Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/2288/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2015м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Долинській об`єднане кримінальне провадження (внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000671 від 23 жовтня 2014 року, № 0000633 від 3 жовтня 2014 року, № 0000008 від 3 січня 2015 року), за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, українки, громадянки України, не заміжня, з неповною середньо освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима, а саме; вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 липня 2011 року за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки; вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк три роки та шість місяців,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Конгауз Шкотовського району Приморського Краю Росії, росіянки, громадянки України, вдови, з середньо освітою, не працює, пенсіонерка, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , згідно ст. 89 КК України не судима,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новогригорівки Другої Долинського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, незаміжня, з середньо освітою, не працює, без місця проживання, раніше судима, а саме: вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 6 червня 1978 року за ч. 3 ст. 101, ч. 1 ст. 111, ст. 42 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк вісім років; вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 8 вересня 1988 року за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк два роки та шість місяців; вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 2 березня 1993 року за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк чотири роки з конфіскацією 1/2 частини майна, згідно ст. 14 КК України (1960 року) призначено примусове лікування від алкоголізму; вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 3 квітня 2001 року за ч. 2 ст. 140, ст. 212, ст. 42 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк один рік, згідно ст. 14 КК України (1960 року) призначено примусове лікування від алкоголізму; вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 2 квітня 2003 року за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк сім років; вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 липня 2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

За епізодом крадіжки ОСОБА_6 емальованого бідона та емальованої миски, що належали ОСОБА_7 та знаходились у квартирі за адресою: АДРЕСА_4
19 жовтня 2014 року ОСОБА_6 гостювала у своєї знайомої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 .

Вищевказаного дня, близько 10.00 години ОСОБА_6 скориставшись тим, що ОСОБА_7 не бачить, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, зайшла до кухні квартири, звідки таємно викрала емальований бідон об`ємом три літри вартістю 76 грн, а також емальовану миску об`ємом три літри вартістю 79,80 грн.

Своїми діями ОСОБА_6 завдала ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 155,80 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_6 вину в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись її допитом, допитом потерпілої, допитом свідка ОСОБА_10 , дослідженням висновку товарознавчої експертизи, а також матеріалів, що характеризують її особу.

З`ясувавши чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, що не будуть досліджуватись, впевнившись у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд дійшов до висновку при дослідженні доказів по справі за цим епізодом обмежитись допитом обвинуваченої, допитом потерпілої, допитом свідка ОСОБА_10 , дослідженням висновку товарознавчої експертизи, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, а також визнати недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачена ОСОБА_6 суду пояснила, що 19 жовтня 2014 року гостювала у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 . Скориставшись тим, що потерпіла не бачить, зайшла до кухні квартири, звідки таємно викрала емальований бідон та емальовану миску.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 19 жовтня 2014 року о 10.00 годині до неї у квартиру за адресою: АДРЕСА_4 прийшла ОСОБА_6 . Зайшовши ОСОБА_6 попрямувала до кухні. Через деякий час ОСОБА_7 вийшла з квартири. Після цього повернувшись до квартири виявила крадіжку посуду, а саме емальованого бідона жовтого кольору та такого ж кольору емальованої миски.

Наступного дня ОСОБА_7 зустріла ОСОБА_6 та вияснила, що вона дійсно викрала її посуд та продала його. Після цього вирішила звернутись до правоохоронних органів.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що восени, можливо у жовтні 2014 року знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 . До нього прийшла ОСОБА_6 та запропонувала придбати емальований бідон та миску жовтого кольору. Вказані речі придбав у ОСОБА_6 за 20 грн.

Відповідно до висновку експерта № 154-14Д від 23 жовтня 2014 року вартість таких, що були у користуванні емальованої миски ємністю три літри та бідона ємністю три літри з урахуванням зносу станом на 19 жовтня 2014 року може становити 155,80 грн (а. с. 20, 21).

Заслухавши пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_10 , суд приходить до висновку, що відповідно до їх показань, а також згідно дослідженого судом висновку експерта № 154-14Д від 23 жовтня 2014 року можливо стверджувати, що мають місце дії у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 та ці дії мають склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

ОСОБА_6 відповідно до її показань з приводу пред`явленого обвинувачення, яка вину у вчиненій крадіжці визнала, показань потерпілої, свідка, який придбав викрадене майно, а також дослідженого судом висновку експерта № 154-14Д від 23 жовтня 2014 року про вартість викрадених речей, суд уважає винна у вчиненні цього злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 за цим епізодом суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 за цим епізодом суд не знаходить.

За епізодом крадіжки ОСОБА_8 речей, що належали ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1

24 вересня 2014 року ОСОБА_8 тимчасово проживала у знайомого ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказаного дня, близько 13.00 години перебуваючи у вищевказаній квартирі ОСОБА_8 , скориставшись тим, що ОСОБА_12 немає вдома, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, повторно таємно викрала дві металевих каструлі ємністю три літри, загальною вартістю 117,60 грн, дві металевих каструлі ємністю дві літри, загальною вартістю 75,60 грн, каструлю з нержавіючої сталі ємністю три літри вартістю 63 грн, емальовану миску ємністю п`ять літрів вартістю 38 грн, решітку для газової плити, вартістю 96 грн; а також спортивну сумку вартістю 220 грн. Цими діями ОСОБА_8 заподіяла ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 610 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_8 вину в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись її допитом, допитом свідка за цим епізодом ОСОБА_7 , дослідженням протоколу огляду місця події, висновку товарознавчої експертизи, висновку судово-психіатричної експертизи, а також матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої.

З`ясувавши чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, що не будуть досліджуватись, впевнившись у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд дійшов до висновку при дослідженні доказів по справі за цим епізодом обмежитись допитом обвинуваченої, допитом свідка за цим епізодом ОСОБА_7 , дослідженням протоколу огляду місця події, висновку товарознавчої експертизи, висновку судово-психіатричної експертизи, а також матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, а також визнати недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачена ОСОБА_8 суду пояснила, що 24 вересня 2014 року близько 13.00 години перебувала у квартирі за місцем проживання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 . Скориставшись тим, що його немає вдома, таємно викрала дві металевих каструлі ємністю три літри, дві металевих каструлі ємністю дві літри, каструлю з нержавіючої сталі ємністю три літри, емальовану миску ємністю п`ять літрів, решітку для газової плити, а також спортивну сумку.

Потерпілий ОСОБА_12 під час судового провадження помер. Будь-хто з його близьких родичів заяви про залучення до справи як потерпілого, або письмової згоди на залучення до справи як потерпілого, що стосується цього кримінального провадження (епізоду) внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000633 від 3 жовтня 2014 року не подавав.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що 24 вересня 2014 року близько 14.00 години до її місця проживання за адресою: АДРЕСА_6 прийшов ОСОБА_13 .

Через деякий час до них прийшла ОСОБА_8 , яка була зі спортивною сумкою. ОСОБА_8 попросила сходити разом із нею на вул. Войкова у м. Долинській Долинського району Кіровоградської області. Коли прийшли ОСОБА_8 дістала із сумки каструлі, а також інші речі, які конкретно не звернула уваги. Указані речі разом із спортивною сумкою продали незнайомому чоловікові за вказаною адресою.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 8 жовтня 2014 року, оглянуто майданчик за адресою: АДРЕСА_7 . На території знаходиться купа металобрухту, поблизу якої ОСОБА_8 вказала на решітку для газової плити, що викрала, каструлю з нержавіючої сталі, кришку для каструлі. Охоронець ОСОБА_14 пояснив, що вказані речі придбав 24 вересня 2014 року у ОСОБА_8 . З місця огляду вилучено решітку для газової плити, каструлю об`ємом три літри, а також кришку від каструлі (а. с. 18).

Згідно висновку експерта № 142-14Д від 8 жовтня 2014 року вартість таких, що були у користуванні двох металевих каструль ємністю три літри, двох металевих каструль ємністю дві літри, каструлі з нержавіючої сталі ємністю три літри, емальованої миски ємністю п`ять літрів, решітки для газової плити, а також спортивної сумки з урахуванням зносу станом на 24 вересня 2014 року може складати 610,20 грн (а. с. 21, 22).

Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи № 549 від 28 жовтня 2014 року ОСОБА_8 у момент скоєння правопорушення не страждала і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходиться в тимчасовому хворобливому стані. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого правопорушення слід уважати осудною. Застосування заходів медичного характеру не потребує (а. с. 52, 53).

Заслухавши пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 , свідка за цим епізодом ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що відповідно до їх показань, а також згідно дослідженого судом протоколу огляду місця події від 8 жовтня 2014 року, висновку експерта № 142-14Д від 8 жовтня 2014 року можливо стверджувати, що мають місце дії у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 та ці дії мають склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є повторність.

ОСОБА_8 відповідно до її показань з приводу обвинувачення, яка вину у вчиненій крадіжці визнала, показань свідка ОСОБА_7 , яка разом із обвинуваченою продала викрадені речі, дослідженого судом протоколу огляду місця події від 8 жовтня 2014 року, згідно якого частково було вилучено викрадені речі, а також дослідженого судом висновку експерта № 142-14Д від 8 жовтня 2014 року про вартість викрадених речей, суд уважає винна у вчиненні цього злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_8 за цим епізодом суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 за цим епізодом суд не знаходить.

Питання про речові докази за цим епізодом вирішити, згідно ст. 100 КПК України, а саме решітку до газової плити, каструлю ємністю три літри, кришку від каструлі, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_11 , підлягають залишенню його правонаступнику як законному володільцю.

За епізодом вчинення грабежу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у потерпілої ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_8
20 січня 2015 року близько 14.30 години ОСОБА_6 з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , прийшли до домоволодіння ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_8 .

ОСОБА_6 постукала у вікно будинку ОСОБА_15 з метою відкрити тою вхідні двері. Через деякий час ОСОБА_15 відчинила вхідні двері. Після цього ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заштовхнула руками ОСОБА_15 до приміщення коридору будинку, чим застосувала насильство, що не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.

Після вказаного ОСОБА_6 через незакриті двері проникла до житлового будинку ОСОБА_15 , звідки разом відкрито викрали металевий корпус від холодильника вартістю 31,50 грн, чавуну пательню ємністю два літри вартістю 100 грн, сокиру вартістю 68 грн, чавунний казан ємністю п`ять літрів вартістю 128 грн, чавунний казан ємністю дві з половиною літри вартістю 60 грн, а також оцинковане відро ємністю десять літрів вартістю 28 грн.

Своїми діями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 завдали потерпілій ОСОБА_15 майнової шкоди на загальну суму в розмірі 415,50 грн.

В судовому засідання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинуваченні, що стосується вчинення грабежу визнали, щиро розкаялись.

Обвинувачена ОСОБА_6 суду пояснила, що 20 січня 2015 року близько 14.30 години разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийшли до домоволодіння ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_8 , оскільки потерпіла обіцяла віддати ОСОБА_6 такий, що був у використанні корпус від холодильника.

Прийшовши ОСОБА_6 постукала у вікно будинку, щоб ОСОБА_16 відкрила вхідні двері. ОСОБА_6 раніше знала потерпілу та деколи її навідувала, була в будинку, знала як у ньому в середині.

Коли потерпіла ОСОБА_16 відкрила вхідні двері ОСОБА_6 запропонувала їй віддати обіцяний металевий корпус від холодильника. ОСОБА_16 побачивши, що ОСОБА_6 прийшла не одна, злякавшись, сказала тій, що нічого не віддасть та запропонувала піти.

В цей час ОСОБА_8 та ОСОБА_7 сказали ОСОБА_6 , що та їх підвела, оскільки обіцяла, що ОСОБА_16 віддасть металевий корпус від холодильника, що мали здати на металобрухт з метою отримати за нього грошові кошти.

Після вищевказаного ОСОБА_6 , перебуваючи перед вхідними дверима житлового будинку ОСОБА_15 , заштовхала потерпілу в середину будинку, а саме до коридору, та через відкриті двері почала виносити з будинку та передавати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 майно, що було у будинку та належало потерпілій, а саме металевий корпус від холодильника, чавуну пательню, сокиру, чавунний казан ємністю п`ять літрів, чавунний казан ємністю дві з половиною літри, а також оцинковане відро. Коли ці речі виносила з будинку та передавала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_15 кричала, щоб цього не робили.

Крім вищевказаного, обвинувачена ОСОБА_6 пояснила, що емальований чайник ємністю три літри з житлового будинку ОСОБА_15 не викрадали, оскільки такого чайнику в тої ніколи не було. Це їй відомо оскільки раніше неодноразово була у цьому житловому будинку та бачила, що потерпіла варила чай у каструлі. Крім цього пояснила, що ОСОБА_7 та ОСОБА_17 до житлового будинку не заходили, а знаходились перед його вхідними дверима.

Обвинувачена ОСОБА_7 суду пояснила, що 20 січня 2015 року близько 14.30 години разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 прийшли до домоволодіння ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_8 , оскільки ОСОБА_6 попередньо пояснила, що ОСОБА_15 обіцяла їй такий, що був у використанні корпус від холодильника.

Прийшовши ОСОБА_6 постукала у вікно будинку, щоб ОСОБА_16 відкрила вхідні двері. ОСОБА_6 раніше знала потерпілу та деколи її навідувала, була в будинку, знала як у ньому в середині.

Коли потерпіла ОСОБА_16 відкрила вхідні двері ОСОБА_6 запропонувала їй віддати обіцяний металевий корпус від холодильника. ОСОБА_16 побачивши, що ОСОБА_6 прийшла не одна, злякавшись, сказала тій, що нічого не віддасть та запропонувала піти.

В цей час разом із ОСОБА_8 сказали ОСОБА_6 , що та їх підвела, оскільки обіцяла, що ОСОБА_16 віддасть металевий корпус від холодильника, що мали здати на металобрухт з метою отримати за нього грошові кошти.

Після вищевказаного ОСОБА_6 , перебуваючи перед вхідними дверима житлового будинку ОСОБА_15 , заштовхала потерпілу в середину будинку, а саме до коридору, та через відкриті двері почала виносити з будинку та передавати їй та ОСОБА_8 майно, що було у будинку та належало потерпілій, а саме металевий корпус від холодильника, чавуну пательню, сокиру, чавунний казан ємністю п`ять літрів, чавунний казан ємністю дві з половиною літри, а також оцинковане відро. Коли ці речі виносила з будинку та передавала їй та ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_15 кричала, щоб цього не робили.

Обвинувачена ОСОБА_7 пояснила, що емальований чайник ємністю три літри з житлового будинку ОСОБА_15 не викрадали. Крім цього пояснила, що разом із ОСОБА_17 до житлового будинку не заходили, а знаходились перед його вхідними дверима.

Пізніше ОСОБА_7 пояснила, що грабіж не вчиняла.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 вину у пред`явленому обвинуваченні, що стосується вчинення грабежу не визнала, суду пояснила, що 20 січня 2015 року близько 14.30 години разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийшли до домоволодіння ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_8 , оскільки ОСОБА_6 попередньо пояснила, що ОСОБА_15 обіцяла їй такий, що був у використанні корпус від холодильника.

Прийшовши ОСОБА_6 постукала у вікно будинку, щоб ОСОБА_16 відкрила вхідні двері. ОСОБА_6 раніше знала потерпілу та деколи її навідувала, була в будинку, знала як у ньому в середині.

Коли потерпіла ОСОБА_16 відкрила вхідні двері ОСОБА_6 запропонувала їй віддати обіцяний металевий корпус від холодильника. ОСОБА_16 побачивши, що ОСОБА_6 прийшла не одна, злякавшись, сказала тій, що нічого не віддасть та запропонувала піти.

В цей час разом із ОСОБА_7 сказали ОСОБА_6 , що та їх підвела, оскільки обіцяла, що ОСОБА_16 віддасть металевий корпус від холодильника, що мали здати на металобрухт з метою отримати за нього грошові кошти.

Після вищевказаного ОСОБА_6 , перебуваючи перед вхідними дверима житлового будинку ОСОБА_15 , заштовхала потерпілу в середину будинку, а саме до коридору, та через відкриті двері почала виносити з будинку та передавати їй та ОСОБА_7 майно, що було у будинку та належало потерпілій, а саме металевий корпус від холодильника, чавуну пательню, сокиру, чавунний казан ємністю п`ять літрів, чавунний казан ємністю дві з половиною літри, а також оцинковане відро. Коли ці речі виносила з будинку та передавала їй та ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_15 кричала, щоб цього не робили.

Обвинувачена ОСОБА_8 пояснила, що емальований чайник ємністю три літри з житлового будинку ОСОБА_15 не викрадали. Крім цього пояснила, що разом із ОСОБА_7 до житлового будинку не заходили, а знаходились перед його вхідними дверима. Згідно цього, не можливо вважати, що вона вчинила грабіж поєднаний з проникненням у житло.

Потерпіла ОСОБА_15 під час судового провадження померла. Будь-хто з її близьких родичів заяви про залучення до справи як потерпілого, або письмової згоди на залучення до справи як потерпілого, що стосується цього кримінального провадження (епізоду) внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 10 лютого 2015 року не подавав.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що ОСОБА_15 їй нічого не повідомляла з приводку грабежу та крадіжки. Обвинувачених у справі не знає.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 20 січня 2014 року близько 17.00 години знаходився за адресою: АДРЕСА_5 . Бачив як по вулиці йдуть три жінки, а саме обвинувачені у цій справі, які того дня були у брудному одязі, що несли корпус від холодильника, сокиру, оцинковане відро, два казани та сковорідку. Ці жінки пояснили, що це їхнє майно та збираються його продати. Вказане майно придбав у них за 70 грн.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 18 лютого 2015 року ОСОБА_8 показала та пояснила про обставини грабежу вчиненого 20 січня 2015 року близько 14.30 години разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з домоволодіння ОСОБА_15 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 (а. с. 66).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 59, ОСОБА_8 в момент вчинення правопорушення не страждала і тепер не страждає психічним захворюванням, не значиться в тимчасовому хворобливому стані. Могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого правопорушення слід уважати осудною. Застосування заходів медичного характеру не потребує (а. с. 137, 138).

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 32-15Д від 11 лютого 2015 року вартість таких, що були у використанні товарно-матеріальних цінностей з урахуванням зносу, станом на 20 січня 2015 року може складати 1012 грн, зокрема: чайник металевий емальований об`ємом три літри 120 грн; чавунна сковорідка об`ємом дві літри 100 грн; дві сокири з держаком 136 грн; чавунний казан ємністю п`ять літрів 128 грн; чавунний казан 2,5 літри 60 грн; оцинковане відро ємністю десять літрів 28 грн; металевий верх плити пічного опалення з колісниками 440 грн (а. с. 57, 58).

Заслухавши пояснення обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , свідка за цим епізодом ОСОБА_10 , суд приходить до висновку, що відповідно до їх показань, а також згідно дослідженого судом протоколу слідчого експерименту від 18 лютого 2015 року, висновку судової товарознавчої експертизи № 32-15Д від 11 лютого 2015 року, висновку судово-психіатричної експертизи № 59, можливо стверджувати, що мають місце дії у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 та ці дії мають склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючими знаками якого є повторність, поєднання з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а також проникнення у житло; а також, що мають місце дії у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та ці дії мають склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючими ознаками якого є повторність та проникнення у житло.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до їх показань з приводу обвинувачення, показань свідка ОСОБА_10 , якому обвинувачені продали викрадені речі, дослідженого судом протоколу слідчого експерименту від 18 лютого 2015 року, згідно якого ОСОБА_8 показала та розповіла про обставини грабежу, дослідженого судом висновку товарознавчої експертизи № 32-15Д від 11 лютого 2015 року про вартість викрадених речей, суд уважає винні у вчиненні цього злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КК України злочин визнається таким, що вчинений групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою.

Група осіб без попередньої змови - це двоє або більше виконавців, які утворили групу для спільного вчинення злочину без попередньої домовленості між собою про це. Відсутність попередньої змови означає, що виконавці злочину до моменту його вчинення не обговорювали питання про його вчинення, не домовлялися про спільність своїх дій, розподіл ролей тощо. Для цієї групи характерне спонтанне, ситуативне об`єднання зусиль виконавців для досягнення загального злочинного результату безпосередньо перед його вчиненням або в процесі його вчинення. Діючи як співвиконавці, вони можуть разом розпочинати виконання об`єктивної сторони злочину або долучатися до злочину, вчинення якого іншим співвиконавцем вже розпочалося, але ще не закінчилося. Дії таких осіб мають бути погоджені стосовно об`єкта та об`єктивної сторони злочину, і ці особи повинні усвідомлювати, що діють спільно для досягнення єдиного злочинного результату. При цьому члени такої групи можуть застосовувати різні засоби і знаряддя злочину, діяти стосовно кількох потерпілих одночасно.

Відсутність попередньої змови не виключає можливості змови між членами такої групи під час виконання ними об`єктивної сторони злочину. Безпосередньо вчинюючи злочин, вони можуть домовлятися при цьому про характер спільних дій, розподіляти ролі, узгоджувати свою подальшу (у т. ч. посткримінальну) поведінку тощо.

Судом установлено, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України у цьому кримінальному провадженні був розпочатий обвинуваченою ОСОБА_6 , яка вирішила вчинити його безпосередньо після того як потерпіла відмовилась видати їй обіцяне майно. Безпосередньо до вчинення цього злочину ОСОБА_6 , ОСОБА_19 та ОСОБА_8 не домовлялись про його вчинення. До потерпілої ОСОБА_15 всі троє прийшли за пропозицією ОСОБА_6 забрати у неї обіцяний металевий корпус від холодильника.

Коли ОСОБА_6 розпочала грабіж поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, поєднаного з проникненням до житлового будинку ОСОБА_15 , обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не були повідомлені у її злочинні наміри. Після того як ОСОБА_20 почала виносити з житлового будинку ОСОБА_15 належне тій майно та передавати його ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебували у дворі, перед вхідними дверима житлового будинку, останні усвідомлювали, що ОСОБА_6 здійснює грабіж поєднаний з проникненням до житла, оскільки потерпіла будь-якої згоди на вчинення таких дій не давала, при цьому виражала своє невдоволення такими діями. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 беручи викрадені речі, що виносила ОСОБА_6 з житлового будинку потерпілої усвідомлювали, що ці речі тою відкрито викрадаються з житлового будинку, а відтак долучилися до вчинення цього злочину, почали діяти як співвиконавці, а також ситуативно для досягнення єдиного злочинного результату в процесі вчинення злочину.

З огляду на вищевикладене, суд критично відноситься до доводів обвинуваченої ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з приводу невинуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Разом із тим, згідно вищевикладеного у діях обвинувачених не знайшла підтвердження кваліфікуюча ознака грабежу попередня змова групи осіб, а також у кваліфікації дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 така кваліфікуюча ознака грабежу як його поєднання з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Крім цього, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 категорично заперечують, що саме ОСОБА_7 штовхнула потерпілу ОСОБА_15 та розпочала відкрите викрадення чужого майна з її житлового будинку, а також стверджували, що ці дії розпочала ОСОБА_6 . Обвинувачені також заперечують, що викрали з житлового будинку ОСОБА_16 металевий емальований чайник ємністю три літри вартістю 120 грн.

Судом не досліджено жодного доказу зібраного стороною обвинувачення з приводу спростування вищевказаних доводів обвинувачених, а відтак суд уважає не доведеним обвинувачення, що стосується викрадення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 металевого емальованого чайника ємністю три літри вартістю 120 грн та відповідно загального розміру шкоди завданої цим злочином, а також того, що злочин розпочала ОСОБА_7 , а не ОСОБА_6 як усі обвинувачені стверджують.

Як убачається з висновку товарознавчої експертизи № 32-15Д від 11 лютого 2015 року вартість таких, що були у використанні товарно-матеріальних цінностей з урахуванням зносу, станом на 20 січня 2015 року може складати, зокрема двох сокир з держаком 136 грн (а. с. 57, 58).

Згідно вищевказаного, суд уважає не доведеним обвинувачення за цим епізодом, що стосується викрадення сокири вартістю 136 грн, оскільки це вартість двох сокир, а відповідно однією буде становити 68 грн. Відповідно також є не доведеним розмір шкоди, що завданий цим злочином на суму 136 грн.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 за цим епізодом суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 за цим епізодом суд не знаходить.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 за цим епізодом суд не знаходить.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 за цим епізодом суд не знаходить.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 за цим епізодом суд не знаходить.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_7 за цим епізодом суд визнає рецидив злочину (має не погашені та не зняті судимості за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 101, ч. 1 ст. 111, ст. 212 КК УРСР (1960 р.), ч. 2 ст. 121 КК України).

Питання про речові докази за цим епізодом вирішити, згідно ст. 100 КПК України, а саме оцинковане відро та сокиру, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_15 , підлягають залишенню її правонаступнику як законному володільцю.

За епізодом крадіжки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у потерпілої ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_8 , а також крадіжки ОСОБА_8 у ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1
20 січня 2015 року близько 18.00 години ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, прийшли до житлового будинку ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_8 . ОСОБА_7 шляхом розбиття віконного скла проникла до житлового будинку та з середини будинку відчинила вхідні двері ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_8 також проникла до середини житлового будинку, звідки разом із ОСОБА_7 повторно таємно викрали металевий верх плити пічного опалення з колісниками вартістю 440 грн та сокиру вартістю 68 грн.

Своїми діями ОСОБА_8 та ОСОБА_7 завдали потерпілій ОСОБА_15 майнової шкоди на загальну суму 508 грн.

14 грудня 2014 року близько 17.00 години ОСОБА_8 знаходилась у квартирі ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи у вищевказаній квартирі у ОСОБА_8 виник намір викрасти майно ОСОБА_11 . З метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що ОСОБА_11 вдома не було, а також тим, що її ніхто не бачить, з приміщення кухні взяла та повторно таємно викрала металеву побутову мийку вартістю 726 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинуваченні за цим епізодом визнали повністю, щиро розкаялась у вчиненому і вважають, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись їх допитом, допитом потерпілої ОСОБА_21 , свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , дослідженням висновків товарознавчих експертиз, висновку судово-психіатричної експертизи, а також матеріалів, що характеризують особу обвинувачених.

З`ясувавши чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, що не будуть досліджуватись, впевнившись у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд дійшов до висновку при дослідженні доказів по справі за цим епізодом обмежитись допитом обвинувачених, допитом потерпілої ОСОБА_21 , свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , дослідженням висновків товарознавчих експертиз, висновку судово-психіатричної експертизи, матеріалів, що характеризують особу обвинувачених, а також визнати недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 суду пояснили, що 20 січня 2015 року близько 18.00 години за попередньою змовою, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшли до житлового будинку ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_8 . ОСОБА_7 шляхом розбиття віконного скла проникла до житлового будинку та з середини будинку відчинила вхідні двері ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_8 також проникла до середини житлового будинку, звідки разом із ОСОБА_7 таємно викрали металевий верх плити пічного опалення з колісниками та сокиру. При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_7 стверджують, що разом з ними вказану крадіжку з проникненням у житло вчиняла ОСОБА_6 , обвинувачення якій за цим епізодом не пред`явлено.

Крім цього, обвинувачена ОСОБА_8 суду пояснила, що 14 грудня 2014 року близько 17.00 години знаходилась у квартирі ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 . У нього в той час тимчасово проживала. Перебуваючи у вищевказаній квартирі вирішила викрасти майно ОСОБА_11 . З цією метою, скориставшись тим, що ОСОБА_11 не було вдома, а також тим, що її ніхто не бачить, з приміщення кухні взяла та таємно викрала металеву побутову мийку.

Потерпіла ОСОБА_21 суду пояснила, що ОСОБА_11 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 був її колишнім чоловіком. З ним не проживали, однак мають спільну дитину. Після смерті ОСОБА_11 виявила крадіжку мийки з його квартири. Претензій до ОСОБА_8 не має. Просить надалі судові засідання проводити за її відсутності.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що у січні 2015 року зустріла ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у яких придбала за п`ятдесят гривень та пачку сигарет «Експрес» металеву плиту для пічного опалення.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що у січні 2015 року до її помешкання прийшла ОСОБА_8 з двома невідомими жінками. ОСОБА_8 запропонувала придбати колісники до металевої плити пічного опалення та сокиру, запевнивши, що речі не крадені. Вказані речі придбала за двадцять гривень.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 59, ОСОБА_8 в момент вчинення правопорушення не страждала і тепер не страждає психічним захворюванням, не значиться в тимчасовому хворобливому стані. Могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого правопорушення слід уважати осудною. Застосування заходів медичного характеру не потребує (а. с. 137, 138).

Згідно висновку товарознавчої експертизи № 3-15Д від 12 січня 2015 року вартість такої, що була у користуванні побутової металевої мийки з урахуванням зносу, станом на 14 грудня 2014 року може складати 725 грн.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 32-15Д від 11 лютого 2015 року вартість таких, що були у використанні товарно-матеріальних цінностей з урахуванням зносу, станом на 20 січня 2015 року, зокрема двох сокир з держаком 136 грн (а. с. 57, 58).

Згідно вищевказаного, суд уважає не доведеним обвинувачення за цим епізодом, що стосується викрадення сокири вартістю 136 грн, оскільки це вартість двох сокир, а відповідно однією буде становити 68 грн. Відповідно також є не доведеним розмір шкоди, що завданий цим злочином на суму 136 грн.

Заслухавши пояснення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , свідків за цим епізодом ОСОБА_23 та ОСОБА_22 , потерпілої ОСОБА_21 , суд приходить до висновку, що відповідно до їх показань, а також згідно досліджених судом висновків товарознавчих експертиз № 3-15Д від 12 січня 2015 року, № 32-15Д від 11 лютого 2015 року, висновку судово-психіатричної експертизи № 59, можливо стверджувати, що мають місце дії у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та ці дії мають склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є повторність, попередня змова групи осіб та проникнення у житло; а також, що мають місце дії у вчинення яких обвинувачується ОСОБА_8 та ці дії мають склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є повторність.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відповідно до їх показань з приводу обвинувачення, які вину у вчинених крадіжках визнали, показань свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_22 , які придбали викрадені обвинуваченими речі, досліджених судом висновків товарознавчих експертиз № 3-15Д від 12 січня 2015 року, № 32-15Д від 11 лютого 2015 року про вартість викрадених речей, дослідженого судом висновку судово-психіатричної експертизи № 59, суд уважає винні у вчиненні цих злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_8 за цим епізодом суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_8 за цим епізодом суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (що стосується злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_7 за цим епізодом суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 за цим епізодом суд визнає рецидив злочину (має не погашені та не зняті судимості за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 101, ч. 1 ст. 111, ст. 212 КК УРСР (1960 р.), ч. 2 ст. 121 КК України), а також вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Питання про речові докази за цим епізодом вирішити, згідно ст. 100 КПК України, а саме металева плита пічного опалення, що передана на зберігання потерпілій ОСОБА_15 , підлягає залишенню її правонаступнику як законному володільцю; побутова металева мийка, що передана на зберігання потерпілій ОСОБА_21 , підлягає залишенню їй як законному володільцю.

Обвинувачена ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується посередньо, а саме скарг на її поведінку не надходило. На диспансерному наркологічному та психіатричному обліку не перебуває. Також ОСОБА_6 щиро розкаялась у вчинених злочинах, сприяла їх розкриттю.

Обвинувачена ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо, а саме скарг на її поведінку не надходило. На диспансерному наркологічному та психіатричному обліку не перебуває. Також ОСОБА_7 щиро розкаялась у одному із злочинів злочинної діяльності, сприяла розкриттю.

Обвинувачена ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується посередньо, а саме скарг на її поведінку не надходило. На диспансерному наркологічному обліку не перебуває. Перебуває на диспансерному психіатричному обліку, однак згідно висновків судово-психіатричних експертиз у момент вчинення правопорушень не страждала і тепер не страждає психічним захворюванням, не значиться в тимчасовому хворобливому стані. Могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. У відношенні інкримінованих злочинів слід уважати осудною. Застосування заходів медичного характеру не потребує. Також ОСОБА_8 щиро розкаялась у деяких злочинах злочинної діяльності, сприяла їх розкриттю.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної. Суд враховує обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що його обтяжують. Також суд враховує прямий умисел обвинуваченої на вчинення злочинів, наявність корисливого мотиву, наслідки вчинених злочинів, реальний вид сукупності вчинених злочинів. Суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_7 маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних, в тому числі корисливих злочинів, будучи звільнена з місць позбавлення волі, знову вчинила нові, умисні, корисливі злочини, що свідчий про її небажання стати на шлях виправлення, а також про схильність до вчинення злочинів. Суд уважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення та попередження нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі з його відбуванням в умовах ізоляції від суспільства. Також за цих обставин, суд при призначенні покарання за сукупністю злочинів уважає застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної. Суд враховує обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що його обтяжують. Також суд враховує прямий умисел обвинуваченої на вчинення злочинів, наявність корисливого мотиву, наслідки вчинених злочинів, реальний вид сукупності вчинених злочинів. Суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_8 маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних, в тому числі корисливих злочинів, будучи звільнена з місць позбавлення волі, знову вчинила нові, умисні, корисливі злочини, що свідчий про її небажання стати на шлях виправлення, а також про схильність до вчинення злочинів. Суд уважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення та попередження нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі з його відбуванням в умовах ізоляції від суспільства. Також за цих обставин, суд при призначенні покарання за сукупністю злочинів уважає застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим. Крім цього, суд враховує те, що за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної. Суд враховує обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують. Також суд враховує прямий умисел обвинуваченої на вчинення злочинів, наявність корисливого мотиву, наслідки вчинених злочинів, реальний вид сукупності вчинених злочинів. Суд уважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення та попередження нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі з його відбуванням в умовах ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги той факт, що злочини, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України за які ОСОБА_6 визнається винною у цьому кримінальному провадженні нею вчинено до постановлення Долинським районним судом Кіровоградської області вироку від 12 серпня 2015 року, відповідно остаточне покарання ОСОБА_6 за цим вироком має бути призначено за правилами ч. 4 ст. 70 КК України. За цих обставин, суд при призначенні покарання за сукупністю злочинів уважає застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_6 суд уважає винна у вчиненні злочинів за цим кримінальним провадженням, повинна відбувати покарання в умовах ізоляції від суспільства, а також має запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні у виді особистого зобов`язання, тобто має запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, відповідно суд приходить до переконання до вступу вироку в законну силу змінити обвинуваченій указаний запобіжний захід на найсуворіший у виді тримання під вартою.

Запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу підлягають залишенню без змін.

Цивільні позови у цьому кримінальному провадженні не заявлялись. Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки та шість місяців, за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки та один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та один місяць.

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки та шість місяців, за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки та один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та один місяць.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік, за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки та один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та один місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарань за цим вироком та за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2015 року призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та один місяць.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженій ОСОБА_7 залишити тримання під вартою.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженій ОСОБА_8 залишити тримання під вартою.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_7 рахувати з 15.00 години 18 лютого 2015 року.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_8 рахувати з 15.45 години 18 лютого 2015 року.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_6 рахувати з 16 квітня 2015 року.

Долю речових доказів по справі вирішити таким чином: решітку до газової плити, каструлю ємністю три літри, кришку від каструлі, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_11 залишити його правонаступнику як законному володільцю; металеву плиту пічного опалення, оцинковане відро та сокиру, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_15 залишити її правонаступнику як законному володільцю; побутову металеву мийку, що передана на зберігання потерпілій ОСОБА_21 залишити їй як законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1