1-кп/134/61/2015
Справа № 134/1000/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2015 року Крижопільський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Крижопіль кримінальне провадження № 0000207 від 27.05.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Брацлав Немирівського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одружений, не працює, згідно ст.89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.213 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в травні 2015 року, будучи фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, що передбачено законодавством, діючи умисно та протиправно, з метою незаконного здійснення операцій з брухтом чорного металу, в порушення вимог статті 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року, згідно якого операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами, на території села Куниче Крижопільського району Вінницької області став займатися прийомом брухту чорного металу від населення, не маючи на це спеціального дозволу. Так, 27 травня 2015 року в період часу з 11 години 45 хвилин по 16 годину здійснив прийом 330 кг брухту чорного металу у жителів села Куниче Крижопільського району Вінницької області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по ціні 2 гривня 50 коп. за один кілограм на загальну суму 825 гривень, з подальшим наміром збути його за вищою ціною в прийомному пункті металобрухту.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченому ст.213 ч.1 КК України, тобто здійснення прийому брухту чорних металів фізичною особою, відомості про яку не включені до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.

11 червня 2015 року між прокурором прокуратури Крижопільського району ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000207, та обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 в порядку, передбаченому статтями 468, 469 та 472 КПК України в приміщенні прокуратури Крижопільського району Вінницької області укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з вказаною угодою ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої та пред`явленої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.213 ч.1 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ст.213 ч.1 КК України у виді одного року обмеження волі з іспитовим строком один рік шість місяців та виконанням обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України віднесений до злочину невеликої тяжкості, без потерпілих.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє, що: він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, а він має права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладання та затвердження даної угоди передбачені ст.473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Вислухавши сторони кримінального провадження, оцінюючи викладені обставини кримінального провадження у їх сукупності, суд доходить висновку про те, що укладена сторонами угода є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема вимогам статей 63,75,76 КК України, та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Беручи до уваги, що умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України, суд доходить висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами виду та міри покарання.

Речові докази у кримінальному провадженні: електронні та металеві ваги, які знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів підлягає поверненню власнику, металобрухт загальною вагою 330 кг, який залишений на зберігання ТОВ «Український торгівельний консалтинг» конфіскувати в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 314, 370,373,374,468,469, 472-476 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 11 червня 2015 року у кримінальному провадженні №0000207 про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Крижопільського району Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК Укроаїни і призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців.

В силу ст.76 ч.1 п.п.2,3,4 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання.

Речові докази:

-електронну та металеву ваги, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів підлягає поверненню власнику;

-металобрухт загальною вагою 330 кг, який залишений на зберігання ТОВ «Український торгівельний консалтинг» конфіскувати в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: