У Х В А Л А
Справа № 183/737/14-к

№ 1-кс/183/64/14

24.03.2014 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого слідчого відділення Новомосковського міського відділу головного управління МВС України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження,

встановив :

03.02.2014 р. ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови слідчого слідчого відділення Новомосковського міського відділу головного управління МВС України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_4 від 21.01.2014 р. про закриття кримінального провадження відкритого за скаргою ОСОБА_5 відкритого за ч. 1 ст. 122 КК України про завдання йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та іншими особами.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та мотивував її тим, що слідчий в порушення закону 21.01.2014 р. виніс постанову про закриття кримінального провадження, яку він отримав 28.01.2014 р., відкритого за заявою ОСОБА_5 про те, що 19.10.2012 р. його побили ОСОБА_6 та інші особи на території гаражного кооперативу «Лісний 3» смт Черкаський Новомосковського району. Вважає, що слідчий не виконав необхідних процесуальних дій, щодо збору доказів правопорушення, зокрема не провів одночасні допити свідків яких вказав ОСОБА_5 , серед яких були і особи, що били його. Закриваючи провадження слідчий залишив поза увагою, що в нього внаслідок злочину є тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а особи, що їх завдала залишилася невстановленою. Закриваючи провадження щодо ОСОБА_6 слідчий не встановив іншу особу, що завдала тілесних ушкоджень.
Слідчий ОСОБА_4 показав в суді, що у нього в провадженні було кримінальне провадження порушене за ч. 1 ст. 122 КК України. 17.12.2013 р. він виніс постанову про пред`явлення підозри ОСОБА_6 , яку надав для узгодження процесуальному керівнику прокурору Новомосковської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 , який дав письмову вказівку про відсутність підстав для пред`явлення підозри ОСОБА_8 , внаслідок чого він, виконуючи вказівку процесуального керівника і закрив провадження взагалі, так як винної особи не встановлено, здавши її до архіву.
Судом досліджено кримінальне провадження надане слідчим, вислухані сторони, внаслідок чого суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги виходячи з того, що закриваючи провадження по справі і відмовившись від пред`явлення підозри ОСОБА_8 слідчий та прокурор залишили поза межами розслідування наявність у потерпілого ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, незважаючи не те, що при конфлікті з ОСОБА_5 приймали участь і інші відомі слідству особи.
Таким чином суд вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, незаконно і вона підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 91 КПК України доказування в кримінальному провадження полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Такий обов`язок покладено на слідчого органів внутрішніх справ, але в даному кримінальному провадженні слідчий не виконав у повній мірі такого обов`язку. Слідчий повинен вжити всіх заході для встановлення винної особи, що завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 304 КПК України суд вважає строк оскарження постанови заявником не пропущеним.
Згідно ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення слідчого постановляє ухвалу про скасування рішення слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, суд -

постановив :

скаргу ОСОБА_3 задовольнити, скасувати постанову слідчого слідчого відділення Новомосковського міського відділу головного управління МВС України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_4 від 21.01.2014 р. про закриття кримінального провадження №0000910

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1