Справа № 172/1430/15-к
Провадження № 1-кс/172/207/15
У Х В А Л А
04.12.2015 року Слідчий суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Васильківка клопотання заступника начальника СВ Васильківського ВП Синельниківського ВПГУНП в Дніпропетровській області про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0000510 від 01.10.2015року, -
В С Т А Н О В И В:
01.12.2015 року до Васильківського районного суду Дніпропетровської області звернувся заступник начальника СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 01 жовтня 2015 року близько 20 годин 00 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на незаконне задоволення своєї статевої пристрасті, підійшов до раніше йому знайомої неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходилася на околиці с. Шевченко Васильківського району Дніпропетровської області. Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність і небезпеку своїх дій, з метою зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_8 , скориставшись тим, що вона знаходиться в безлюдному місці, в нічний час доби, в неповнолітньому віці, безнадійною для неї обстановкою, що виразилася в явній невідповідності фізичних можливостей між нею та ним, із застосуванням фізичного насильства, таким чином утримуючи її, маючи намір на здійснення зґвалтування, насильно затягнув потерпілу неповнолітню ОСОБА_8 на територію лісосмуги, що розташована на околиці с. Шевченко Васильківського району Дніпропетровської області.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на незаконне задоволення своєї статевої пристрасті природнім шляхом, ОСОБА_5 штовхнув неповнолітню ОСОБА_8 від чого вона впала спиною на землю та наказав їй знімати з себе одяг. Отримавши відмову потерпілої, ОСОБА_5 знову застосувавши фізичну силу, подавивши тим самим її волю на опір, іншою рукою зняв з неї одяг та вступив в статевий зв`язок природним способом. Після чого з місця пригоди зник у невідомому напрямку.
Від правоохоронних органів переховувався, 09.10.2015 року о 19.00 годині підозрюваного ОСОБА_5 було знайдено і затримано та доставлено до Васильківського РВ ГУМВС для проведення слідчих дій, згідно ст. 208 КПК України
Дії ОСОБА_5 , які виразились у зґвалтуванні, тобто статевих зносинах із застосуванням погроз, використання фізичного насильства у відношенні неповнолітньої ОСОБА_8 , кваліфікуються за ч. 3 ст. 152 КК України.
10.10.2015 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 грудня 2015 року.
Постановою прокурора Васильківського району ОСОБА_9 строк досудового слідства продовжений до 05 січня 2016 року.
На даний час по кримінальному провадженню призначено: судово-психіатричну експертизу, судово-імугологічну експертизу, судово-цитологічну експертизу, проведення яких не закінчено, при цьому строк тримання під вартою підозрюваного закінчується 09 грудня 2015 року, тому просить продовжити строк тримання під вартою до 05 січня 2016 року, оскільки після проведення експертиз з підозрюваним необхідно виконати ряд слідчих дій.
В обгрунтування продовження строку тримання під вартою зазначає те, що оскільки підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, що свідчить про те, що, перебуваючи на свободі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та впливати на потерпілу.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, оскільки підозра є обґрунтованою, існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК, застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім.
Підозрюваний ОСОБА_5 просив суд обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він не буде переховуватися від слідства та суду та буде з`являтися на кожну вимогу.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш мякий запобіжний захід, а саме, домашній арешт.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного увязнення.
Разом з тим Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє увязнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні доведено необхідність продовження строку тримання під вартою, оскільки існує необхідність в проведенні експертиз для зясування обставин у кримінальному провадженні.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоровя, відсутність утриманців, постійного місця роботи, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки, враховуючи вищевикладене, застосування більш мяких запобіжних заходів щодо підозрюваного не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчий суддя вважає за необхідне скористуватися правом, наданим ч.4 ст.183 КПК України, та не визначати розмір застави.
Слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваного до 05 січня 2016 року.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-184, 186-187, 193-194, 196-197, 199, 369-372, 376, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання заступника начальника СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0000510 від 01.10.2015року - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , до трьох місяців, тобто до 05 січня 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: