№ 1-кс/756/1995/15
У Х В А Л А
Іменем України

11 грудня 2015 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора прокуратури Оболонського району м. Києва від 24.11.2015 року про відмову у задоволені клопотання представника потерпілого у кримінальному провадженні, інформація про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003875 від 26.04.2015 року

В С Т А Н О В И В
До Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову прокурора прокуратури Оболонського району м. Києва від 24.11.2015 року.

Як убачається зі змісту скарги у провадженні Управління поліції в Оболонському районі ГУ Національної поліції в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003875, по якому ОСОБА_5 визнана потерпілою. 18.11.2015 року представником потерпілої було подане клопотання про застосування примусового приводу до ОСОБА_6 , яка, на думку заявника, є причетною до вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_5 .

Постановою прокурора прокуратури Оболонського району м. Києва від 24.11.2015 року у задоволені клопотання про застосування примусового приводу до ОСОБА_6 було відмовлено, із посиланням на відсутність законодавчої можливості застосування приводу до особи, яка не має певного процесуального статусу.

Дане рішення, на думку, представника потерпілої є необґрунтованим, а тому вона просить його скасувати.

У судовому засіданні представник потерпілої вимоги скарги підтримала з підстав викладених у ній.

Прокурор проти задоволення скарги заперечив.

Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали додані до скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначеній в ухвалі час.

За змістом ч. 3 зазначеної вище норми, даний захід процесуального примусу може бути застосований лише до певного кола осіб, процесуальний статус яких визначений законом, зокрема до підозрюваного, обвинуваченого, свідка.

Таким чином, відмова у застосуванні примусового приводу до особи, яка не набула жодного із зазначених вище процесуальних статусів, ґрунтується на вимогах закону.

Слід також звернути увагу скаржника на те, що рішення про застосування приводу під час досудового розслідування приймається слідчим суддею, який, розглядаючи відповідне клопотання слідчого, має переконатися у тому, що особа, щодо якої подане клопотання про застосування примусового приводу, належним чином викликана до слідчого або прокурора, і її неявка свідчить про невиконання нею покладених обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора прокуратури Оболонського району м. Києва від 24.11.2015 року про відмову у задоволені клопотання представника потерпілого у кримінальному провадженні інформація про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003875 від 26.04.2015 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1