, який відповідно до ст.12 КК України кваліфікується як злочин середньої тяжкості;
- посередню характеристику з місця проживання щодо ОСОБА_4 та позитивну характеристику на ОСОБА_5 ;

- обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України - щире каяття обвинувачених у вчиненому ними злочині, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди та сприяння в розкритті обставин вчинення злочину;
- обставин, що згідно з ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.
З огляду на зазначене суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за вчинені ними злочини, передбачені ст.185 ч.2 КК України, слід призначити покарання у вигляді арешту строком на 5 місяців.
Згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 17.09.2015 року засуджені за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, до 4 років позбавлення волі кожний, та звільнені на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Отже, на час повідомлення вказаним особам про підозру в межах даного кримінального провадження вирок від 17.09.2015 року не набрав законної сили.
Водночас, відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

На підставі зазначеного - вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 17.09.2015 року, яким ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, до 4 років позбавлення волі кожного із звільненням їх на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, а також вирок, що буде винесений у даному кримінальному провадженні, слід виконувати самостійно.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні із внесеними позивачем змінами щодо стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 витрат потерпілої на правову допомогу в розмірі 2000 грн. ґрунтується на наданих суду ОСОБА_6 доказах. Обвинувачені погодилися відшкодувати вказані судові витрати.
Відповідно до ст. 91 ч.1 п.3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обов`язок доведення якої покладається, згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України, на потерпілого.
Оцінивши доводи потерпілої в обгрунтування своїх вимог у цивільному позові та думку обвинувачених, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 91, 92, 370, 373, 374, 376 КПК України, ст.185 ч.2 КК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 5 місяців.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 5 місяців.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування судових витрат на правову допомогу задовольнити. Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 судові витрати у кримінальному провадженні в розмірі 2000 грн., що пов`язані з наданням їй правової допомоги.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирати.
Вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 17.09.2015 року, яким ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, до 4 років позбавлення волі кожного із звільненням їх на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, а також даний вирок підлягають виконананню самостійно.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів через Борзнянський районний суд.
Вирок суду не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.
Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1