справа № 208/6621/15-к
№ провадження 1-кп/208/472/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпродзержинська кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001462 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська, освіта середня, не одруженому, не працюючому, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимому,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:
22 липня 2015 року приблизно о 07 год. 00 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_4 , перебуваючи на автостоянці, яка розташована навпроти другої прохідної на підприємство ПАТ «ДМКД», що знаходиться за адресою вул. Кірова, 18-Б в м. Дніпродзержинську, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна., умисно, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись тією обставиною, що громадянин ОСОБА_5 залишив свій автомобіль ВАЗ 21099 державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » без нагляду, викрав майно з автомобіля, яке належить ОСОБА_6 на праві приватної власності, а саме акумуляторну батарею марки «DOMINATOR 60» чорного кольору вартістю 960 грн. та автомагнітолу чорного кольору марки «Autofun MMP-512UA» вартістю 598.92 грн. Зазначеними діями потерпілому ОСОБА_5 завдано майнової шкоди на суму 1,558 гривень 92 копійки.

Після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, заявлений по справі цивільний позов визнав повністю, та пояснив суду наступне . 22.07.2015 року вранці біля прохідної він побачив автомобіль ВАЗ 21099, поряд нікого не було. Він відкрив ножицями замок дверцят автомобіля з боку водія, взяв авто магнітолу,з салону він відчинив капот і взяв акумуляторну батарею. Магнітола залишилася у нього, батарею він здав на ринку. Вчинити злочин його змусив скрутний матеріальний стан. Він не оспорює встановлені обставини справи, кваліфікацію його дій, просить справу розглядати в порядку ст.. 349 Кримінального процесуального Кодексу, це є його добровільна позиція.

Допитаний по справі потерпілий ОСОБА_5 , суду показав, що 22 липня він залишив свій автомобіль ВАЗ 21099 державний номер « НОМЕР_1 » біля прохідної заводу, повернувшись з роботи побачив, що замок автомобіля дверцят з боку водія зламаний, відсутня авто магнітола, коли провернув ключ і автомобіль не завівся, відчинив капот, побачив відсутність акумуляторної батареї. Викликав працівників міліції. Заявляє позов щодо стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 3000 грн., яка складається з того, що він вимушений був замінювати в машині три замки, щоб всі двері відчинялися одним ключем, викликати і сплачувати послуги евакуатора, через відсутність можливості користуватися автомобілем, він винаймав машину для того щоб возити хвору дитину до лікарні в Дніпропетровськ. У нього п`ятеро дітей і без автомобіля його сім`я не може нормально існувати. На нервовому грунті його дружина потрапила до лікарні, лікується до наступного часу. Моральну шкоду за перенесений стрес він оцінює у 2000 грн. Також просить справу розглядати в порядку, передбаченому ст.. 349 КПК України, не оспорює встановлені обставини справи

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюють ся. При цьому судом з`ясовано , чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 встановлена та доведена а дії обвинуваченого слід правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка)

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.. 65 КК України, що стосується ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого в силу ст.. 67 КК України судом не встановлені.

Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст.. 66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення.

При визначені покарання ОСОБА_4 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи вищевикладене, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а саме його щире каяття, повне визнання вини, який є не судимим, задовільно характеризується за місцем проживання, і тому суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення інших злочинів.

Потерпілим ОСОБА_5 по справі заявлено цивільний позов щодо стягнення з обвинуваченого майнової шкоди в розмірі 3000 та моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

Заявлений потерпілим позов про відшкодування майнової та моральної шкоди підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

На підставі ст.. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкоду полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є під ставовою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У роз`яснені, які містяться у п. 5,9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з наступними змінами та доповненнями « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього у її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями ( бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступеня зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, суд приймає до уваги, що потерпілому ОСОБА_5 діями обвинуваченого спричинено моральну шкоду, яка полягала у моральних стражданнях, яких потерпілий зазнав через втрату свого майна, у стражданнях внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого, у зв`язку з істотною зміною звичного способу життя , вимушеністю пристосовуватися обходитися без автомобіля, підшукувати інші засоби для пересування, витрачати зайві кошти, ремонтувати пошкоджене майно. При цьому суд враховує глибину фізичних та душевних страждань, ступеня доведеності завданої шкоди, матеріальне становище обвинуваченого, а також співмірність матеріальної шкоди та заявленої потерпілим вимоги про відшкодування моральної шкоди, а також суд враховував, що обвинувачений в повному обсязі визнав заявлені позовні вимоги щодо відшкодування майнової шкоди і щодо відшкодування моральної шкоди. Виходячи з наведеного суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3000 грн. потрібно задовольнити повністю , позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди потрібно задовольнити повністю в розмірі 2000 грн.

Питання щодо судових витрат слід вирішити в порядку ст.. 124 КПК України, щодо речових доказів в порядку ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 368,370,371,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком 240 годин.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 3000 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн.

Речові докази: автомобільну акумуляторну батарею марки «DOMINATOR 60» чорного кольору та авто магнітолу чорного кольору марки «Autofun MMP - 512 UA», передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 165 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1