16.09.2015 №363/2330/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді кримінальне провадження за № 0000550 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Українка Обухівського району Київської області, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, освіта середня, непрацюючого, не одруженого, в силу ст.89 КК України судимості немає,
обвинуваченого, у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, судовим слідством

ВСТАНОВИВ:
23.04.2015 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (відповідно до висновку результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 74 від 24.04.2015), керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2107» д.н.з. « НОМЕР_1 » та рухаючись автодорогою «Київ-Вишгород-Десна» в напрямку м. Київ, між с. Вища Дубечня та с. Нижча Дубечня, Вишгородського району, Київської області на 45 км + 500 м проявив неуважність та злочинну недбалість до дорожньої обстановки, у зв`язку з чим не відреагував на її зміну, не вжив заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, чим створив небезпеку для руху інших учасників дорожнього руху, поставив під загрозу їхнє життя та здоров`я, тим самим порушив п. 12.1. Правил дорожнього руху України, не обравши безпечну швидкість свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у наслідок чого, не впоравшись з керуванням, допустив з`їзд автомобіля з автодороги та його подальше перекидання.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з. « НОМЕР_1 » ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №56Д-2015: виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої третини лівої ліктьової кістки відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для повного зростання описаного перелому необхідний строк більше 21 дня.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №57Д-2015: виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді перелому 6 ребра, забій грудної клітини, забійна рана лівої щоки у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для повного зростання описаного перелому необхідний строк більше 21 дня.

Згідно висновку судової експертизи за видом експертної спеціальності 10.2. «Дослідження технічного стану транспортних засобів» №5-01/373 від 21.05.2015 рульове керування, система робочого гальма та елементи підвіски автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з « НОМЕР_1 » на момент огляду, знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі вказаних систем, перед дорожньо транспортною пригодою, не виявлено.
Крім того, відповідно до висновку судової експертизи за видом експертної спеціальності 10.1. «Дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди» №5-01/372 від 23.05.2015 водій автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з « НОМЕР_1 » повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1. «Правил дорожнього руху України». Технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди полягала у виконанні водієм автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з « НОМЕР_1 » пункту 12.1. «Правил дорожнього руху України». При виконанні зазначеного пункту «Правил дорожнього руху України» водій автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з « НОМЕР_1 » мав технічну можливість попередити дану дорожньо-транспортну пригоду на що у нього не було перешкод технічного характеру.
Таким чином водієм ОСОБА_4 , порушено вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме:

-підпункт «а» пункту 2.9. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

- пункт 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення зазначених пунктів Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у вигляді спричинення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі.
Відповідно до статті 349 КПК України, з урахуванням позиції обвинуваченого щодо повного визнання вини, відсутності заперечень у потерпілих, сторони обвинувачення, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, про те, що такого виду обставини їх зміст правильно зрозумілі учасниками процесу, про відсутність у них сумнівів та про добровільність їх позиції та роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати такі обставини у апеляційному порядку.
Тому, за згодою учасників процесу, судом вирішено провести допит обвинуваченого, потерпілих та дослідити обліково-характеризуючі данні щодо ОСОБА_4 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дійсно він 23.04.2015 року перебував у стані алкогольного сп`яніння, та керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись автодорогою «Київ-Вишгород-Десна» в напрямку м.Київ не впоравшись з керуванням допустив з`їзд автомобіля з автодороги та його подальше перекидання. В автомобілі знаходилися потерпіли ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які отримали тілесні ушкодження. У вчиненому розкаювався та вибачився за вчинене.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , пояснила, що 23.04.2015 року разом з ОСОБА_5 знаходилися в автомобілі ВАЗ 2107 під керуванням ОСОБА_4 . ОСОБА_4 дійсно був в нетверезому стані. Дорога була погана та обвинувачений не впорався з автомобілем та з`їхав з дороги в кювет. Вона отримала тілесні ушкодження. Претензій до обвинуваченого ні матеріального, ні морального характеру не має. При визначенні міри покарання обвинуваченому поклалася на розсуд суду, на строгій мірі покарання не наполягає.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , дав аналогічні показання, пояснив, що він також отримав тілесні ушкодження. Претензій до обвинуваченого ні матеріального, ні морального характеру не має. Він його пробачив. При визначенні міри покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

Судом зазначається, що своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 286 КК України, тобто дії обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового розслідування.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відповідно до статті 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_4 відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого - позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, судимості немає в сили статті 89 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що призначення покарання обвинуваченому у вигляді обмеження волі, передбачене санкцією статті частини 1 статті 286 КК України

Судом також враховано щиру позицію обвинуваченого щодо розкаяння у вчиненому злочині, взагалі всі обставини, що пом`якшують покарання у сукупності та взаємозв`язку, позитивну характеристику за місцем проживання, також те, що обвинувачений не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, вчинений злочин є злочином, вчиненим через необережність, а тому призначаючи покарання у вигляді обмеження волі ОСОБА_4 суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим можливо звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, зобов`язавши обвинуваченого виконувати обов`язки, передбачені пунктами 2,3,4 статті 76 КК України.

Саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

З огляду на обставини вчиненого злочину, нехтування обвинуваченим вимог Правил дорожнього руху, тілесні ушкодження, отримані потерпілими, судом окремо зазначається про наявність достатніх підстав для застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, передбаченого санкцією частини 1 статті 286 КК України.

Цивільний позов потерпілими не заявлявся.

Речовий доказ по справі автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 переданий на зберігання під розписку ОСОБА_4 повернути власнику за належністю.

В той же час, процесуальні витрати у розмірі 368 грн. 28 коп., 491 грн. 04 коп. за проведення експертиз в порядку 124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись статтями 369-375 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного даним вироком основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України, а саме:

- протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтись до органу кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Речовий доказ по справі автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 переданий на зберігання під розписку ОСОБА_4 повернути власнику за належністю.

Цивільний позов потерпілими не заявлявся.

Стягнути процесуальні витрати по справі у розмірі 368 грн. 28 коп. за проведення авто-технічної експертизи №5-01/372 від 23 березня 2015 року, 491 грн. 04коп. за проведення авто-технічної експертизи №5-01/373 від 21 травня 2015 року із засудженого ОСОБА_4 на користь держави в особі Науково - дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області.

Відповідно до статті 395 КПК України вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1