Дата документу Справа № 334/774/14-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

єд. унікальний № 334/ 774/14-к
№ пров. 11-сс/778/ 66/14 Головуючий в 1-й інст.- ОСОБА_1
Категорія - ст. 183 КПКУ Доповідач в 2-й інст. - ОСОБА_2

06 лютого 2014 року судова палата з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому заседанні матеріали за апеляцією адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2014 року, якою
клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 залишено без задоволення, запобіжним заходом щодо підозрюваного обрано домашній арешт.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 26.01.2014 року приблизно о 14-15 годині, діючи умисно, за узгодженням з невстановленими особами, вчинив суспільно-небезпечні дії, прийнявши активну участь у спробі потрапити у внутрішнє приміщення Запорізької обласної державної адміністрації і тим самим незаконно захопити вказану державну будівлю, супроводжуючи свої дії застосуванням фізичного насильства стосовно працівників правоохоронних органів, які виконували службові обов`язки з охорони правопорядку, а також знищенням скла віконних отворів першого поверху зазначеної будівлі, що призвело до порушення нормальної діяльності Запорізької обласної державної адміністрації та інших відомств, розташованих у вказаному приміщенні, але не довів свій злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки вищевказані протиправні дії були припинені співробітниками міліції.
Крім того, будучи головою громадської організації "Українська справа", ОСОБА_8 , з метою дестабілізації становища в м. Запоріжжі, порушення нормальної роботи та функціонування органів державної влади та місцевого самоврядування, інших відомств в тій же будівлі та встановленого порядку користування нею, в період часу з 12-00 до 14-15 годин та з 14-30 до 21-30 годин, після вчиненого замаху на захоплення вищевказаної будівлі, умисно організував біля неї групові дії, що призвели до масових заворушень, та, незважаючи на законні вимоги працівників міліції та представників влади про припинення протиправних дій, прийняв активну участь у таких діях, закликаючи людей до вчинення активних дій, що являють собою масові заворушення, оголошував повідомлення, які спонукали людей до вчинення протиправних дій, в тому числі захоплення вищевказаної будівлі, керував натовпом шляхом безпосередніх виступів з різними повідомленнями, розробляв план проведення масових заворушень та розподіляв ролі між окремими учасниками.
27 січня 2014 року ОСОБА_8 затримано на підставі ст. 208 КПК України, 28 січня 2014 року його повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 15, ч.2 - 341, ч.1; 294, ч.1 КК України.
Як вказано в судовій ухвалі, старший слідчий-кріміналіст СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_8 , який обгрунтовано підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 341; ч.1 ст. 294 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених злочинів та невідворотності покарання за нього, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджати встановленню істини та виконанню процесуальних рішень.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2014 року в задоволенні клопотання відмовлено, запобіжним заходом щодо ОСОБА_8 обрано домашній арешт строком на 60 днів, тобто, до 29 березня 2014 року, з покладанням на нього обов`язку не залишати місця свого мешкання цілодобово та носити електронний засіб контролю.
В апеляції захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 , не заперечуючи законності прийнятого судом рішення за клопотанням старшого слідчого по суті, вважає його незаконним в частині терміну протягом доби перебування підозрюваного під домашнім арештом, посилаючись на те, що жодне з мирних зібрань, наслідком яких є інкриміновані ОСОБА_8 злочини, не відбувалося в ранкові часи з 8-00 до 12-00 години, отже, посилання суду в його постанові в обгрунтування висновку про необхідність перебування його під домашнім арештом цілодобово на можливість з боку підозрюваного продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, в тому числі в ранкові часи, є безпідставним, крім того, судове рішення позбавляє підозрюваного можливості підшукати місце роботи, щоб мати засоби для існування для нього самого і його матері пенсійного віку, яка знаходиться під його опікуванням, тоді як знаходження підозрюваного під домашнім арештом протягом 20 годин за добу, а не цілодобово, дозволить ОСОБА_8 реалізувати свої трудові права та виконати соціальні функції, тому просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та винести нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 той же запобіжний захід, але з покладанням на нього обов`язку не залишати місце свого мешкання з 12-00 години до 08-00 годин наступного дня.
Заслухавши доповідь судді по справі, доводи захисника підозрюваного, який підтримав скаргу, думку прокурора, який вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, перевіривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.
Обираючи щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати йому місце свого мешкання цілодобово, слідчий суддя мотивував своє рішення посиланням на те, що висунута щодо нього підозра є обгрунтованою, старший слідчий довів в судовому засіданні обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не довів обставин, передбачених п. 3 ч.1 цієї ж статті, тому дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю забеспечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків та забеспечить повне, всебічне та об`єктивне розслідування даного кримінального провадження.
Висновки слідчого судді випливають з матеріалів справи, є обгрунтованими і ніким з учасників судового процесу не заперечуються.
Що ж стосується доводів захисника підозрюваного про недоцільність перебування ОСОБА_8 під домашнім арештом цілодобово і необхідність скорочення цього часу з 24 до 20 годин протягом доби, судова колегія не знаходить їх переконливими з огляду на те, що серед інших складових ознак злочинів, в скоєнні яких ОСОБА_8 підозрюється, є також і розробка планів проведення масових заворушень та розподіл ролей між окремими учасниками, можливість продовження скоєння яких в часи поза перебування підозрюваного під домашнім арештом виключити не можна. Стосовно ж позбавлення підозрюваного вищевказаним запобіжним заходом можливості реалізувати свої трудові права, то і цей довод не заслуговує на увагу, враховуючи сам характер даного запобіжного заходу, який на визначений судовим рішенням термін виключає можливість будь-якої трудової діяльності з боку ОСОБА_8 .
За таких обставин судове рішення по цій справі відповідає вимогам кримінального процесуального закону і матеріалам справи, тому підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2014 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів - без змін.
Ухвала Апеляційного суду є остаточною і набирає законної сили негайно.

Головуючий:

судді: