Справа № 539/1650/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лубни кримінальне провадження №0000341 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06.04.2009 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі;

15.11.2010 року Новозаводським районним судом м.Чернігів за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, 27.08.2013 року згідно ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.08.2013 року звільнений умовно-достроково на підставі ст.81 КК України на невідбуту частину покарання 10 місяців 20 днів;

29.04.2015 року Чернігівським районним судом за ст.69, ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, будучи достроково звільненим від відбування покарання, вчинив нові злочини проти власності.

Так, 11 березня 2014 року близько 10 години 50 хвилин ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки чужого майна прибув до будинку АДРЕСА_2 , належна ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що власник житла та інші мешканці вийшли з помешкання та їх поряд немає, а за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 через незачинені вхідні двері проник до квартири, зайшов до однієї з кімнат, де таємно викрав з барсетки належні ОСОБА_6 дві золоті сережки загальною вагою 9,57 г, загальною вартістю 4306 грн. ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину разом з викраденими прикрасами, які в подальшому продав.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4306 гривень.

Крім цього, 17.03.2014 року близько 09 год. 40 хв. ОСОБА_4 повторно з метою вчинення крадіжки чужого майна прибув до будинку АДРЕСА_2 , належна ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що власник житла та інші мешканці вийшли з помешкання та їх поряд немає, а за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до вікна квартири, зірвав з нього поліетиленову плівку, якою воно було закрито, та відчинивши кватирку, проник до квартири будинку. В квартирі ОСОБА_4 зайшов до однієї з кімнат, де таємно викрав з барсетки грошові кошти в сумі 800 гривень та наступні прикраси належні ОСОБА_6 : срібну чоловічу обручку з чорним каменем вагою 6 г вартістю 300 грн., срібну мереживну жіночу обручку з крапленим чорним каменем вагою 5 г вартістю 250 грн., срібний кулон за знаком зодіаку «Тілець» вагою 3 г вартістю 150 грн., срібний кулон за знаком зодіаку «Овен» вагою 2 г вартістю 100 грн., золоту весільну чоловічу обручку вагою 3,3 г вартістю 990 грн., золоту весільну жіночу обручку вагою 2,5 г вартістю 750 грн., золоту весільну жіночу обручку вагою 2 г вартістю 600 грн., золоту каблучку з каменем «рубін» рожевого кольору у вигляді овалу вагою 5 г вартістю 1500 грн., золоту каблучку з каменем «бурштин» жовтого кольору у вигляді овалу вагою 5 г вартістю 1500 грн., золотий хрестик вагою 3,3 г вартістю 990 грн., золотий ланцюжок вагою 2,5 г вартістю 750 грн., дві золоті сережки-гвоздики у вигляді квітки з стеблом загальною вагою 2,28 г вартістю 1026 грн., золоту каблучку з елементами білого золота та білими каменями вагою 2,29 г вартістю 1030 грн.

Разом з викраденим ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину і розпорядився в подальшому за власним розсудом.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 10736 гривень.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як крадіжку, вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, оскільки обвинувачений, маючи не зняту та не погашену судимість за ч.3 ст.185 КК України, знову вчинив таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення у житло.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 тричі змінював свої покази щодо фактичних обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. В своїх остаточних показах ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається. Суду пояснив, що, дійсно, 11.03.2014 року, він прибув до господарства ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 . Переконавшись, що власник квартири та всі її мешканці залишили житло, він зайшов всередину. В одній з кімнат будинку взяв барсетку, з якої викрав дві золоті сережки. Крім того, 17.03.2014 року ОСОБА_4 знов прибув до господарства за адресою АДРЕСА_2 та переконавшись, що власник житла та її мешканці відсутні вдома, зірвав плівку з вікна та через кватирку проник всередину квартири. В одній з кімнат будинку взяв барсетку, з якої викрав всі дорогоцінні прикраси (сережки, кулони, ланцюжки, обручки) та грошові кошти в сумі 800 гривень. В подальшому викрадені прикраси він здавав в ломбарди міст Полтави та Києва.

Покази ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України підтверджується наступними показами свідків та потерпілої, які за своїм змістом збігаються з показами наданими обвинуваченим та фактичними обставинами кримінального провадження, а саме:

- наданими в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що працював слідчим Лубенського МВ і в його провадженні перебувало кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 . Під час досудового розслідування у ОСОБА_4 були вилучені золоті прикраси, викрадені у ОСОБА_6

- наданими в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що працював на посаді старшого оперуповноваженого сектору ВБНОН Лубенського МВ. Близько двох років тому з`явилася оперативна інформація, що ОСОБА_4 обікрав квартиру ОСОБА_6 . Згодом з`ясувалося, що ОСОБА_4 перебуває в м.Києві, де його затримали та доставили до ОСОБА_12 . Від інших працівників ОВС довідався, що у ОСОБА_4 вилучили частину викрадених прикрас, а частина вже була продана. Подробиць затримання ОСОБА_4 не пам`ятає.

- наданими в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_10 , який повідомив суду, що проживає за адресою АДРЕСА_2 . В середині березня 2014 року він приїхав додому на обідню перерву. Вхідні двері були незачинені, була знята плівка з вікна, речі в прихожій були трохи переставлені. Через день разом з матір`ю ОСОБА_6 , виявили, що з барсетки, яка зберігалася в його кімнаті зникли золоті прикраси та гроші в сумі близько 800 грн. В будинку проживали його мати, батько, малолітня племінниця, сестра ОСОБА_9 . Також в будинку проживав деякий час обвинувачений, з яким ОСОБА_9 перебувала у фактичних шлюбних відносинах.

- наданими в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_11 , який повідомив суду, що ОСОБА_4 з`явився в їх сім`ї в березні 2013 року та на прохання доньки ОСОБА_9 , став проживати в їх будинку по АДРЕСА_2 . Згодом донька та ОСОБА_4 проживали в містах Києві, Чернігові, Полтаві. Після того, як донька разом з ОСОБА_4 виїхали до Полтави, виявив крадіжку, 18 березня 2014 року, коли знадобився паспорт. Прикраси зберігалися в барсетці в кімнаті сина ОСОБА_10

- наданими в судовому засіданнями показами потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що ОСОБА_4 деякий час проживав в її помешканні разом з її донькою ОСОБА_9 та онукою. 11 березня 2014 року її донька з онукою одяглися і пішли гуляти в парк. Після цього зникли, як пізніше виявилося до ОСОБА_13 приїхав ОСОБА_4 і донька з дитиною разом з ним поїхали до міста Полтави. 14 березня 2014 року ОСОБА_6 під час прибирання в квартирі знайшла камінь від своєї старої каблучки, який поклала до інших прикрас в барсетці, не передивляючись чи всі прикраси на місці. 17 березня 2014 року вони разом зі своїм чоловіком ОСОБА_11 , помітили, що з вікна квартири відірвана плівка, а в коридорі перегорнутий вазон з квітами, однак не надали цьому значення. 18 березня 2014 року чоловіку знадобився паспорт, який зберігався разом з прикрасами в барсетці. Однак, коли відкрили барсетку, то виявили, що прикраси та гроші в сумі 800 грн. в ній відсутні.

Свідок ОСОБА_9 від дачі свідчень відмовилась, скориставшись правом наданим ст.63 Конституції України, пославшись на те, що до моменту затримання ОСОБА_4 органами досудового розслідування вони проживали з ним разом у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, мають спільну дитину, хоча це не підтверджується офіційними документами.

Крім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними зібраними в ході кримінального провадження доказами:

- протоколом огляду місця події від 18.03.2014 року з фототаблицею до нього, де зафіксовано вхід до квартири, де було вчинено крадіжку, вікно закрите плівкою, барсетку, в якій зберігалися викрадені прикраси /а.с.63-66/

- довідками вартості одного граму золота станом на 11 та на 17 березня 2014 року /а.с.67, 68/

- повідомленням ПТ «Ломбард-скарбниця», згідно якого 11.03.2014 року ОСОБА_4 звертався до ломбардних відділень з приводу пари сережок 583 проби вагою 9,57 г та обручки 583 г загальною вагою 2,37 г /а.с.69/

- протоколом огляду від 25.03.2014 року з фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_4 добровільно видав золоті прикраси (каблучку та золоті сережки), які з його слів були викрадені ним 17.03.2014 року з квартири АДРЕСА_3 /а.с.75-77/;

- протоколом огляду від 07.04.2014 року з фототаблицею та квитанцією до нього, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 добровільно видала належні їй золоті сережки, які були викрадені та які вона викупила з ломбарду «Скарбниця» в м.Лубнах за 2334,44 грн. /а.с.78-81/

