Справа № 1-113/11
ВИРОК

іменем України

15.11.2011 Шишацький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі Кулинченко О.А.

за участю прокурора Завезіона Є.Л.

захисника ОСОБА_1, представника потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт Шишаки кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та

мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 Полтавської

області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого,

приватного підприємця, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в:

02 травня 2011 року близько 00 год. в с.Жоржівка Шишацького району Полтавської області, неподалік дитячого садка, підсудний ОСОБА_3 наніс потерпілому ОСОБА_4 один удар парасолькою, яку тримав у руках, в область обличчя, а саме в ліве око, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді контузії з набряком та гематомами м»яких тканин лівого ока, субконюнктивального крововиливу в білкову оболонку лівого ока, рваної рани верхньої повіки з послідуючим розвитком посттравматичного дефекту та парезу м»яза верхньої повіки лівого ока, які кваліфікують як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я. Шрам шкіри обличчя, який є наслідком загоєння рани з плином часу поблідне, стане менш помітним, але без хірургічного втручання не зникне, тобто є непоправним знівеченням обличчя та кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в ході судового слідства підсудний ОСОБА_3 вину у вчиненому злочині визнав повністю та показав, що ввечері 01 травня 2011 року разом зі своїм товаришем ОСОБА_5 відпочивав в кафе. Близько 00 год. вони вирішили підти додому. По дорозі наздогнали ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Зупинивши ОСОБА_4, підійшов ближче та зімітував удар коліном в область живота, при цьому ледь його торкнувся. ОСОБА_4 нахилився, а потім коли відхилявся, він ненавмисно ударив його парасолькою в обличчя, яку тримав у правій руці. Так як було темно, точно не бачив куди прийшовся удар, але після нього ОСОБА_4 схопився за обличчя та зігнувшись пішов в сторону парку. У вчиненому щиро розкаюється. Матеріальну шкоду, спричинену потерпілому та державі, внаслідок вчинення злочину, відшкодував, цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково на суму 4 000 грн.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що вночі 02 травня 2011 року разом зі своїми друзями відпочивав в кафе в с.Жоржівка. Коли поверталися додому, їх наздогнали ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ОСОБА_3 крикнув в його сторону «Стояти» і коли він розвернувся, отримав один удар парасолькою в ліве око, від чого почув різку біль, по обличчю потекла кров. Чому підсудний спричинив йому удар, він не знає.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його вина підтверджується зібраними по справі та дослідженими у суді доказами.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вночі 02 травня 2011 року до неї подзвонила її мати, з якою проживає потерпілий ОСОБА_4, та повідомила, що останнього побили. Коли вона до них прибігла, то побачила, що око сина дуже пошкоджене, все обличчя було в крові. Вони тривалий час лікувалися в Полтавській обласній клінічній лікарні, в м.Одесі в інституті ім.Філатова, витратили чимало коштів на операції. Однак лікування ще не завершено і з 21 листопада 2011 року вони знову їдуть до м.Одеси для проведення пластичної операції.

Допитаний в ході досудового слідства свідок ОСОБА_6 показав, що ввечері 01 травня 2011 року вони разом з ОСОБА_4 та двома дівчатами відпочивали в кафе. Коли поверталися додому, неподалік дитячого садка, їх наздогнали ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Він відійшов на деяку відстань від них, а потім коли повернувся, то побачив, як ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_4 парасолькою в обличчя. Від удару ОСОБА_4 схопився руками за обличчя, а коли він підійшов ближче, побачив, як в нього з лівого ока текла кров (а.с.64).

Із показів свідка ОСОБА_7, досліджених в ході судового слідства в порядку ст. 306 КПК України, вбачається, що по дорозі додому з кафе їх з подругою та їхніх односельців ОСОБА_4 та ОСОБА_6 наздогнали ОСОБА_3та ОСОБА_5 При цьому ОСОБА_3 покликав ОСОБА_4 та сказав йому розвертатися. Коли останній підійшов до ОСОБА_3, він без жодних пояснень вдарив його коліном в бік, від чого той зігнувся. Тоді ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_4 в обличчя парасолькою, від чого він схопився руками за обличчя (а.с.65).

Допитана в ході досудового слідства свідок ОСОБА_8 надала аналогічні покази, як і свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про події того вечора. Показала, що коли разом з товаришами дійшли до дитячого садка, вона пішла додому. Через декілька хвилин її наздогнав ОСОБА_5 та повідомив, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникла сварка, проте особисто вона нічого не бачила. Про нанесений удар ОСОБА_3 парасолькою в око ОСОБА_4 дізналася від односельців (а.с.66).

Свідок ОСОБА_5, покази якого досліджені у судовому засіданні в порядку ст. 306 КПК України, показав, що коли вони в той вечір з ОСОБА_3 наздогнали ОСОБА_4 та його товаришів, ОСОБА_3 відкликав в сторону ОСОБА_4 та вдарив його коліном в бік. Удару парасолькою в око він не бачив, так як пішов наздоганяти ОСОБА_8, яка йшла додому попереду. Через деякий час його наздогнав ОСОБА_3, який про причину бійки нічого не говорив (а.с.67).

Наявність тілесних пошкоджень у вигляді ушкодження лівого ока у ОСОБА_4 підтвердила в ході досудового слідства свідок ОСОБА_10, яа показала, що в ніч з 01 на 02 травня 2011 року ОСОБА_4 прийшов додому тримаючись рукою за ліве око, по обличчю в нього текла кров. З його слів дізналися, що його ударив парасолькою в око ОСОБА_3(а.с.69).

З протоколу огляду від 02 травня 2011 року вбачається, що ОСОБА_3 добровільно видав чоловічу парасольку чорного кольору з наконечником чорного кольору, довжиною 08 см, діаметром 1,5 см, загальною довжиною 68 см без пластмасової рукоятки. При огляді наконечника, ніяких видимих слідів не виявлено. При огляді парасольки ніяких пошкоджень не виявлено. (а.с.9-11).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1821 від 08 вересня 2011 року, проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_4, з урахуванням медичної документації, встановлені тілесні ушкодження у вигляді: контузії з набряком та гематомою м»яких тканин лівого ока, субконюнктивального крововиливу в білкову оболонку лівого ока, рваної рани верхньої повіки з послідуючим розвитком посттравматичного дефекту та парезу м»яза верхньої повіки лівого ока, які утворилися від дії умовного тупого(их) предмету(ів), можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я. Вказати через який проміжок часу шрам шкіри обличчя підекспертного поблідніє, стане менш помітним не представляється можливим, так як залежить від індивідуальних особливостей організму. Шрам шкіри обличчя, який є наслідком загоєння рани з плином часу поблідне, стане менш помітним, але без хірургічного лікування повністю не зникне, тобто є невиправним ушкодженням м»яких тканин обличчя і при умові, що в суді буде визнаний таким, що знівечує обличчя може бути кваліфікований, як тяжке тілесне ушкодження (а.с.73-75).

Суд, дослідивши та проаналізувавши докази по даній кримінальній справі, кваліфікує дії підсудного ОСОБА_3 за ч.1 ст. 121 КК України, так як він заподіяв потерпілому ОСОБА_4 умисне тілесне ушкодження, що спричинило непоправне знівечення обличчя і за цією ознакою відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Суд прийшов до цього висновку, погоджуючись з висновком судово-медичної експертизи № 1821 від 08 вересня 2011 року про те, що шрам шкіри обличчя ОСОБА_4, який є наслідком загоєння рани з плином часу поблідне, стане менш помітним, але без хірургічного лікування повністю не зникне, тобто є невиправним ушкодженням м»яких тканин обличчя, а також оцінивши зовнішній вигляд потерпілого на момент судового розгляду справи та виходячи з загальноприйнятих уявлень про вигляд людини.

Обставинами, які помякшують покарання підсудного, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд не знаходить.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд враховує, що вчинений підсудним злочин, відповідно до ч.4 ст.12 КК України являється тяжким злочином.

Згідно медичного висновку підсудний ОСОБА_3 показань для протиалкогольного та протинаркотичного лікування не має (а.с.46).

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 783 від 04 жовтня 2011 року, ОСОБА_3 на даний час будь-якими хронічними психічними захворюваннями не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства, чи іншого хворобливого стану психіки, і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, під експертний будь-якими психічними захворюваннями не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності, і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час під експертний під дію ч.2-3 ст.ст.19, 20 КК України не підпадає і може постати перед судом та слідством (а.с.80-85).

При призначенні покарання, суд враховує характер вчиненого злочину, особу підсудного, його задовільну характеристику за місцем проживання (а.с.92), те, що злочин вчинений ним вперше, наявність кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, повне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому та державі на час розгляду справи у суді, та приходить до висновку про можливість призначення йому покарання відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст. 121 КК України, у вигляді позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

Цивільний позов прокурора Шишацького району Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В.Скліфосовського та державної установи «Інституту очних хвороб та тканинної терапії ім.В.П.Філатова АМНУ» про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на загальну суму 2 581 грн. 53 коп. підлягає залишенню без розгляду, у зв»язку з повним відшкодуванням шкоди.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_4 в частині стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди у сумі 8 000 грн., то суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на суму 5 000 грн., виходячи з засад розумності і справедливості, враховуючи душевні та фізичні страждання потерпілого ОСОБА_4 внаслідок заподіяння йому тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_3 за ознакою непоправного знівечення обличчя та з урахуванням зовнішнього вигляду потерпілого ОСОБА_4, однак враховує матеріальний стан підсудного, який вже відшкодував матеріальну шкоду потерпілому у сумі 13 200 грн. та державі у сумі 2 581 грн. 53 коп.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 321, 323 та 324 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого ОСОБА_3 у вигляді підписки про невиїзд - залишити без змін.

Цивільний позов прокурора Шишацького району Полтавської області залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 5 000 (п»ять тисяч) грн.

Речові докази по справі чоловічу парасольку чорного кольору, яка зберігається в кімнаті речових доказів Шишацького РВ УМВС України в Полтавській області, - знищити (а.с.87).

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Шишацький районний суд Полтавської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя Л.І.Савченко