Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/321/16-к
Провадження № 1-в/553/256/2016
У Х В А Л А
Іменем України
18.02.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про застосування амністії, -

В С Т А Н О В И В:
У січні 2016 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», посилаючись на те, що він засуджений 27.04.2015 року вироком Чечельницького районного суду Вінницької області за ч.4 ст.190, ч.4 ст.191 КК України та з урахуванням положень ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням, обліком та зберіганням матеріальних цінностей строком на 3 роки. Строк покарання рахувати з часу затримання з 11.07.2014 року, зарахувати в строк відбування покарання час знаходження під вартою з 29 жовтня 2010 року по 30 травня 2011 року, з 08 жовтня 2012 року по 21 травня 2012 року.

Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 01.09.2015 року вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 27 квітня 2015 року в частині призначеного покарання скасовано, встановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.4 ст.190 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст.191 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням, обліком та зберіганням матеріальних цінностей на строк 3 роки; на підставі ст..70 КК України остаточно призначити 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням, обліком та зберіганням матеріальних цінностей на строк 3 роки. В клопотанні ОСОБА_4 просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році».

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, проти застосування до нього амністії не заперечував.

Представник ПВК та прокурор заперечували щодо задоволення клопотання , посилаючись на його безпідставність.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 27.04.2015 року вироком Чечельницького районного суду Вінницької області за ч.4 ст.190, ч.4 ст.191 КК України та з урахуванням положень ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням, обліком та зберіганням матеріальних цінностей строком на 3 роки. Строк покарання рахувати з часу затримання з 11.07.2014 року, зарахувати в строк відбування покарання час знаходження під вартою з 29 жовтня 2010 року по 30 травня 2011 року, з 08 жовтня 2012 року по 21 травня 2012 року.

Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 01.09.2015 року вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 27 квітня 2015 року в частині призначеного покарання скасовано, встановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.4 ст.190 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст.191 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням, обліком та зберіганням матеріальних цінностей на строк 3 роки; на підставі ст..70 КК України остаточно призначити 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням, обліком та зберіганням матеріальних цінностей на строк 3 роки.

Так з 25.07.2015 року ОСОБА_4 відбував покарання у Вінницькій УВП УДПтС України у Вінницькій області, з 30.10.2015 року перебуває у Полтавській виправній колонії № 64 УДПтС України в Полтавській області, куди його було переведено для відбування покарання.

8 квітня 2014 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про амністію у 2014 році», який набрав чинності 19 квітня 2014 року.

6 травня 2014 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в Україні», який набув чинності 14 травня 2014 року.

Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України :

а) осіб, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми;

б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом;

в) осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

г) осіб, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 18 січня 2000 року № 3/6;

ґ) осіб, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту");

е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР;

є) осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Так, ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.190 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Проте, засуджений ОСОБА_4 не підпадає під дію ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки не перебуває у процесуальному статусі особи, перелічені у ч. 1-5 цієї статті, та не обґрунтував підстав застосування до нього даного Закону, а матеріалами особової справи також не підтверджується наявність підстав для застосування Закону України «Про амністію у 2014 році».

Тому судом не вбачається підстав для звільнення засудженого ОСОБА_4 на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

На підставі викладеного, керуючись ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році»,Закон України «Про застосування амністії в Україні», ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році».

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1