ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2753/15-к
Провадження № 1-кс/362/291/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.05.2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання заступника начальника СВ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області підполковника міліції ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого водієм таксі «ІС Глобал», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
Заступник начальника СВ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області підполковник міліції ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Васильківської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 187 КК України.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 29 березня 2015 року близько 02 год. 10 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, на автомобілі марки «Део-сенс», д.н.з. НОМЕР_1 , прибув до будинку АДРЕСА_3 , де проживала неповнолітня ОСОБА_8 , з якою у цей день він вже зустрічався.
Після чого ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, зателефонував до неповнолітньої ОСОБА_8 , яка перебувала за місцем проживання, та попросив останню вийти з будинку на вулицю під приводом вручення їй в подарунок букету квітів. На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодилася, та не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 , вийшла з будинку та сіла в автомобіль до останнього.
Знаходячись в автомобілі неподалік буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, вчинив напад на ОСОБА_8 . Зокрема ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням предмету схожого на вогнепальну зброю пістолет, заволодів належним ОСОБА_8 мобільним телефоном марки «Lenovo S890», після чого випустив потерпілу з автомобіля та з місця злочину зник.
У вчинені зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, освіта середня, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий.
28 травня 2015 року о 17 год. 20 хв. ОСОБА_7 затримано в приміщенні Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області в порядку ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України.
29 травня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому діянні повністю підтверджується протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення ОСОБА_8 для впізнання особи за фотознімками, протоколом пред`явлення ОСОБА_9 для впізнання особи за фотознімками та зібраними матеріалами кримінальних проваджень у їх сукупності.
Підозрюваний ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, який є тяжким та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років.
Слідчий, зазначаючи, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_7 , був неодноразово засуджений за вчинення умисних злочинів, після вчинення злочину переховувався від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, вважає, що єдиним можливим запобіжним заходом, який може припинити злочинну діяльність та уникнути переховування підозрюваного від органів досудового розслідування є тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перебуваючи на умовно достроковому звільненні знов вчинив кримінальне правопорушення. Також зазначив, що відповідно до ч. 2 п. 5 ст. 183 КПК України, до раніше судимої особи може бути застосовано тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заступник начальника СВ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області підполковник міліції ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, є раніше судимою особою і може вчиити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, незаконно впливати на потерпілу та свідка.
Захисник ОСОБА_5 вимоги клопотання не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки ризиків передбачених ст. 177 КПК України прокурором та слідчим не доведено. На його думку підозрюваний не є суспільно небезпечною особою, має постійне місце проживання, одружений має на утриманні двох дітей, а само дочок віком 19 років та 8 рочків, має постійне місце роботи.
Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що він вину не визнає.
Заслухавши слідчого, прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя, приймаючи до уваги, що підозрюваний затриманий без ухвали слідчого судді, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 - 213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що вручені останньому не були в зв`язку із відмовою від отримання, та якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, приходить до наступного висновку.
За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;
- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;
5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".
Відповідно до п. 5 Листа ВССУ, слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання).
У випадку недотримання слідчим, прокурором вимог ст. 184 КПК слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.
Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;
7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);
8) наявність судимостей у підозрюваного,
9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
За ч. 2 ст. 184 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:
1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;
2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Пунктом 7 статті 206 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою статті 206 КПК України, незалежно від наявності заяви особи, якщо відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання, а само щодо перевірки дотримання уповноваженими органами вимог статей 207-213 КПК України у випадках затримання особи, про що наголошується в пункті 1 Листа від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 .
Як встановлено в судовому засіданні протокол затримання складено о 17 годині 20 хвилин 28 травня 2015 року, у якому всупереч вимогам частини п`ятої статті 208 КПК України не вказано дату і точний час фактичного затримання, яке відбулося, як встановлено в судовому засіданні за його фактичним місцем проживання, а само за адресою: м. Київ, вул. Паустовського 56/2.
Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
За вимогами ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Положенням ч. 5, ч. 6 ст. 194 КПК України визначено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
9) носити електронний засіб контролю.
Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК, а саме тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 187 КК України - позбавлення волі до семи років; його вік та стан здоров`я, що на час розгляду клопотання належно не підтверджений щодо наявності тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися; міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, а саме те, що він є одруженим, має двох неповнолітніх дітей, наявність у нього родини та утриманців; строк фактичного проживання у цій місцевості, що становить близько 20 років; наявність неодноразових судимостей; наявність у нього постійного місця роботи водієм таксі «ІС Глобал», приймаючи до уваги відсутність в матеріалах клопотання характеризуючих особу матеріалів, що унеможливлює об`єктивно оцінити характеристику підозрюваного, в тому числі наявність у нього посвідчення водія; відомостей про майновий стан ОСОБА_7 , зокрема про транспортний засіб, що згідно клопотання є знаряддям вчинення правопорушення; вагомість наявних в клопотанні доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, що в повній мірі не доводить обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення останнім, оскільки відсутні посилання на речові докази вчинення кримінального правопорушення, зокрема предмет зовні схожий на пістолет та викрадені мобільні телефони; а також відсутність достатньої інформації щодо дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, приходить до обґрунтованого висновку про недоведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Так, підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення належно необґрунтована, зокрема не доведено належність саме підозрюваному предмету зовні схожого на пістолет та автомобіля, що був знаряддям вчинення злочину; наявність у нього посвідчення водія, не встановлено місцезнаходження мобільних телефонів свідка та потерпілої.
Прокурором, окрім того, належно не доведено факт переховування ОСОБА_7 після вчинення злочину від органів досудового розслідування, що, на його думку, свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також не підтверджено можливість незаконно впливати на потерпілого та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки, враховуючи проміжок часу, що минув від дня вчинення кримінального правопорушення до звернення до суду із клопотанням, не надано доказів вчинення вказаних дій ОСОБА_10 відносно потерпілої у даній справі та інших осіб.
А тому, слідчий суддя не має достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий та прокурор, а відповідно не вбачає недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи вищевикладене та обставини здійснення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання про тримання під вартою ОСОБА_7 відмовити.
Оскільки, в порушення п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим та прокурором не було надано слідчому судді об`єктивних доказів про наявність достатніх підстав вважати, що відносно ОСОБА_7 існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не надано доказів про недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні, оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 більш м"який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а саме домашній арешт із покладенням на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні клопотання заступника начальника СВ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області підполковника міліції ОСОБА_4 ,погодженого із прокурором Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України - відмовити.
Застосувати у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, офіційно працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок:
· не залишати житло за місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово;
· з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;
· утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
· носити електронний засіб контролю.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу внутрішніх справ за місцем фактичного проживання підозрюваного.
Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_11