Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
11-107/10: не визначено.
Надіслано судом: 15.09.2015. Зареєстровано: 16.09.2015. Забезпечено надання загального доступу: 18.09.2015.
Дата набрання законної сили: 03.02.2010
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
Апеляційний суд Київської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді : Миколюка О.В.

суддів : Капічон О.М., Ященко І.Ю.

за участю прокурора : Чупринської Є.М.

пр ка потерпілого : ОСОБА_1

засудженого : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора , що приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2009 року , яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця , громадянина України , освіта середня спеціальна, неодруженого , не працюючого, раніше не судимого, -

засуджено за ч.1 ст.286 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Відповідно до ст.75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком на 1 рік . Відповідно до ст.76 КК України на засудженого покладено обов`язки повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися в ці органи для реєстрації. Постановлено стягнути з засудженого - на користь військової частини НОМЕР_1 матеріальні збитки на суму 15694, 64 грн. ; на користь Департаменту фінансів Міністерства оборони України витрати Головного військово медичного клінічного ордена Червоної Зірки центру «Головний військовий клінічний госпіталь» за стаціонарне лікування ОСОБА_4 1764 грн. 28 коп. Вирішене питання про речові докази , -

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 26.01.2006 року близько 16 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , керуючи технічно справним автомобілем ЗІЛ 130 Г д/н 142 32 КВ та рухаючись на ньому в населеному пункті з перевищенням допустимої швидкості , близько 90 км/ год. по вулиці Леніна в м. Буча в напрямку м. Києва, не впорався з керуванням, проявив неуважність, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21083 д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в попутному з ним напрямку. Після цього водій ОСОБА_2 , рухаючись під дією інерційних сил допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21053 д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , який знаходився на смузі зустрічного руху та очікував сприятливої обстановки для здійснення маневру повороту ліворуч та автомобілем ГАЗ 31105 д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7 , який знаходився позаду автомобіля ВАЗ 21053 д/н 10 28 АІ.

Внаслідок ДТП водію автомобіля ВАЗ 21053 д/н 10 28 АІ ОСОБА_6 та пасажиру вказаного автомобіля ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Відповідно до висновку експерта № 40 у ОСОБА_8 виявлено закриту травму грудної клітини з переломами 3 8 ребер зліва, лівобічним післятравматичним пульмонітом і плевритом, закрита черепно - мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забиті рани чола зліва та нижньої третини лівого передпліччя. Вказані ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості .

Відповідно до висновку експерта № 41 у ОСОБА_6 мав місце перелом 7 ребра ліворуч. Ушкодження відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості .

ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ЗІЛ 130 Г д/н 142 -32 КВ грубо порушив вимоги п.п. 1.3 Правил дорожнього руху України відповідно до якого «учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»; п. 1.5 «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.9 «а» «водієві забороняється керувати транспортними засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»; п. 12.1 « під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен врахувати дорожню обстановку , а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п. 12.3 « у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; п. 12.4 « у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.»; п. 13.1 « водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу , що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Вказані порушення вимог правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2002 року знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо транспортною пригодою та наслідками , що настали.

В апеляції - прокурор , що приймав участь у розгляді справи , просить вирок суду скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання за ч.1 ст.286 КК України 2 роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки . На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття основного призначеного покарання у вигляді обмеження волі з терміном випробування 1 рік. Застосувати до ОСОБА_2 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом на 2 роки . В обґрунтування апеляції посилається на те, що ст.ст.75, 77 КК України не передбачають можливості звільнення від призначеного судом додаткового покарання , оскільки звільнення від покарання з іспитовим строком стосується лише вказаних в ст.75 КК України основних покарань, а додаткове покарання обов`язково має застосовуватися до підсудного. Судом не зазначено від якого саме покарання звільнено засудженого , а також неправомірно звільнено у відповідності до ст.75 КК України від додаткового покарання.

Заслухавши доповідача , думку прокурора, який підтримав свою апеляцію в повному обсязі , вважав її обґрунтованою та просив постановити новий вирок ; думку представника потерпілого, який також підтримав апеляцію прокурора; думку засудженого , який в дебатах та останньому слові не заперечував проти апеляції прокурора , обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає , що апеляція прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав .

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного у вироку суду злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим .

Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку та вірно кваліфікував дії засудженого за ч.1 ст.286 КК України . Ці обставини та правильність кваліфікації ніким не оспорюються .

За згодою учасників процесу суд в порядку ст.299 КПК України обмежився допитом засудженого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання : 1/ у межах, установлених у санкції Особливої частини КК , що передбачає відповідальність за вчинений злочин; 2/ відповідно до положень Загальної частини КК ; 3/ враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину , особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання . Особі, яка вчинила злочин , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.75 КК України суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років , враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням .

При цьому звільнення від відбування покарання з випробуванням полягає у звільненні засудженого від основного покарання за умови, що він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Рішення про позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю має бути чітко сформульоване в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникало жодних сумнівів під час виконання останнього.

Між тим суд, призначаючи ОСОБА_2 покарання, не врахував вимоги вказаної норми закону , звільнив засудженого від основного та додаткового покарання з випробуванням, неправильно застосувавши кримінальний закон.

В зв`язку з зазначеним, апеляція державного обвинувача підлягає до задоволення, вирок суду в частині призначеного ОСОБА_2 покарання скасуванню з постановленням нового вироку.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.378, 379 , 365, 366 КПК України , колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області , -

З А С У Д И Л А :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - задовольнити .

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2009 року відносно ОСОБА_2 в частині призначеного йому покарання скасувати.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину , передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 / двох/ років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання з випробуванням - іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України на засудженого покласти обов`язки : повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання .

В решті вирок суду щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Вирок може бути оскарженим в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом одного місяця з моменту його проголошення .

Судді : підписи

З оригіналом згідно : Суддя : О.М.Капічон

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...