АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ
Производство № 11/490/8643/11 Дело № 11-2159/11 Председательствующий в 1-й инстанции - Митошоп Докладчик - Сербін В.В.
О П Р Е Д Е Л Е Н И Е
22 декабря 2011 года г. Днепропетровск
Коллегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області
в складі головуючого- судді Сербіна В.В.
суддів: Живоглядової І.К., Семопядного В.О.
за участю прокурора- Заворотної О.В.
потерпілого- Лемещука Л.А.
представника потерпілого- Губаря В.І.
захисника- адвоката ОСОБА_1
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську кримінальну справу по апеляції потерпілого ОСОБА_2 на постанову Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2011 року стосовно:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,-
справу по обвинуваченню якого за ст.172 ч.1 КК України закрито на підставі ст.49 КК України.
Згідно даної постанови справу стосовно ОСОБА_3 закрито в звязку з минуванням строків давності притягнення підсудного до кримінальної відповідальності, передбаченої ст.172 ч.1 КК України, за те що 23 березня 2009 року, директор ДПТНЗ «Західно-Дніпровського центру професійно-технічної освіти» ОСОБА_3, за місцем праці, по вул.Соловйова, 1, в с.Саксагань Пятихатського району Дніпропетровської області, маючи особисті неприязні стосунки, які виникли в ході професійної діяльності, керуючись особистими неприязними мотивами, всупереч рішення профспілкового комітету навчального закладу, виніс наказ № 138, яким звільнив з роботи педагога ОСОБА_2 за ст.41 п.3 КЗпП України, за вчинення аморального поступку, не сумісного з провадженням педагогічної діяльності.
В апеляції потерпілий ОСОБА_2 просить скасувати вказану постанову, як винесену з порушенням вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства, а саме ст.2 КК України, ст.267 ч.2 КК України, згідно яких, він, як потерпілий, мав право при відмові прокурора від обвинувачення вимагати продовження розгляду справи та підтримувати раніше предявлене обвинувачення, крім того ним було заявлено цивільний позов по справі про відшкодування матеріальних та моральних збитків, але суд, в порушення вимог ч.2 ст.28 КПК України, ст.7 КПК України, ст.7-1 КПК України залишив позов без розгляду.
В доповненні до апеляційної скарги потерпілий просить скасувати вказану вище постанову,
оскільки в порушення вимог ст.49 ч.1 КК України, суд першої інстанції невірно застосував кримінальний закон, не прийняв рішення про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, тому у суду не було підстав для закриття справи. Також в порушення вимог кримінально-процесуального законодавства
Справа № 11-2159/11 категория: ч.1 ст.172 КК України
Головуючий в суді I інстанції суддя Митошоп В.М.
Доповідач в суді II інстанции суддя Сербін В.В.
суд першої інстанції не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи, не встановивши підстав для її закриття в мотивувальній частині рішення, в порушення вимог ч.1 ст.282 КПК України, не вислухавши висновок прокурора, закрив справу. Крім того, в порушення вимог все тієї є ж ст.282 ч.1 КПК України та п.14 Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» суд першої інстанції виніс не вмотивовану постанову, не впевнившись та не встановивши, яке саме діяння мало місце у даному випадку, а лише послався на обвинувачення, яке було предявлене органом досудового слідства
Заслухавши суддю апеляційного суду, потерпілого та його представника, які просили скасувати постанову суду першої інстанції з наведених у апеляції підстав, особу, справу стосовно якого закрито та його захисника, які прохали суд залишити постанову без змін, відмовивши в задоволенні апеляції потерпілого, думку прокурора, який вважає за необхідне частково задовольнити апеляцію потерпілого, скасувати вказану постанову внаслідок суттєвих порушень норм кримінально-процесуального та кримінального закону, вивчивши доводи апеляції та додані до неї матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція потерпілого підлягає часточковому задоволенню.
Згідно вимог ч.1 ст.49 КК України та абзацу 1 п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року, за № 12 (далі Пленуму), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули такі строки:
1)два роки- у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Як витікає з положень ст.11-1 КПК України, суд, в судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального Кодексу України, закриває кримінальну справу у звязку з закінченням строків даності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.
Згідно абзацу 1 п. 8 Пленуму таке звільнення є обовязковим.
На підставі вимог ч.1 ст.282 КПК України, якщо під час розгляду справи будуть установлені підстави для закриття справи, передбачені пунктами 5,6,7,8,9,10,11 статті 6 і статтями 7,7-2,8,9,10, 11-1 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя- постановою, закриває справу.
Згідно абзацу 5 пункту 2 Пленуму при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлене особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави для її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.
При цьому, згідно п.14 вказаного Пленуму (ухвала) постанова судді (суду), винесена в порядку, передбаченому ст.248, 282 КПК Ураїни повинна бути вмотивованою. Зокрема, поряд із доказами винності особи в учиненні злочину в цій постанові слід зазначити умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.
Вказаним вимогами постанова суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.
Так у вказаній постанові /а.с.149 т.3/ суд першої інстанції, в порушення вимог ст.22 КПК України, ст.64 КПК України, ст.49 КК України, ст.282 КПК України, пославшись на обвинувачення ОСОБА_3, предявлене останньому органом досудового слідства, не переконався, що діяння, яке поставлене ОСОБА_3 за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, не навівши в постанові доказів винності особи у інкримінованому йому злочині, не зазначивши в повному обсязі умови та підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності, не розяснивши підсудному ОСОБА_3 наслідків закриття справи щодо нього, а саме цивільно-правові наслідки, розяснивши підсудному право заперечувати проти закриття кримінальної справи в звязку з закінченням строків «позовної давності» /а.с.147/, прийняв процесуальне рішення про закриття справи, не звільнивши особу від кримінальної відповідальності, при тому, що як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні вини у скоєнні злочину підсудний ОСОБА_3 не визнавав.
Таким чином колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст.64 КК України, не дослідивши обставини, зясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи, суттєво порушивши вимоги кримінально-процесуального закону, а саме вимоги ст.11-1 КПК України та ст.282 ч.1 КПК України та неправильно застосувавши норми кримінального закону, а саме ст.49 КК України, які відповідно до вимог ст.368 КПК України, ст.370 КПК України, ст.371 КПК України перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законну, обґрунтовану та справедливу постанову, тому постанова Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2011 року стосовно ОСОБА_3 підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд в той же суд, в іншому складі, а апеляція потерпілого ОСОБА_2 частковому задоволенню.
При новому розгляді справи необхідно ліквідувати вказані в ухвалі апеляційного суду недоліки, постановивши законне обґрунтоване рішення.
Як витікає з вимог ч.2 ст.28 КПК України закриття справ з підстав, зазначених у статях 7 і 7-1 цього Кодексу, не звільняє особу від обовязку відшкодувати в установленому законом порядку матеріальні збитки, завдані нею державним, громадським організаціям або громадянам.
Згідно вимог п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року, за № 12, звільняючи особу від кримінальної відповідальності суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат, тощо.
Разом з тим, згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна від 31 березня 1989 року за № 3 (зі змінами, внесеними постановами від 25 грудня 1992 року № 13 та від 03 грудня 1997 року № 12) у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди в цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, тому в цій частині, а також в частині доводів апелянта про порушення судом першої інстанції вимог ст.267 ч.2 КПК України апеляція потерпілого ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на вимогах закону.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.365 КПК України, ст.366 УПК України, ст.374 КПК України, колегія суддів,-
Апеляцію потерпілого ОСОБА_2- задовольнити частково.
Постанову Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2011 року стосовно ОСОБА_3- скасувати, направивши справу на новий судовий розгляд в той же суд, в іншому складі.
Головуючий суддя В.В.Сербін
судді: