Дата документу Справа № 323/1351/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №323/1351/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/2102/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001749 від 19 грудня 2013 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Оріхів Запорізької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
17 листопада 2015 року заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_10 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі та стягнуто з нього: на користь ОСОБА_8 , в рахунок відшкодування матеріальних збитків 2000 грн, моральної шкоди 4000 грн; на користь ОСОБА_9 , в рахунок відшкодування матеріальних збитків 6000 грн, моральної шкоди 5000 грн; на користь ОСОБА_11 , в рахунок відшкодування матеріальних збитків 2170 грн, моральної шкоди 4000 грн; а також на користь держави, в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта, 440,82 грн.

Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 березня 2014 року щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України постановлено виконувати самостійно.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_10 просить вищевказаний вирок суду скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначив лише обставини, які викладені в обвинувальному акті, не сформулювавши обвинувачення, яке визнане судом доведеним. Крім того, в порушення вимог ч.1 ст.17 КПК України, суд в мотивувальній частині вироку вказав на ОСОБА_12 , як на особу, що вчинила злочин разом з ОСОБА_6 , хоча провадження відносно ОСОБА_12 зупинено у зв`язку з його розшуком. Також апелянт зазначає, що покарання ОСОБА_6 призначене з порушенням вимог ч.2 ст.416 КПК України та без застосування ч.4 ст.70 КК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпіла ОСОБА_8 , посилаючись на безпідставність доводів, в ній викладених, просить вирок суду щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Як зазначено у оскаржуваному вироку, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 16 грудня 2013 року він, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_12 , з корисливих мотивів, приїхали на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , котра належить ОСОБА_8 , де за допомогою автокрану КС 4521 підняли металевий бак об`ємом 4 кубічні метри, прямокутної форми, пофарбований фарбою коричневого кольору, та завантажили його до автомобілю ГАЗ, р/н НОМЕР_1 , тим самим здійснили крадіжку вказаного майна.

Після цього, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_12 , продовжуючи свій злочинний умисел, переїхали на іншу земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 , де за допомогою вищевказаного автокрану підняли металевий бак об`ємом 4 кубічних метри, прямокутної форми, пофарбований фарбою світло-зеленого кольору, та завантажили його до автомобілю ГАЗ, р/н НОМЕР_1 , де вже знаходився раніше викрадений бак, тим самим здійснили крадіжку вищевказаного майна. Зазначені баки ОСОБА_6 та ОСОБА_12 перевезли на територію колишнього вугільного складу, який розташований в м.Оріхів по вул.Привокзальній, на території якого знаходиться пункт прийому металобрухту, та розвантажили там вказані баки.

Окрім того, в цей же день, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_12 , продовжуючи свій злочинний умисел, приїхав на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_11 , де за допомогою автокрану, р/н НОМЕР_2 , підняли металевий бак об`ємом 6 м3, циліндричної форми, пофарбований фарбою сірого кольору, та завантажили його до автомобілю ГАЗ, р/н НОМЕР_1 , тим самим здійснив крадіжку вищевказаного металевого баку. Після цього вони перевезли його на пункт прийому металобрухту, який розташований в м.Оріхів по вул.Привокзальній, та, зваживши його разом з двома попередніми баками, здали на цьому пункті, за що отримали винагороду в розмірі 3000 грн, яку в подальшому розділили між собою.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і наполягав на скасуванні оскаржуваного вироку та призначені нового розгляду у суді першої інстанції; потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення вказаної апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються, в тому числі, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Оскаржуваний вирок вказаним вимогам закону не відповідає, оскільки у мотивувальній частині вироку відсутнє формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, а лише міститься посилання на обвинувальний акт, в якому викладені обставини правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

З врахуванням викладеного, оскаржуваний вирок, як ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, не може бути визнаний законним і обґрунтованим та на підставі ст.ст.7,409,412 КПК України підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду провадження у суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вищевказані порушення, всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини провадження та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Тому інші доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, в т.ч. щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а також недотримання судом положень ч.2 ст.416 КПК України, заслуговують на увагу, але підлягають перевірці при новому розгляді.

Керуючись ст.ст.7, 404, 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України, скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4