Провадження № 1-кп/592/119/16
ВИРОК
27 січня 2016 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Новоселівка , Лебединського району, Сумської
області, громадянина України , з середньою освітою , не
одруженого , не працюючого, раніше судимого :
1)15.06.2011р. Сумським районним судом Сумської області за
ст.. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. 30.05.2012р. постановою Сумського районного суду Сумської області іспитовий строк скасований для направлення засудженого для відбування покарання до місць позбавлення волі. Звільнився 12.12.2013р. за закінченням строку відбуття покарання;
2)15.10.2014р. Сумським районним судом Сумської області за ст.. 185 ч.1 КК України до штрафу в сумі 850 грн.. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 09.02.2015р. сума штрафу замінена на 50 годин громадських робіт, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника- ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
31.05.2015 року, о 09.00 год., обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на території Свято-Троїцького храму, що розташований за адресою: м. Суми, вул. Сонячна, 9, разом з ОСОБА_6 , який вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.11.2015р. визнан винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, побачив велосипед, який стояв біля воріт храму, та вирішив його викрасти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, повторно,з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , який вироком суду від 04.11.2015р. визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ст..ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, взяв велосипед ПВЗ «Синя птиця» 1972 р.в., вартістю 600 грн., що належить потерпілій ОСОБА_7 , та разом з ОСОБА_6 покинув територію храму, тим самим викравши вказаний велосипед.
Не зупиняючись на вчиненому, обвинуваченому ОСОБА_3 12.06.2015 року о 13.15 год., якй перебувавав на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , його вітчим ОСОБА_6 , який вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.11.2015р. визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ст..ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, запропонував вчинити крадіжку виробів з металу , які знаходяться на території сусіднього домоволодіння, а саме: буд. АДРЕСА_3 , на що ОСОБА_8 погодився.
Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 ,обвинувачений ОСОБА_3 залишився на території домоволодіння АДРЕСА_2 біля паркану , в той час коли ОСОБА_6 ,використовуючи драбину, незаконно проник на територію сусіднього домоволодіння АДРЕСА_3 , та почав приймати і зносити до двору свого будинку викрадені вироби з металу, які передав йому ОСОБА_6 через паркан , знаходячись на території чужого домоволодіння , а саме буд. АДРЕСА_3 . Тим самим ОСОБА_3 вчинив крадіжку металевих профільних труб у кількості 6 штук, вартістю 162, 84 грн., та алюмінієву каструлю об`ємом 3,5 літри, вартістю 32,98 грн., які належать потерпілому ОСОБА_9 .
Заволодівши викраденим і отримавши його в своє повне розпорядження обвинувачений ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 з місця вчинення правопорушення зник , завдвши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 195,82 грн..
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинених ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро кається та пояснив те, що 31.05.2015 року, о 09.00 год. за попередньою змовою зі своїм вітчимом ОСОБА_6 він вчинив крадіжку майна, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме велосипед ПВЗ «Синя птиця» 1972 р.в. Та 12.06.2015 року о 13.15 год., за попередньою змовою з ОСОБА_6 він вчинив крадіжку майна, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме 6 металевих профільних труб та алюмінієву каструлю об`ємом 3,5 літри
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Зіставивши ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діяння, вчинених ОСОБА_3 , суд дійшов до висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні ним ч. 2 ст. 185 КК України, а отже, його дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна,вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і його злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням на територію домоволодіння.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, вчинений ОСОБА_3 , згідно ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, вчинений ОСОБА_3 ,- до категорії тяжких злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вмисті злочині , судимість за які в установленому закону порядку не знята та не погашена, не працює, на обліку у нарколога не перебуває, перебуває на обліку у психіатра з діагнозом: інфантильний розлад особистості.
Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.
Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення винним злочину вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винного стійких злочинних навиків, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро кається у вчиненні злочину.
Отже, враховуючи тяжкість злочинів, особу обвинуваченого та інші обставини справи, враховуючи те, що потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_8 не пред`являли, оскільки вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 вони не мають, відтак суд дійшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та перевиховання, та попередження вчинення ним нових злочинів, без ізоляції від суспільства в межах санкції статей, застосувавши вимоги ст. 75,76 КК України.
Враховуючи , що обвинувачений ОСОБА_3 після постановлення вироку Сумським районним судом Сумської області від 15.10.2014р. за ст.. 185 ч.1 КК України, але до повного його відбуття покарання у виді 50 годин громадських робіт вчинив нові злочини , у вчиненні яких суд визнає його винним , то призначаючи остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 по даному вироку слід врахувати вимоги ст..ст. 71 ч.1, 72 ч.1 КК України, у зв`язку з чим , до покарання , призначеного ОСОБА_3 за даним вироком , за сукупністю вироків , слід приєднати частину невідбутого покарання за попереднім вироком від 15.10.2014р. у виді 50 годин громадських робіт, що згідно ст. 72 ч.1 КК України відповідає 6 дням позбавлення волі , виходячи з співвідношення , що одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт.
Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідки № 1334 від 24.06.2015 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 122 (сто двадцять дві) гривні 76 копійок та № 1260 від 19.06.2015 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 14 копійок, слід відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави (а. с.30-31) .
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
за ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на один рік;
за ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на три роки.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Сумського районного суду Сумської області від 15 жовтня 2015 року , остаточно призначивши ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3( три) роки 3 (три) дні..
На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку,- 3 (трьох) років, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи та періодично з`являтися для реєстрації.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в сумі 306 грн. 90 коп. на користь держави.
Речові докази по справі: велосипед ПВЗ «Синя птиця» 1972 р.в, переданий на збереження потерпілій ОСОБА_7 та 6 металевих профільних труб і алюмінієву каструлю об`ємом 3,5 літри, передані на збереження потерпілому ОСОБА_9 , залишити за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1