Справа № 179/503/15-к
№ 1-кп/183/506/15
В И Р О К
іменем України
26 листопада 2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані в одне кримінальні провадження №№ 0000236, 0000351 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.02.2007 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. На підставі постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15.07.2008 року направлено для відбування покарання, призначеного вироком цього суду від 27.02.2007 року, звільнений по відбуттю покарання 14.07.2012 року;

- 28.04.2015 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 02.09.2015 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
25 квітня 2015 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, і маючи не зняту та не погашену судимість, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу пройшов до під`їзду квартирного будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав велосипед марки «Ретро» синього кольору, який належав ОСОБА_5 . Після цього з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1050 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15 червня 2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до господарської будівлі, розташованої на вищевказаній території, та за допомогою підбору ключа до навісного металевого замка вхідних дверей, незаконно проник до вказаного господарського приміщення, звідки таємно викрав бензопилу марки «Кедр», яка належала потерпілому ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1 800 грн. 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що обставини, викладені в обвинувальних актах, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні. В скоєному щиро кається.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд провадження без їх участі, в яких зазначили, що спричинена їм шкода відшкодована, претензій майнового чи немайнового характеру до обвинуваченого вони не мають, просили суд призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

В судовому засіданні учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали обставини інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, тому суд, керуючись ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового процесу проти цього не заперечували. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції. Судом було роз`яснено учасникам процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень встановленою та доведеною, і його дії слід кваліфікувати:

- по епізоду від 25 квітня 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- по епізоду від 15 червня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення. Вина обвинуваченого підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, які досліджені судом за згодою сторін у порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, яке виразилося у беззаперечному визнані вини обвинуваченим, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно зі ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає рецидив злочинів, оскільки на час їх вчинення ОСОБА_4 мав не зняту і не погашену судимість за умисні злочини проти власності.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що він вчинив злочини, один з яких віднесено законом до категорії тяжких, раніше неодноразово судимий за умисні злочини проти власності, однак на шлях виправлення не став.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання з позбавленням волі буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів. Тому, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, враховуючи те, що ОСОБА_4 за місцем мешкання характеризується незадовільно, суспільно-корисною працею не займається, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, дає суду підстави для призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та відсутності підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений 02.09.2015 року був засуджений вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області, зміненим ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.11.2015 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. При цьому, обвинувачений вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення до винесення зазначеного вироку суду.

В той же час, абзацом 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

За таких обставин при призначенні покарання суд не може застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України. Тому, при визначенні остаточного покарання слід застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, а саме принцип часткового складання покарань. Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2015 року підлягає самостійному виконанню.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання з 26.11.2015 року.

Речові докази: велосипед «Ретро», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , бензопилу марки «Кедр», передану на зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати повернутими їх власникам.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копії вироку вручити обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1