Справа № 452/3048/15-к
Провадження № 1-кп/452/243/2015
ВИРОК
іменем України
01 грудня 2015 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого; раніше не судимого, -

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 18.07.2015 року о 02.00 годині в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, проник шляхом відчинення защіпки дверей металевого паркану на територію подвір`я вищевказаного будинку, який належить ОСОБА_4 , де відчинивши дверцята дерев`яних кліток, таємно викрав із них сімнадцять кролів, загальною вартістю 7650грн., які належали ОСОБА_4 ; після чого зайшов у господарське приміщення, яке знаходиться на території даного подвір`я, звідки таємно викрав три курки, вартістю 1050грн., які в подальшому помістив у попередньо підготовлені два поліетиленових мішки та відніс за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 8700грн.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого та потерпілої у судовому засіданні, докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_6 , оскільки він своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), у тому числі, поєднане з проникненням у приміщення, що передбачено ч. 3 ст. 185 КК України. На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із наступного:

Допитаний безпосередньо у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винність в інкримінованому йому злочині визнав по суті власних показань повністю і пояснив, що 18 липня 2015 року вирішив учинити крадіжку кролів і курей у потерпілої, в зв`язку з чим узяв поліетиленові мішки та попрямував до її будинковолодіння, оскільки у квітні 2015 року в неї підробляв по господарству. Викравши з кліток тварин, помістив їх у мішки та двічі відносив до дороги, а звідти до себе додому. У наступному тієї ж ночі зняв шкіру з кролів та о 06.00год. електропоїздом відвіз у Львів, де на Краківському ринку продав усе; виручені кошти потратив на ліки дружині.

Із показань потерпілої ОСОБА_4 установлено, що ОСОБА_6 18.07.2015 року о 02.00год. таємно проник на її подвір`я в АДРЕСА_2 , звідки викрав 17 голів кролів та три курки. Потерпіла суду висловила тверде переконання у тому, що саме ОСОБА_6 учинив в неї крадіжку, оскільки була присутня при огляді місця події, одночасному допиті з обвинуваченим тоді як із свідком, при слідчому експерименті.

Із Акту про застосування розшукової собаки кінологічного центру УМВС України в Львівській області від 18.07.2015 року встановлено, що за проведеними двічі оперативно слідчими діями слід злочинця був виявлений та вів у сторону села Новосілки; на асфальтному покриттю дороги слід був утрачений.

Згідно протоколу огляду місця події від 06.10.2015 року відомо, як обвинувачений показав місце, куди викинув шкіри з кролів на сміттєве звалище за селом; відповідно потерпіла сторона суду підтвердила в судовому засіданні про впізнання цих шкір кролів.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 13.10.15р. вбачається як обвинувачений ОСОБА_6 відтворив обставини інкримінованих йому дій.

Аналізуючи наведені показання обвинуваченого, потерпілої із матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, суд переконаний в доведенні винності ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаному з проникненням у приміщення; дії обвинуваченого досудовим розслідуванням вірно кваліфіковані за вказаною нормою Кримінального Закону ч. 3 ст. 185 КК України, і за це він повинен нести відповідальність.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступень тяжкості вчиненого; також судом ураховано особу винного, його характеристику, вік, обставини вчинення кримінального правопорушення.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є щире каяття з приводу вчиненого, активне сприяння розкриттю злочину.

Із урахуванням раніше наведеного слід призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для призначення більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , чи для переходу до іншого більш м`якого, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України за вчинений злочин, - не встановлено.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_6 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненням обвинуваченого; із урахуванням особи ОСОБА_6 , його сімейного становища, характеристики, поведінки до і після вчинення злочину, - суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі та встановленням іспитового строку на один рік відповідно до ст. 75 КК України; що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, - що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; поклавши на нього обов`язки попросити вибачення у потерпілої, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У зв`язку наведеним у даній справі потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального проступку ОСОБА_6 на загальну суму 13700грн. і, такий на переконання суду підлягає задоволенню на зазначену суму, оскільки оцінивши позовні вимоги цивільного позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що завдана матеріальна і моральна шкода знаходиться в прямому причинному зв`язку із вчиненим ОСОБА_6 кримінальним правопорушенням.

Виходячи з пояснень учасників судового розгляду в судовому засіданні, аналізуючи матеріали кримінального провадження, при визначенні даної суми і підстав її присудження суд також виходить з наступного:

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Судом проаналізовано вищенаведені сторонами пояснення у співставленні з наведеними нормативними актами і суд вважає за необхідне присудження грошового відшкодування моральної шкоди в розмірі п`яти тисяч гривень; при цьому судом враховано стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках; час та зусилля, необхідні для відновлення стану здоров`я; виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом з`ясовано факт заподіяння потерпілій моральних страждань та втрати немайнового характеру, обставини, дії, внаслідок яких вони заподіяні. Суд вважає заявлену в позові вимогу про стягнення 5-ти тисяч гривень відповідною грошовою сумою, яку потерпіла оцінює як заподіяну їй моральну шкоду, - вказану реальною і доведеною в такому розмірі. Тому, аналізуючи матеріали кримінального провадження, пояснення учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне і достатнє задовольнити позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 і присудити стягнути як відшкодування моральної шкоди в її користь зазначені кошти, враховуючи в сукупності негативні наслідки, які настали для позивача.

Разом з тим зазначене раніше узгоджується із позицією обвинуваченого про суму матеріальних і моральних збитків, оскільки як докази про це потерпілою представлено документи. Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов`язок доказування і подання доказів. Під час провадження в справі обвинуваченим ОСОБА_6 як відповідачем у цивільному спорі позов визнано повністю і не подано суду клопотань про доказування чи про звільнення від доказування протилежного; не зазначено доказів, які б спростовували кожну обставину, наведену в позовній заяві ОСОБА_4 .

Отже, при визначенні розміру грошового відшкодування матеріальної та моральної шкоди судом враховано характер правопорушення, вчиненого обвинуваченим, ступінь його вини, матеріальне та сімейне становище; позицію самої потерпілої, додаткові витрати, викликані необхідністю придбанням ліків, стороннього догляду; її глибину фізичних та душевних страждань.

Речові докази шкірки кролів у зв`язку з втратою ними якості як установлено в судовому засіданні, підлягають знищенню як такі, що не мають цінності.

Судових витрат у справі немає.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік.

Згідно п. п. 1, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 попросити вибачення у потерпілої; повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Стягнути із ОСОБА_6 у користь ОСОБА_4 13700грн. як відшкодування шкоди.

Речові докази шкірки кролів у кількості чотири штуки, що передані на зберігання потерпілій, вважати знищеними (а. с. 35).

Копію вироку вручити засудженому та прокурору і роз`яснити, що інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .