Справа № 1 1а-920 /2010р. Головуючий у І інстанції :Микитчин І.М.
Категорія: ч.2 ст.190 КК України Доповідач: Тенюх В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО листопада 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Галина В.П.

Суддів: Тенюха В.П., Зазулі І.Є..

з участю прокурора: Гнатіва Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальну справу за апеляціями потерпілого ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 та прокурора, який приймав участь під час розгляду справи в суді першої інстанції, на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.04.2010року,

цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.190 КК України до штрафу в сумі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень,

стягнуто з засудженого на користь потерпілого ОСОБА_1 - 2000 (дві тисячі) гривень матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди, колегія суддів -

ВСТАНОВИЛА:

за вироком суду, ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що, працюючи на посаді старшого інспектора відділення з питань наглядово-профілактичної діяльності Стрийського РВ ГУ МНСУ у Львівській області, достовірно знаючи, що згідно з функціональними обов'язками питання видачі експертних висновків не входить в його компетенцію, з метою заволодіння чужим майном, ввів в оману потерпілого ОСОБА_1, обіцяючи, що посприяє йому в оформленні експертного висновку з технічної документації для подальшого прийняття в експлуатацію будівлі в м.Стрию по вул.Валова,7 за винагороду в сумі 4000 грн., яку в подальшому отримав двома рівними частинами: 06.10.2008року - у своєму службовому кабінеті та 16.10.2008року - у своєму власному авто, чим завдав потерпілому значної матеріальної шкоди на вказану суму грошей.

В своїй апеляції потерпілий ОСОБА_1 покликається на те, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню з наступних підстав. Покарання за вироком суду є занадто м'яким та сума відшкодування' моральної шкоди повинна бути стягнута набагато більша, ніж та, яку стягнув суд. Також не здійснювалася фіксація судових засідань технічними засобами, не зважаючи на те, що потерпілим заявлялося таке клопотання. Суд грубо порушив норми кримінально-процесуального кодексу України, оскільки в ході судового слідства було виявлено причетність до цього злочину ще однієї особи - ОСОБА_4 У зв'язку з цим, слід було скерувати справу прокурору для проведення додаткового розслідування.

В своїй апеляції захисник засудженого ОСОБА_2 покликається на те, що вирок суду підлягає зміні через неправильне застосування кримінального закону та істотних порушень кримінально -процесуально закону. Невірною є кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.190 КК України за кваліфікуючою ознакою "значна шкода потерпілому". Його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК України. Немає підстав для задоволення цивільного позову, заявленого потерпілим, а також на підставі п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію", ОСОБА_3 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання за вироком суду.

В своїй апеляції прокурор покликається на те, що вирок суду підлягає зміні через неправильне застосування кримінального закону. Невірною є кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.190 КК України за кваліфікуючою ознакою "значна шкода потерпілому", необхідно кваліфікувати його дії за ч.1 ст.190 КК України. Засуджений заявив клопотання про застосування до нього амністії на підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію", однак суд, не мотивуючи своє рішення, відмовив в задоволенні такого.

Вислухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що такі підлягають до часткового задоволення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні шахрайства, тобто умисного шляхом обману заволодіння чужим майном, що завдало шкоди потерпілому ОСОБА_1, підтверджений зібраними у справі доказами і не оспорюється.

ОСОБА_3 як на досудовому слідстві так і в суді вину визнав частково. Вважає, що отримавши від потерпілого ОСОБА_1 2 тис.грн., значної шкоди йому не заподіяв, тому цивільний позов не визнає.

