Апеляційний суд Львівської області
Справа №10-19/2010 Головуючий у 1 інстанції Лакомська Ж.І.
Категорія ст.236-8 КК України Доповідач: Танечник 1.1.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року лютого 23 дня Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Леона О.І.

Суддів Гаврилова В.М., Танечника І.і.

з участю прокурора Ільчинської Т.М.

та адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією

ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 31 грудня 2009 року.

Цією постановою скаргу ОСОБА_2 на постанову прокурора м.Львова від 01 жовтня 2005 року про порушення кримінальної справи за фактом перевищення службових повноважень службовими особами ЗАТ „Ірокс" за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст.365 КК України, залишено без задоволення, а досудове слідство відновлено.

Скаржник ОСОБА_2 подав апеляцію на дану постанову, просив її скасувати та відмовити в порушенні кримінальної справи. Покликався на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги постанови господарського суду Львівської області від 24.07.2006 року, якою скасовано рішення виконкому Львівської міської ради № 662 від 01.07.2005 року „Про врегулювання ситуації щодо самовільного будівництва прибудови до житлового будинку на вул. Бальзака, 25", на яку прокурор покликався в своїй постанові від 01.10.2005 року. Вважав, що підтвердженням законності дій службових осіб ЗАТ „Ірокс" в ході будівництва будинку № 25 на вул. О.Бальзака у м.Львові є те, що на даний час цей будинок закінчено будівництвом та здано в експлуатацію, про що свідчить копія акту готовності об'єкта до експлуатації, яка долучена до матеріалів справи. Зазначав також, що суд неправильно мотивує своє рішення наявністю в діях службових осіб ЗАТ „Ірокс" правопорушень, за які їх вже було притягнено до адміністративної відповідальності, та судом помилково допущено підміну прокурором поняття „будівництва без погодження проектної документації" і поняття „особливого дозволу, який надається конкретній службовій особі", що передбачено ст.365 КК України. Прийшов до висновку, що дії, які вміняються у вину службовим особам ЗАТ „Ірокс" не є кримінально караними тому не можуть бути підставою для порушення кримінальної справи за ст. 365 ч.З КК України.

Заслухавши доповідача, міркування захисника про необхідність скасування постанови та направлення справи на новий судовий розгляд, думку прокурора про законність і обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали судового провадження № 4-515/09 та доводи апеляції, ознайомившись з матеріалами кримінальної справи № 183-0756 (т.т.1-7), колегія суддів вважає, що апеляція ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

З матеріалів судового провадження № 4-515/09 вбачається, що гр. ОСОБА_2 19 жовтня 2009 року подав до Личаківського районного суду м.Львова скаргу в порядку ст. 236-7 КПК України (а.с.1-3) на постанову прокурора м.Львова від 01 жовтня 2005 року про порушення кримінальної справи за фактом перевищення службових повноважень службовими особами ЗАТ „Ірокс" за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст. 356 КК України (а.с.4), яку просив скасувати та винести постанову про відмову в порушенні кримінальної справи через відсутність приводів і підстав до порушення кримінальної справи.

Крім того, в матеріалах судового провадження міститься постанова Галицького районного суду м.Львова від 21 листопада 2005 року (а.с.28-29) про залишення без задоволення скарги ОСОБА_2 на постанову прокурора м.Львова від 01 жовтня 2005 року про порушення кримінальної справи по факту переміщення службових повноважень службовими особами ЗАТ „Ірокс" за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст.365 КК України, яка залишена без зміни ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 17 січня 2006 року (а.с.30-31).

Таким чином колегією суддів встановлено, що гр. ОСОБА_2 повторно подав скаргу на постанову прокурора м.Львова від 01 жовтня 2005 року, яка вже перевірялась у встановленому порядку на предмет її відповідності вимогам ст.ст. 94, 97, 98 КПК України, а судові рішення з цього приводу набули законної сили .

Враховуючи викладені обставини і те, що діючим кримінально-процесуальним законодавством України не передбачено повторне оскарження постанов такої категорії, колегія суддів вважає, що в судді першої інстанції не було правових підстав для відкриття провадження за скаргою гр. ОСОБА_2 на постанову про порушення кримінальної справи (а.с.9) та - розгляду її по суті (а.с.53-54).

У зв'язку з чим, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Враховуючи наведене колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляції скаржника ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 367, 382 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляцію ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову судді Личаківського районного суду від 31 грудня 2009 року скасувати, а провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову прокурора м.Львова від 01 жовтня 2005 року про порушення кримінальної справи за фактом перевищення службових повноважень службовим особам ЗАТ „Ірокс" за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст.365 КК України, закрити,

Матеріали кримінальної справи № 183-0756 повернути через Личаківський районний суд м.Львова прокурору м.Львова для організації досудового слідства.

Головуючий:

Судді: