681/1423/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2015 року Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні угоди про примирення укладеної в кримінальному провадженні №0000329 за яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого, не судимого

- обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбачено ч.1 ст.185КК

України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_7 поїхали на автомобілі ВАЗ 2101 по вулиці Зарічній в м. Полонному з метою придбання металобрухту.

З цією метою 13 липня 2015 року близько 17 год., проїжджаючи повз будинок АДРЕСА_2 , помітили ОСОБА_5 , зупинившись біля домоволодіння якого стали розмовляти, ОСОБА_6 попросився в останнього пустити його в туалет, ОСОБА_5 погодився, після чого ОСОБА_6 зайшов на подвір`я ОСОБА_5 , при поверненні з туалету та проходячи повз гараж, через відчинені двері, помітив металеві лещата та стартер до автомобіля ВАЗ, після чого в нього виник умисел на викрадення. Діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись обстановкою, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу ОСОБА_6 , з гаража вчинив крадіжку металевих лещат та стартера до автомобіля ВАЗ. Своїми незаконними діями ОСОБА_6 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2240 грн.

Такі дії ОСОБА_6 , органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

10 серпня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України та разом з обвинувальним актом направлені до суду.

Згідно даної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинний понести ОСОБА_6 , у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_6 , цілком розуміє права визначені йому п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені п.1 ч.1 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 також розумує наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є насідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 , погоджується на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Завдана ОСОБА_6 , матеріальна шкода потерпілому відшкодована добровільно.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

З урахування наведених обставин та відповідність угоди про примирення вимогам ст.471 КПК України, суд вважає, що вона підлягає затвердженню, а ОСОБА_6 , визнанню винуватими у вчиненні кримінального правопорушення - крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а також призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази відповідно до ст.100 КПК України - металеві лещата та стартер до автомобіля ВАЗ підлягають поверненню потерпілому.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474 475 КПК України, суд,

засудив:

Затвердити угоду про примирення від 10 серпня 2015 року укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят )грн.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід не обрати.

Речові докази металеві лещата та стартер до автомобіля ВАЗ, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 повернути останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги до Полонського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Іншим учасникам судового провадження копію вироку направити не пізніше 5 вересня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1