Справа № 159/5793/15-к
Провадження № 1-кп/159/302/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 26 листопада 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

в складі: прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, що надійшов з Ковельської міжрайонної прокуратури Волинської області, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001291 від 22 жовтня 2015 року, за ст. 185 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженець с. Стобихівка Камінь-Каширського району, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , одруженого, з вищою освітою, учасника бойових дій, потерпілого від аварії на ЧАЕС, інваліда 2-ї групи, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 07 березня 2015 року в період часу з 08.00 год. по 11 год. 30 хв., маючи вільний доступ, з метою таємного викрадення чужого майна та збагачення за рахунок лісового господарства України, за допомогою неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким не повідомив про свої злочинні наміри здійснити крадіжку деревини в межах лісосмуги № 38 по напрямку перегону Ковель Камінь-Каширський, яка знаходиться у віданні відокремленого підрозділу «Львівська дистанція захисних лісонасаджень» ДТГО «Львівська залізниця», скориставшись їх найманою працею та ввівши в оману, повідомивши, що має відповідні дозволи на вивіз деревини, таємно викрав попередньо незаконно зрізану невідомою особою лісопродукцію породи дуб в кількості 1,645м3, що, згідно діючих відпускних цін на лісопродукцію, становить 2 142 гривні 10 копійок, чим заподіяв державному підприємству майнової шкоди на зазначену суму.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 1 КК України.

Тобто, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав показання про те, що він без належного дозволу та документів заволодів лісопродукцією в лісосмузі вздовж залізничної колії та мав на меті використати для власних потреб, однак був затриманий на місці крадіжки. Він щиро кається у скоєному, свою вину у вчиненні крадіжки визнає повністю, усвідомив протиправність свого вчинку, повністю відшкодував заподіяну шкоду, запевняє, що більше такого не повториться. Просить суворо його не карати та призначити покарання у виді штрафу, оскільки інші покарання йому буде тяжко виконувати через стан здоров`я.

Представник потерпілого ОСОБА_4 суду показав, що обвинувачений повністю відшкодував заподіяну шкоду, тому підприємство будь-яких претензій не має, просить суворо обвинуваченого не карати.

Суд оцінює, що показання обвинуваченого та представника потерпілого узгоджуються між собою, а тому вони відповідають суті тих подій, які сталися.

Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. Прокурор, представник потерпілого та обвинувачений не оспорюють фактичних обставини провадження.

Тому суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Учасники провадження не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України і судом встановлено, що учасники, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного в їх сукупності, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини справи.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

При призначенні виду покарання, суд у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, враховує щире розкаяння обвинуваченого у вчиненому, особу ОСОБА_5 , який є інвалідом по хворобі серця, потерпілим від аварії на ЧАЕС та учасником бойових дій, раніше судимий за ненавмисний злочин, а саме ДТП, судимість погашена у встановленому порядку. За місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, виховав трьох дітей, на даний час утриманців не має.

Враховуючи наведене та фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства та з призначенням покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті, що буде достатнім для його виправлення.

При призначенні розміру штрафу за даний злочин, судом враховується небезпечність вчиненого злочину, обставини його скоєння, знаряддя, спосіб та місце вчинення злочину, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, наявність статусу потерпілого від Чорнобильської АЕС та учасника бойових дій, причини події, яка сталася.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів у справі, слід вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На майно обвинуваченого ОСОБА_5 арешт не накладався.

Міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 не обиралася.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, призначивши покарання у виді штрафу, у розмірі 1 000.00 (одна тисяча) гривень.

Речові докази:

1) Автомобіль «МІТSUBISI PAJERO», 1994 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який передано під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , повернути власнику ОСОБА_9 ;
2) Причеп сірого кольору д.р.н. НОМЕР_2 , який передано під розписку на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_5 , конфіскувати, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
3) Поліс цивільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/0722147 на ім`я ОСОБА_5 , який передано на відповідальне зберігання власнику, залишити у користуванні останнього;
4) Стовбури дерев породи дуб у кількості 10 штук, які передано під розписку на відповідальне зберігання ВП «Львівська дистанція захисних лісонасаджень», залишити у користуванні останнього;
5) Сліди рук, які поміщено в пакет Експертної служби МВС №2550911 та зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при справі.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1