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.03.2014 року з фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_4 послідовно розповів та продемонстрував як саме він 11 та 17 березня 2014 року проник до квартири АДРЕСА_3 та здійснив крадіжку дорогоцінних прикрас /а.с.94-98/

- висновком товарознавчої експертизи від 08.04.2014 року, згідно якого вартість двох сережок вагою 9,57 грам, виготовлених з золота 585 проби, складає станом на 11.03.2014 року 4306 грн. Вартість двох сережок вагою 2,28 грам, виготовлених з золота 585 проби станом на 17.03.2014 року становить 1026 грн. Вартість каблучки вагою 2,29 грам, виготовленої з золота 585 проби станом на 17.03.2014 року становить 1030 грн. /а.с.136-137/

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає в повному обсязі доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину передбаченого ч.3. ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд зважає на особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за злочини проти власності, є здоровим, працездатним, однак ніде не працює, посередньо характеризується за останнім місцем свого проживання, шкоду завдану злочином не відшкодував.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 визнав повністю, кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.

Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно, як це вказано в обвинувальному акті з посиланням на ст.67 КК України. Вказана обставина, наведена у ч.1 ст.67 КК, передбачена в частині 2 статті 185 КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, а тому суд при призначенні покарання не може ще раз ураховувати її як пом`якшуючу або обтяжуючу покарання обставину. Крім того, в судових дебатах прокурор заявив, що обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. Підстав для застосування статей 69, 75 КК України суд не знаходить.

Зважаючи на те, що обвинувачений вчинив злочини 11 та 17 березня 2014 року під час умовно-дострокового звільнення згідно ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.08.2013 року на підставі ст.81 КК України на невідбуту частину покарання 10 місяців 20 днів, суд відповідно до ч.4 ст.81, ст.71 КК України вважає за необхідне до покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, від відбування якого ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково.

При цьому, зважаючи, що ОСОБА_4 вчинив злочини 11 та 17 березня 2014 року до постановлення вироку 29.04.2015 року Чернігівським районним судом Чернігівської області, покарання слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Потерпілою ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. В судовому засіданні потерпіла підтримала заявлений позов, прохає стягнути матеріальну шкоду в розмірі 15042 грн. Водночас, потерпіла прохає стягнути з обвинуваченого моральну шкоду. Вимогу мотивує тим, що зазнала внаслідок злочину моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях та негативних наслідках у зв`язку з необхідністю звертатися до правоохоронних органів, обходити ломбарди з метою повернення викрадених прикрас, що потягло додаткові витрати та зниження доходів родини, обмежило можливості власного активного громадського життя, підсилило моральні страждання. Завдану моральну шкоду потерпіла оцінює в 5000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявлений цивільний позов визнав в повному обсязі.

Ознайомившись з заявленим цивільним позовом, суд вважає, що вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково, оскільки золоті сережки-гвоздики у вигляді квітки з стеблом загальною вагою 2,28 г вартістю 1026 грн., золоту каблучку з елементами білого золота та білими каменями вагою 2,29 г вартістю 1030 грн. були добровільно видані ОСОБА_4 в Лубенському МВ, що підтверджується протоколом огляду від 25.03.2014 року. Вказані прикраси були повернуті потерпілій на відповідальне зберігання, а тому заявлена сума матеріальної шкоди підлягає зменшенню на суму повернутих прикрас. Таким чином, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню на суму 12986 грн. (виходячи з розрахунку: 15042 грн. 1026 грн. 1030 грн. = 12986 грн.) Що сточується стягнення моральної шкоди, то вказана вимога підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки визнана обвинуваченим, та з урахуванням характеру та тривалості душевних страждань потерпілої, викликаних завданим злочином.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 15.11.2010 року за ч.3 ст.185 КК України і вважати засудженим ОСОБА_4 до трьох років трьох місяців позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Чернігівського районного суду за ст.69, ч.3 ст.185 КК України від 29.04.2015 року і визначити остаточне покарання ОСОБА_4 три роки шість місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання 25 березня 2014 року.

Засудженого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу тимчасово залишити у Полтавському слідчому ізоляторі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 12986 грн. матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди, шкоди завданої злочином.

Речові докази по справі:

- золоті сережки (гвоздики) вагою 2,28 грами, золоті сережки вагою 9,57 грами, золоту обручку з каменями, вагою 2,29 грами, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити їй за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1