Справа № 592/7057/14-к
Провадження № 1-кс/592/2029/14

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2014 року м.Суми Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004776 від 04.07.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся зі скаргою і вимоги мотивує тим, що постановою слідчого від 20.02.2014 року відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні. Не погоджується з постановою, вважає себе потерпілим оскільки було викрадене і розтрачене належне йому майно. Тому просить скасувати зазначену постанову слідчого.

У ході розгляду заявник доводи скарги підтримав.

Слідчий не з`явився.

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Так у слідчого перебуває кримінальне провадження, внесене 04.07.2013 року до ЄРДР за №0004776 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України. Так внесені відомості за заявою ОСОБА_3 по розтраті, приховуванню, знищенню його майна яке було арештоване 26.10.2012 року державним виконавцем при виконанні судового рішення.

19.02.2014 року заявник подав слідчому клопотання про визнання потерпілим. Втім слідчий 20.02.2014 року своєю постановою відмовив у клопотанні, виходячи з того, що шкоди заявнику не спричинено.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Частиною 1 ст. 388 КК України передбачена відповідальність за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. І саме ці обставини підлягають встановленню під час досудового розслідування і судового розгляду.

Склад злочину також є матеріальним. Факт спричинення шкоди, шляхом розтрати чи знищення має значення для справи.

25.06.2014 року ухвалою слідчого судді було скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Підставою для скасування була неповнота досудового розслідування. Під час розслідування не було перевірено, яке майно було, яке вивезено, розтрачено, знищено тощо.

Відтак висновки слідчого про те, що ОСОБА_3 не було спричинено шкоди є передчасними.

Таким чином оскаржена постанова слідчого підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303- 307 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скасувати постанову слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 від 20.02.2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1