Справа № 11а-923/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2010 року колегія суддів Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Макойди З.М.,

суддів апеляційного суду Партики І.В. та Марітчака Т.М.,

за участю прокурора Малиш Н.С.

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові апеляцію ОСОБА_1 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 03.06.2010 року, яким, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: вироком Військового суду Львівського гарнізону від 13.12.2000 року за ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 222, ст. 19 - п. «а» ст. 249 КК України (в редакції 1960 р.) на 4 роки позбавлення волі; вироком Залізничного районного суду м. Львова від 01.09.2003 року за ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі,

засуджено за ч. З ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишено попередньо обраний - взяття під варту.

Вироком суду постановлено строк відбування покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з часу фактичного затримання - 01.10.2009 року та стягнути з ОСОБА_1 в користь НДЕКЦ при УМВС України у Львівської області 375 (триста сімдесят п'ять) грн. 60 коп. за проведення експертиз.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одруженого, не працюючого, без судимості відповідно до ст. 89 КК України,

засуджено за ч. З ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

ОСОБА_3 ОСОБА_4 вирок суду першої інстанції не оскаржується.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що разом з ОСОБА_2,

02.07.2009 року, близько 05.20 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, проходячи біля будинку за № 24 на вул. Київській у м. Львові, побачили, що у даному будинку відчинене вікно квартири №1 та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло, переслідуючи корисливі мотиви, проникли через вказане вікно всередину квартири, звідки таємно викрали: мобільний телефон марки «Мокіа N 76» вартістю 2 300 грн. з сім-карткою оператора мобільного зв'язку «Київстар» вартістю 25 грн. та карткою пам'яті вартістю 50 грн.; мобільний телефон марки «Моїогоіа УЗ» вартістю 1 300 грн. з сім-карткою мобільного зв'язку оператора «Лайф» вартістю 15 грн. на рахунок якої було ЗО грн.; які належали потерпілій ОСОБА_5: мобільний телефон марки «8апі8уп§ 8СН-Х 700» вартістю 1 000 грн. з сім-карткою оператора мобільного зв'язку «Лайф» вартістю 15 грн. та карткою пам'яті вартістю 50 грн., який належав ОСОБА_6, завдавши потерпілим матеріальної шкоди на загальну суму 4 785 грн., після чого з місця вчинення злочину скрились.

В поданій апеляції ОСОБА_1 просить вирок Франківського районного суду м. Львова від 03.06.2010 року скасувати. В обгрунтування наведеного засуджений покликається на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували вчинення ним злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України. Водночас, зазначає, що судом при призначенні покарання не було враховано ряд пом'якшуючих обставин, зокрема, його позитивної характеристики з місця проживання, наявності у нього (ОСОБА_1) хвороби на туберкульоз, а також факту перебування на його утриманні матері, яка потребує допомоги.

Заслухавши доповідача, прокурора про залишення вироку суду першої інстанції без змін та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_1 до задоволення не підлягає, а вирок Франківського районного суду м. Львова від 3 червня 2010 року необхідно залишити без змін із наступних підстав.

Винність засудженого ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину, на переконання колегії суддів, стверджується доказами, дослідженими судом першої інстанції, зокрема:

висновком дактилоскопічної експертизи за № 4/448 від 11.08.2009 року, згідно якого слід пальця на відрізку клейкої прозорої стрічки, що був вилучений під час проведення огляду місця події вчиненого злочину, а саме кв. 1 на вул. Київській, 24 у м. Львові, із вікна вказаної квартири (тобто місця проникнення), залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_1 (Т. 2, а.с. 84-94);

поясненнями, засудженого ОСОБА_2, даними в судовому засіданні, який підтвердив, що він заліз у вікно в квартиру, де забрав 3 мобільні телефони, а ОСОБА_1 в цей час стояв біля вікна і пив пиво (т. 2, а.с. 218).

Крім того, суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину правильно покликався на показання свідка ОСОБА_4 на досудовому слідстві, про те, що 02.07^2010 року близько 09.00 год. ОСОБА_1 дав йому в користування мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі сірого та чорного кольорів, який, як виявилось пізніше, був викрадений і 21.07.2010 року вилучений у нього працівниками міліції.

Таким чином покликання засудженого ОСОБА_1 в апеляції на те, що він не вчиняв даного злочину спростовуються доказами, дослідженими та проаналізованими судом першої інстанції.

Суд першої інстанції також підставно визнав показання ОСОБА_1 як такі, за допомогою яких він намагається уникнути кримінальної відповідальності за фактично вчинене, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. З ст. 185 КК України, оскільки він за попередньою змовою з ОСОБА_2, проникли в квартиру, викрали 3 мобільні телефони. Призначаючи покарання засудженому ОСОБА_1 суд першої інстанції, врахував всі обставини, що пом'якшують покарання засудженому, а саме: ступінь тяжкості вчиненого злочину, позитивну характеристику за місцем проживання, а також особу підсудного, який неодноразово судимий, на облік в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває і з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину підставно прийшов до переконання про призначення ОСОБА_1 мінімального покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для пом'якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_1, а також скасування вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 362-366 КПК України колегія суддів -

ухвалила:

вирок Франківського районного суду м. Львова від 03.06.2010 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляцію засудженого ОСОБА_1 - без задоволення.

Ухвалу можна оскаржити до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців після її оголошення, для засудженого - з часу отримання копії ухвали.

Судді:

підпис підпис підпис

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9