Справа №1815/2923/2012 Головуючий у суді у 1 інстанції - Ганзя
Номер провадження 10/1890/280/12 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2012 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Демченка М. О.,

суддів - Сахнюка В. Г., Забари І. К.,

з участю прокурора Степаняна О.Л.

захисника ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу за апеляцією прокурора яка приймала участь під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_4 на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської обл. від 02 серпня 2012 року, якою:

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимому

підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

ВСТАНОВИЛА:

12 липня 2012 року близько 14 години між ОСОБА_3 мешканцем с. Вовківці Роменського району який перебував за місцем свого проживання та його співмешканкою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 виникла сварка в ході якої ОСОБА_3 навмисно наніс останній декілька ударів руками по голові від яких потерпіла померла.

20.07.2012 року у відношенні ОСОБА_2 було порушено кримінальну справу за ч.2 ст. 121 КК України

21 липня 2012 року ОСОБА_2 був затриманий в порядку ст. 115 КК України.23 липня 2012 року строк затримання був продовжений до десяти діб.

21 серпня 2012 року з поданням погодженим з прокурором звернувся слідчий в якому ставив питання про обрання відносно затриманого запобіжного заходу у виді взяття під варту.

В мотивах до прийняття такого рішення він зазначав те що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, і він перебуваючи на волі буде уникати органів досудового слідства і суду і буде заважати встановленню істини по справі.

02 серпня 2012 року суд розглядання відмовив в його задоволенні.

Згідно з чинним кримінально-процесуальним законодавством, Конвенція про захист прав і основоположних свобод, яка розвинена практикою Європейського суду з прав людини і є невід'ємною частиною національного законодавства, взяття під варту, як запобіжний захід може застосовуватися лише за крайньою необхідністю і як останній захід у виняткових випадках, коли цього суворо вимагають особливі обставини окремої справи і це зумовлено тяжкістю злочину, у вчиненні якого обвинувачено особу.

В поданій апеляції прокурор вважає постанову суду незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, а вказані доводи в ній є необґрунтованими. Оскільки ОСОБА_3 підозрюється у скоєні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки, перебуваючи на волі може вчиняти тиск на свідків по справі, а тому просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Степаняна О.Л. на підтримку поданої апеляції, захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які заперечували проти задоволення апеляції, виконавши вимоги ст. 318 КПК України, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Розглядаючи подання слідчого про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді взяття під варту, суд першої інстанції, врахувавши відповідно до вимог ст.ст. 148, 150, 155 КПК України всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, вірно відмовив в задоволенні цього подання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст. 121 ч.2 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлена волі понад 3 роки. В той же час, взяття під варту на стадіях дізнання і досудового слідства застосовується лише у випадку, коли особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, і коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилятися від слідства та суду, або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність, а сама санкція статті кримінального закону, у вчиненні якого підозрюється або обвинувачується особа, не є підставою для обрання такого виду запобіжного заходу як взяття під варту.

Доводи апеляції прокурора про те, що ОСОБА_3 може ухилятися від слідства і суду та перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність є необґрунтованими, оскільки достатніх даних про такі наміри підозрюваного судом встановлено не було.

Таким чином, врахувавши дані про особу ОСОБА_3 його похилий вік суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для обрання йому запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 377, 382 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 2 серпня 2012 року про відмову в обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію прокурора Труби А.В. без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_6. ОСОБА_7.