Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/182/2014 Справа № 641/1589/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4
за участю обвинуваченого ОСОБА_5
за участю потерпілого - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000359 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
30.04.2013 близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_5 прийшов до офісу ТОВ «Дакорт», розташованого по вул. Матросова , буд.20 в м. Харкові, де він раніше працював . Між ОСОБА_5 та працівником ТОВ «Дакорт» ОСОБА_6 на грунті виниклих особистих неприязних відносин виникла сварка. В ході сварки, маючи злочинний намір, направлений на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 умисно наніс один удар кулаком правої руки в область лівої частини голови ОСОБА_6 . Потерпілий ОСОБА_6 , захищаючись від неправомірних дій ОСОБА_5 , закрив голову руками, а ОСОБА_5 продовжував йому наносити удари кулаками по голові,відштовхнувши ОСОБА_6 до стіни . Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1343-ая /13 від 15.05.2013 у ОСОБА_6 мали місце: синці та садна на голові, котрі виникли від дії тупого твердого предмета і могли виникнути в строк указаний потерпілим. По ступеню тяжкості - це легкі тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєнні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 30.04.2013 року він з`явився до приміщення офісу ТОВ «Дакорт» за адресою м.Харків вул. Матросова,20 з метою розмови з бувшим колегою ОСОБА_6 , якому за телефоном погрожував, з`явившись до офісу почав з дверей висловлювати свої зауваження ОСОБА_6 , який в цей час знаходився за своїм робочим столом, в приміщенні офісу були і інші працівника ТОВ «Дакорт». Між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла словесна суперечка.
Після чого ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 , який сидів за столом і кулаком надавив йому голову до столу, з вимогою більше не погрожувати йому .
Після чого він пішов, однак ОСОБА_6 взяв стілець і направився в його бік з наміром завдати ушкоджень та наніс удар по руці, в цей час він, захищаючись, вдарив ОСОБА_6 ..
Позовні вимоги заявлені потерпілим ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 не визнав, як недоведені.
Однак вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України підтверджується доказами, що були досліджені в судовому засіданні, а саме:
- показами потерпілого ОСОБА_6 , який вказав, що знайомий зі ОСОБА_5 , з яким деякий час працював в ТОВ Дакорт», на грунті робочих відносин між ними виникли неприязні стосунки, які продовжувались, як під час роботи в офісі, так і після звільнення ОСОБА_5 , який на думку ОСОБА_6 , вчиняв дії, направлені проти ТОВ Дакорт», в зв`язку з чим він дійсно звонив ОСОБА_5 з вимогою припинити вказані дії.
30.04.2013 року він перебував в офісі ТОВ Дакорт» за своїм робочим столом, в приміщенні знаходились і інші співробітники ТОВ, його підлеглі, коли до приміщення зайшов ОСОБА_5 став його звинувачувати, висловлювати образи, після чого підійшов до нього схопив його рукою в області шиї та зігнув до низу, він відхилявся в різні боки. В цей час співробітники офісу захистили його від ОСОБА_5 та відвели від нього, однак останній, продовжуючи свій намір завдати йому ушкоджень, став наближатися до нього з іншого боку , на що ОСОБА_6 взяв стілець та виставив його проти ОСОБА_5 з метою захисту .
ОСОБА_5 вихватив стілець у ОСОБА_6 та продовжував наносити йому удари кулаками по голові, руках, після вийшов з офісу.
Також побиття ОСОБА_6 продовжувалося в передпокою кабінета директора, коли ОСОБА_5 притиснув його до стіни та завдавав йому удари в область грудей, від яких потерпілий бився головою об стіну.
Дані покази потерпілого підтверджено протоколом проведення слідчого експерименту від 15.05.2013 року за участю ОСОБА_6 , при проведенні якого він вказав механізм отримання ним ушкоджень від дій ОСОБА_5 ..
На підставі показів ОСОБА_6 , які він давав на стадії досудового слідства та протоколу слідчого експерименту від 15.05.2013 року, було проведено судово-медичну експертизу №1343 ая/13 від 15.05.2013 року, за висновком якої у ОСОБА_6 було встановлено наявність синців та ссадин на голові, ссадини на лівій нозі, які утворилися від дій твердих тупих предметів і могли бути отримані саме 30.04.2013 року приблизно о 14 годині.
За ступенем тяжкості дані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень .
Обставини, на які посилався ОСОБА_6 під час проведення з ним слідчого експерименту , загалом не мають протиріч об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення йому тілесних ушкоджень.
Тоді як висновком судово - медичної експертизі № 430-ая /14 від 07.02.2014 року, яку було проведено згідно протоколу про проведення слідчого експерименту від 04.02.2014 року за участю ОСОБА_5 , де він показав механізм отримання ним тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ,а саме отримання ним ушкодження обличчя ніжкою стільця в момент перетягування його на себе ОСОБА_6 та нанесення ОСОБА_5 одного удару в область лівого вуха ОСОБА_6 , експертом встановлено, що враховуючи характер та локалізацію встановлених у ОСОБА_6 ушкоджень в області голови, враховуючи покази ОСОБА_5 під час слідчого експерименту було встановлено невідповідність між кількістю та локалізацією тілесних ушкоджень встановлених у ОСОБА_6 , кількості завданих ОСОБА_5 травматичних дій , а також місцем застосування сили.
Тобто, дані висновки спростовують покази ОСОБА_5 , дані ним, як в суді, так і під час досудового слідства, що суд вважає формою захисту ОСОБА_5 ..
Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 щодо наявності у нього тілесних ушкоджень, отриманих від ОСОБА_6 , який зі слів ОСОБА_5 влаштував сварку, накинувся на нього зі стільцем 30.04.2013 року не підтверджено в судовому засіданні , а навпаки розцінюється судом як небажання ОСОБА_5 визнати свою провину, бажанням оговорити потерпілого в скоєнні злочину.
Крім того, вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині підтверджено свідченнями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтвердили факт завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . ОСОБА_6 в приміщенні офісу ТОВ «Дакарт» по вул. Матросова ,20 в м.Харкові.
Також свідки вказали саме на побиття ОСОБА_5 ОСОБА_6 , а не отримання ним наявних у нього ушкоджень за інших обставин , або під час нападу на ОСОБА_5 ..
Покази свідків обективно підтверджені як показами потерпілого так і іншими доказами.
Свідки заперечували проти заяв ОСОБА_5 , щодо його оговору ними у зв`язку, з тим що вони є підлеглими потерпілого.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, поданою ОСОБА_6 30.04.2013 року стосовно отримання ним тілесних ушкоджень від ОСОБА_5 та підтвердженням заяви в суді.
Таким чином, аналізуючи приведені докази, які вказують на скоєння ОСОБА_5 злочину, в якому він звинувачується, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною та його дії кваліфікує за ч.1ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження .
Вивченням відомостей щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» та КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3» не перебуває, не працює, згідно характеристики від 31.08.2012 року ТОВ «Дакорт» за час роботи характеризувався позитивно, одружений, дружина вагітна.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд бере до уваги ступінь тяжкості злочину, скоєний ОСОБА_5 злочин відноситься, згідно ст. 12 КК України до злочину невеликої тяжкості , відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди зі ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_5 , які виражені в нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , які завдали йому фізичних та моральних страждань, виражені в приниженні його гідності, у зв`язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень в присутності співробітників та підлеглих, вплив погіршеного стану його здоров`я на працездатність та на загальний рівень його життя, погане самопочуття , у зв`язку з отриманими травмами, зміна звичайного образу життя .
В частині позовних вимог ОСОБА_6 щодо стягнення матеріальної шкоди зі ОСОБА_5 , суд відмовляє, як вимоги, що не доведені позивачем .
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 годин громадських робіт . Цивільний позов ОСОБА_6 щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди зі ОСОБА_5 -задовольнити частково .
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 8000 (вісім тисяч) гривень .
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова с моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1