Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11-1075 2011р. Головуючий у 1-й інстанції Сімчук С.Б.
Категорія: ст.122 ч.1 КК України Доповідач Ковальова Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2011 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: судді Ковальової Н.М.

Суддів : Гемми Ю.М., Калініченка І.С.

З участю прокурора Чередніченко Є.Г.

засудженого ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією з доповненням засудженого ОСОБА_1 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 06.12. 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий, засуджений за ч.1 ст.122 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ст.75,ст.76 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком в один рік, та зобовязаний не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомлять органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Вирішено питання про судові витрати та задоволений цивільний позов.

Стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_2 14023 грн. 91 коп. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.

Міра запобіжного заходу підписка про невиїзд залишена без змін до набрання вироком чинності.

ОСОБА_1 визнаний винним й засуджений судом за те, що 30.08.2008 року, близько 11.00 год. в с. Кірово Білозерського району Херсонської області, на ґрунті неприязних стосунків з потерпілим ОСОБА_2, в ході сварки, умисно наніс останньому декілька ударів кулаками рук в область тулуба, після чого наніс множинні удари ногами в область кісток рук і область ніг, спричинивши потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження по критерію тривалості розладу здоровя.

В апеляції з доповненнями засуджений ОСОБА_1 посилаючись на те, що його вина у заподіянні тілесних ушкоджень не доведена та не підтверджується конкретними доказами, та викладені судом у вироку факти не відповідають фактичним обставинам справи, крім того, судом безпідставно задоволений цивільний позов, ставить питання про скасування вироку та закриття кримінальної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, підтримавшого апеляцію з доповненнями, думку потерпілого, який вважає, що підстав для задоволення апеляції не має, а тому вирок слід залишити без змін, думку прокурора, підтримавшого апеляцію в частині скасування цивільного позову, а в решті вирок залишити без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

Висновок суду про доведеність винності засудженого ОСОБА_3 у спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, при встановлених у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені розглянутими у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Твердження апелянта про те, що його вина у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_2 не доведена, не підтверджується конкретними доказами, які б вказували на те, що саме він наніс травму лівій руці потерпілого, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, зокрема, мотивуючи висновки про винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд обґрунтовано послався на свідчення потерпілого ОСОБА_2, що саме ОСОБА_1 на ґрунті неприязних стосунків 30.08.2008 р., близько 11.00 год. накинувся на нього, та наніс удари руками та ногами по голові, тулубу та ногам. Він захищався та підставляв руки під удари, та один із ударів ногою прийшовся на кисть руки. Вдома біль не проходила, і зразу ж звернувся до лікарні де було встановлено перелом кісті руки.

Свідчення потерпілого обєктивно узгоджуються зі свідченнями свідка ОСОБА_4, що ОСОБА_2 захищався руками від ударів підсудного, який намагався бити його в різні частини тіла руками та ногами, в результаті чого потерпілому спричинений перелом лівої кисті руки; висновками судово-медичної експертизи та додаткової експертизи, з яких вбачається, що потерпілому ОСОБА_2 спричинений закритий перелом основи четвертої пясткової кістки лівої кисті, який виник від дії тупих предметів, не виключається 30.08.2008 р., та міг утворитись від удару ноги по лівій кисті і відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалості розладу здоровя (а.с.117-118, 144-148 т.1); свідченнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтверджується, що між підсудним та потерпілим 30.08.2008 р. виник конфлікт, ініціатором якого був підсудний та який переріс у бійку між ними.

Крім того, у судовому засіданні засуджений ОСОБА_10 не заперечував, що наносив удари ногою по потерпілому, але лише двічі: один раз ногою в живіт, а другий раз ногою по нозі потерпілого.

Суд обґрунтовано оцінив невизнання вини підсудним та відтворення обстановки та обставин події з участю підсудного від 24.12.2008 р. (а.с.99-107 т.2) як бажання уникнути відповідальності та такі, що спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами

Посилання апелянта на те, що останнє слово засудженого та проголошення вироку відбувалося без участі прокурора, що протирічить вимогам ст.289 КПК України, спростовується протоколом судового засідання, оскільки у судовому засіданні 06.12.2010 р. прокурор приймав участь у судовому засіданні. З протоколом судового засідання засуджений ОСОБА_1 ознайомився, та зауваження з цього приводу не подавав.

Аналіз наведених доказів, узятих у їх сукупності, дав підстави суду зробити правильний висновок про винність ОСОБА_1 і правильно кваліфікував його злочинні дії за ч. 1 ст.122 КК України, як умисне спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження що спричинило тривалий розлад здоровя.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, і призначив покарання необхідне і достатнє для його виправлення.

Разом з тим, задовольняючі цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди, суд не звернув уваги, що відповідно до ст.1198 ЦК України, розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоровя, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Розмір доходу визначається на підставі даних органу державної податкової служби, та доходом фізичної особи-підприємця вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом і документально підтвердженими витратами, безпосередньо повязаними з одержанням доходу.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_2 надав для розрахунку дані податкової служби за І,ІІ та ІІІ квартали 2008 року.

При таких обставинах, вирок в частині цивільного позову підлягає скасуванню та направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію з доповненнями засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 06.12. 2010 року, щодо нього в частині цивільного позову скасувати, і в цій частині справу направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в цей же суд іншим складом суду.

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий:

Судді: