Справа № 494/1640/15-к
05.01.2016 року м. Березівка
Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
заступника начальника Березівського ВП Комінтернівського відділу Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області скаргу ОСОБА_5 на протиправну бездіяльність слідчих, начальника СВ Березівського ВП Комінтернівського відділу Головного управління національної поліції в Одеській області щодо невнесення відомостей про скоєння злочину та зобов`язання внести відомості до ЄРДР по її заявам,-
ВСТАНОВИВ:
23.11.2015 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_5 на протиправну бездіяльність слідчих, начальника СВ Березівського ВП Комінтернівського відділу Головного управління національної поліції в Одеській області щодо невнесення відомостей про скоєння злочину та зобов`язання внести відомості до ЄРДР по її заявам.
Скаргу обґрунтувала тим, що 19.11.2015 року, 20.11.2015 року, 21.11.2015 року заявниця звернулась до Березівського ВП Комінтернівського відділу Головного управління національної поліції в Одеській області з заявами про скоєння злочину. Однак, вказані заяви були списані та розглянуті у порядку Закону України «Про звернення громадян». У поясненнях зазначила, що вона подала заяви про вчинення кримінальних правопорушень суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 та працівниками цього суду, суддями Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , суддею Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_9 та працівниками цього суду. Також зазначила у заявах, які не внесені до ЄРДР про скоєння злочинів працівниками Малиновського ВП ГУНП в Одеській області Постовим, Кутовим, ОСОБА_10 , працівниками Приморського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та працівниками Березівського ВП Комінтернівського ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 та іншими.
Вказані заяви не були внесені до ЄРДР, а тому просила внести відомості до ЄРДР, викладених у її заявах.
24 грудня 2015 року слідчий суддя ОСОБА_1 заявив про самовідвід. Ухвалою суду судді ОСОБА_7 від 25.12.2015 року заяву про самовідвід - задоволено частково та відведено слідчого суддю ОСОБА_1 від розгляду справи в частині, що стосується його особисто.
Ухвалою суду від 05.01.2016 року по справі №494/2/16-к у задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 відмовлено.
У судове засідання 05.01.2016 року заявник не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, про що свідчить телефонограма за №778.
Водночас, суд зауважує, що 05.01.2016 року розглядалась інша скарга ОСОБА_5 по справі №494/1762/15-к, яка призначена на 13:30 год., в якій приймала участь ОСОБА_5 , що підтверджується копією журналу судового засідання. По вказаній справі ОСОБА_5 заявила відвід слідчому судді та самовільно покинула залу судових засідань без будь-яких пояснень. Також, перед розглядом скарг ОСОБА_5 попереджалась про розгляд справи №494/1640/15-к одразу ж після розгляду справи №494/1762/15-к.
Проте, на розгляд скарги по справі №494/1640/15-к ОСОБА_5 як зазначено вище не з`явилась.
В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».
Більш того, суд вважає за необхідне зазначити, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Така поведінка лише свідчить про те, що ОСОБА_5 виключно намагається чинити тиск на суд, з метою прийняття рішення на її користь, з метою зміни складу суду, порушення розумних строків розгляду справи, перешкоджання з`ясування обставин у справі.
Таким чином, слідчий суддя розглядав скаргу за її відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.
Прокурор та слідчий Березівського ВП Комінтернівського відділу Головного управління національної поліції в Одеській області заперечували проти задоволення скарги, вважаючи скаргу заявника необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, мотивуючи тим, що після надходження заяв ОСОБА_5 до райвідділу було встановлено, що вона не містить даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку з чим вказані заяви не були передані слідчому.
Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.
Пунктом 1 частиною першою статті 303 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КПК України) встановлено: «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора : бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна…».
За змістом частини першої статті 214 КПК України передбачено, що бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.
Як вбачається із долучених до скарги заяв ОСОБА_5 вбачається, що вона звернулась 19.11.2015 року, 20.11.2015 року, 21.11.2015 року до Березівського ВП Комінтернівського відділу Головного управління національної поліції в Одеській області про що свідчать зареєстровані номери в ЖЕО.
Частиною четвертою ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов"язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Тобто, з огляду на вказані положення, розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР та поняття реєстрації заяв, які є різними за своєю суттю.
Відповідно до пункту 1.2. Розділу ІІ «Порядку формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 17 серпня 2012 року №69, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомлені чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обстави, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Стосовно заяв про невнесення відомостей до ЄРДР відносно судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 , суддів Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та судді Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_9 , слідчий суддя вважає зазначити наступне.
Згідно висновку Березівського ВП Комінтернівського відділу Головного управління національної поліції в Одеській області заявнику надана відповідь, відповідно до якої подана нею заяви розглянуті та зазначено, що вони не містить об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.
Згідно положень ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Статтею 48 цього ж Закону передбачено, суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року № 8, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.
Крім того, вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до ст.126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.
Пунктом 10 цієї Постанови вказано, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Підсумовуючи викладене, враховуючи нормативно-правовий аналіз, зважаючи, що заяви про скоєнні кримінальні правопорушення вноситься в разі наявності ознак складу злочину передбаченого КК України на підставі обставин викладених в заяві про злочин, з огляду на те, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень та процесуальних дій має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством, зважаючи, що заява ОСОБА_5 розглянута Березівським ВП Комінтернівського відділу Головного управління національної поліції в Одеській області в загальному порядку, оскільки суддя є спеціальним суб`єктом права, і по суті заява про вчинення суддями кримінального правопорушення зводиться до незгоди ОСОБА_5 з ухваленими судовими рішеннями та процесуальними діями, а тому твердження заявника про вчинення кримінального правопорушення суддями, пов`язані із суб`єктивним сприйняттям та оцінкою судових рішень та процесуальних дій, в зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що скарга в цій частині є необґрунтованою, а тому підстави для її задоволення відсутні.
Таким чином, такі дії Березівського ВП Комінтернівського відділу Головного управління національної поліції в Одеській області відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на діючому законодавстві.
Стосовно заяв в частині скоєння злочину працівниками Малиновського ВП ГУНП в Одеській області Постовим, Кутовим, ОСОБА_10 , працівниками Приморського ВП ГУНП в Одеській області Кулік, ОСОБА_12 та працівниками Березівського ВП Комінтернівського ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 та іншими, слідчий суддя вважає зазначити наступне.
Під час судового засідання слідчим надано висновки про результати проведення службового розслідування за зверненнями гр.. ОСОБА_5 , яким встановлено, що вході перевірки ознак правопорушень посадовими особами перелічених органів не виявилось та звернення не містять достатніх даних передбачених ст.214 КПК України, які б свідчили про наявність у діях вказаних вище осіб ознак кримінального правопорушення, які охоплюються поняттям злочину, визначеним ст.11 Кримінальним кодексом України (далі КК України).
Такі дії Березівського ВП Комінтернівського відділу Головного управління національної поліції в Одеській області відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на діючому законодавстві, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими данними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних не має, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення, вказана скарга фактично містить незгоду з процесуальними діями та рішеннями вище перелічених осіб. Самостійний висновок заявника про те, що такі дії утворюють склад злочину, не є підставою для «автоматичного» початку досудового розслідування.
З огляду на зазначене вище, слідчий суддя вважає, що дії суб`єктів оскарження не суперечать вимогам ст.214 КПК України, оскільки заяви ОСОБА_5 не містять будь-яких об`єктивних та достовірних відомостей про наявність в діях суддів Приморського районного суду м. Одеси, Березівського районного суду Одеської області, Апеляційного суду Одеської області та працівників Малиновського ВП ГУНП в Одеській області Постовим, Кутовим, ОСОБА_10 , працівниками Приморського ВП ГУНП в Одеській області Кулік, ОСОБА_12 та працівниками Березівського ВП Комінтернівського ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 та іншими, - ознак кримінально-карних діянь, а тому підстав для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.
Інші обставини, наведені в скарзі не доводять її вимоги щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженого в судовому засіданні звернення скаржниці, та висновків на її заяви.
Більш того, суд вважає за недоцільне надавати детальну відповідь на інші посилання у скарзі, оскільки Європейський суд з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 307, 309,376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на протиправну бездіяльність слідчих, начальника СВ Березівського ВП Комінтернівського відділу Головного управління національної поліції в Одеській області щодо невнесення відомостей про скоєння злочину та зобов`язання внести відомості до ЄРДР по її заявам залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 11.01.2016 року
Слідчий суддя ОСОБА_1