н/п 1-кп/640/636/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.10.2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, уродженця с. Головіно, Белгородського району, Белгородської області, громадянина України, розлученого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_5 , 28 серпня 2015 року, приблизно о 08:00 годин, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Маршала Бажанова 11, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає таємно викрав корпус люка чавунного типу «Т», що належить КП «Харківводоканал», з місця його функціонування. Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №9126 від 23.09.2015 року вартість корпусу чавунного каналізаційного люка типу «Т», з урахуванням зниження якості від зносу на 03.09.2015 року складала 250, 00 грн.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 було досягнуто та підписано угоду від 28 вересня 2015 року про примирення, за змістом якої вони погодились, що ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, вибачитися перед представником потерпілого КП «Харківводоканал» ОСОБА_4 .
Сторони угоди погодились, що ОСОБА_5 понесе покарання за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин згідно ст. 56 КК України. В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання угоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, щиро розкаявся.
Обвинувачений також підтвердив суду, що угоду про примирення він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього є зрозумілими.
Просив затвердити зазначену угоду.
Представник потерпілого КП «Харківводоканал» ОСОБА_4 зі свого боку також підтвердила суду, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, зазначену угоду укладали добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї є зрозумілими. Просила суд затвердити зазначену угоду про примирення.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України.
Крім того, обвинуваченому ОСОБА_5 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його обвинувачують; також обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: збереження можливості оскарження вироку лише з наступних підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_5 зрозумілі.
Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Представнику потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: збереження можливості оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 статті 474 цього Кодексу.
Також потерпілим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, потерпілому зрозумілі. Після таких роз`яснень потерпілий не заперечував проти затвердження угоди.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. А саме ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Цивільний позов не заявлено, судові витрати стягнути з ОСОБА_5 .
Відповідно до статей 118, 122, 124 КПК України процесуальні витрати покладаються на обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за оплату судової товарознавчої експертизи № 9126 від 23.09.2015 року.
Питання про речові докази після набрання вироком законної чинності вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд,-
Угоду про примирення між ОСОБА_5 та потерпілим КП «Харківводоканал» в особі представника ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених статтею 131 КПК України не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення судової товарознавчої експертизи № 9126 від 23.09.2015 року в розмірі 246 (двісті сорок шість) грн.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: кільце люка, що передане власнику - КП «Харківводоканал» на відповідальне зберігання за схороною розпискою від 25.09.2015 року, після набрання вироком законної чинності залишити за належністю у власника.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Київського районного суду
м. Харкова ОСОБА_1