Потерпілий ОСОБА_1 пояснював, що передавав ОСОБА_3 в його службовому кабінеті 2 тис.грн. як частину грошей за сприяння в отриманні експертного висновку. Проте, останній сказав, що необхідно буде доплатити ще 2 тис.грн. для передачі у Львів його керівництву. Другу частину грошей він передавав біля кафе "Корчма" на об'їзній дорозі м.Стрий в автомобілі ОСОБА_3 і при цьому був присутній його безпосередній начальник ОСОБА_4

Висновок суду першої інстанції підтверджується також показами свідків та іншими доказами у справі. А саме, даними протоколу огляду місця події від 16.10.2008року (а.с.9-13), протоколу огляду речових доказів та прилучення їх до справи (а.с.250-253), протоколу вилучення кітеля форменного одягу ОСОБА_3 (а.с. 14) де вбачається, що в останнього вилучено 20 грошових банкнот номіналом 100грн. та форменний кітель. Даними висновку судово-криміналістичної експертизи (а.с. 182-184), де встановлено, що речовина з яскраво-зеленувато-жовтою люмінесценцією, яка виявлена на поверхнях 20 грошових банкнот номіналом 100грн. та форменного кітеля є спецхімречовиною. Даними експертного висновку (а.с.17-22) де вбачається, що експертний висновок на введення в експлуатацію будівлі по вул.Валовій,7 в м.Стрию виготовив працівник ГУ МНС У у Л/О ОСОБА_4

Доводи апеляції потерпілого про те, що слід скерувати справу на додаткове розслідування, оскільки в ході судового слідства було виявлено причетність до цього злочину свідка ОСОБА_4, колегія суддів вважає безпідставними, так як в матеріалах справи є постанова слідчого від 2б.12.2008року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 (а.с.202).

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що він заявляв клопотання про фіксування судового процесу технічними засобами, то вони розцінюються судом як не обгрунтовані, оскільки в матеріалах справи та в протоколі судового засідання таке клопотання відсутнє.

Проте, колегія суддів вважає, що суд правильно встановивши фактичні обставини справи, невірно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.190 КК України.

Кваліфікуючою ознакою ч.2 ст.190 КК України є заподіяння "значної шкоди потерпілому". Відповідно до п.2 примітки до ст.185 КК України : "у статтях 185, 186,189 та 190 цього кодексу значна шкода визначається із врахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинені збитки на суму від ста до двохсот п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян". Таке ж роз'яснення міститься в ч.2 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.1 1.2009року № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності".

Відповідно до Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" в кримінальному законодавстві сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.6.1 п.6.1. ст.6 Закону для відповідного року. Згідно даного Закону розмір податкової соціальної пільги дорівнює 50% однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 59 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008рік" встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2008року становить 515грн. Тому для кваліфікації за ч.2 ст. 190КК України з кваліфікуючою ознакою "значна шкода" необхідно спричинити шкоду в розмірі не менше 25750 грн.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що районний суд невірно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_3, які слід перекваліфікувати із ч.2 ст. 190 на ч. 1 ст. 190 КК України.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що засуджений та його захисник ОСОБА_2 під час судових дебатів звернулися з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання на підставі п"в" ст. 1 Закону України "Про амністію" від 12.12.2008року (а.с.381).

З матеріалів кримінальної справи видно, що засудженим було долучено свідоцтво про народження сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.131), обставин, які б перешкоджали застосуванню до нього амністії, передбачених ст.7 Закону України "Про амністію", немає.

Колегія суддів вважає, що згідно п."в" ст.1, ст.6 Закону України "Про амністію" від 12.12.2008року, ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії, вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.04.2010 року скасувати, а справу провадженням закрити.

Що стосується цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, то потерпілий вправі звернутися в суд першої інстанції для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.362,366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляції потерпілого ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 та прокурора, який приймав участь під час розгляду справи в суді першої інстанції, задоволити частково.

Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.04.2010 року відносно ОСОБА_3 скасувати.

Перекваліфікувати його дії з ч.2 ст. 190 на ч.1 ст. 190 КК України та звільнити від кримінальної відповідальності за цією статтею на підставі ст.1 п."в" Закону України "Про амністію" від 12.12.2008року, провадження по справі закрити.

Головуючий :

Судді: