Провадження № 1-кп/161/703/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 06 листопада 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000674 від 28.08.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.05.2008 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст.187 ч.2, 296 ч.2, 70, 71 КК України до 8-ми років позбавлення волі, з конфіскацією майна, постановою Коростенського міського суду Рівненської області від 03.09.2013 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 10 днів;

-30.07.2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України до 3-х років 1 місяць позбавлення волі.

-за ст.185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 26.08.2015 року, близько 16:00 год., перебуваючи в середині житлового будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти в сумі 5000 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказаний час, місце та спосіб вчинив зазначену крадіжку. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином визнав повністю. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_4 , яка підтвердила факт викрадення обвинуваченим ОСОБА_5 5000 грн. з її будинку АДРЕСА_2 та мало місце 26.08.2015 року, близько 16:00 год. Заявлений цивільний позов підтримала повністю та просила задовольнити, а також потерпіла ОСОБА_4 просила суд суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази в кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, всі обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, потерпіла просила суд суворо не карати останнього, однак, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, вчинив новий корисливий злочин, характеризується виключно з негативної сторони, не працює, не займається суспільно-корисною працею, не має постійного джерела доходу, в даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за інший злочин, що свідчить про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_5 , слід призначити в межах санкції ст.185 ч.2 КК України із застосуванням ст.70 ч.4 КК України у виді позбавлення волі, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, слід задовольнити в повному обсязі у зв`язку з його повним визнанням обвинуваченим.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 2-х (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та частково не відбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.07.2015 року, остаточно призначити до відбуття покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, тобто з 03.09.2015 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 в користь потерпілої ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень та моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, з моменту отримання копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: