Крижопільський районний суд Вінницької області
1-в/134/1/2016
Справа № 134/2062/15-к
УХВАЛА
Іменем України
15 січня 2016 року Крижопільский районний суд

Вінницької області
в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

прокурара: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Крижопіль заяву про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шарапанівка, Крижопільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, засудженого 28.08.1995 року вироком Крижопільського районного суду Вінницької області за ст. 86-1 КК України (1960 року) до трьох років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна. Згідно ст.46 - 1 КК України виконання вироку відстрочити на 2 роки,

В С Т А Н О В И В:
Вироком Крижопільського районного суду від 28 серпня 1995 року ОСОБА_4 був засуджений за ст.86-1 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна. На підставі ст. 46-1 КК України (1960 року) виконання вироку відстрочено на 2 роки.

В своїй заяві ОСОБА_4 просить вирішити питання про звільнення його від покарання на підставі ст.46-1 КК України (1960 року), оскільки даний громадянин вважається засудженим за ст.86-1 КК України (1960 року) і судимість з нього не знята та не погашена, що порушує його права.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав вимоги викладені в заяві.

Прокурор не заперечував про завдоволення заяви про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання заяви у його відсутність.

Представник РП КВІ ОСОБА_6 в судове засідання також не з`явився.

Розглянувши матеріали заяви, враховуючи думку прокурора, яка вважає за можливе звільнити засудженого від покарання, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 46-1 КК України (1960 року) при призначенні покарання особі, яка вперше засуджується до позбавлення волі на строк до трьох років, суд, з урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки вчиненого злочину, особи винного та інших обставин справи, а також можливості його виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства, може відстрочити виконання вироку щодо такої особи на строк від одного до двох років зі сплатою штрафу.

Відповідно до ч.6 ст.46-1 КК України (1960 року) контроль за поведінкою засуджених, щодо яких виконання вироку до позбавлення волі відстрочено, здійснюється органами внутрішніх справ.

Згідно з ч.8 ст.46-1 КК (1960 року) по скінченні строку відстрочки виконання вироку суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, залежно від ставлення до праці або навчання засудженого, його поведінки протягом встановленого судом строку відстрочки виконання вироку виносить ухвалу про звільнення засудженого від покарання або про направлення засудженого для відбування позбавлення волі, призначеного вироком.

Відповідно до п.15 Розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень до Кримінального кодексу України 2001 року до осіб, засуджених до покарання у виді позбавлення волі із застосуванням відстрочки виконання вироку відповідно до статті 46 Кримінального кодексу України 1960 року, застосовується стаття 78 КК України (2001 року).

Згідно положень ч. 1 ст.78 КК України (2001 року) після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно з п.3-2 ч.1 ст.55 КК України (1960 року) такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі з застосуванням статті 46-1 цього Кодексу, якщо вони протягом строку відстрочки виконання вироку не вчинять нового злочину і відносно них у встановленому порядку вирок не буде виконано.

Разом з цим, строк відстрочки виконання вироку сплив 28 серпня 1997 року. Даних про вчинення ОСОБА_4 протиправних дій за період відстрочки виконання вироку немає. Згідно інформації наданої Крижопільським РВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області вирок Крижопільського районного суду від 28.08.1995 року відносно ОСОБА_4 за ст.86-1 КК України (1960 року) в Крижопільській КВІ відсутній.

Разом з цим, згідно з п.1 ч.1 ст.49 КК України (1960 року) обвинувальний вирок не виконується, якщо його не було виконано в такі строки, рахуючи з дня набрання вироком законної сили: п`ять років - при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 55 КК України (1960 року) такими, що не мають судимості, визнаються особи, звільнені від покарання в силу статей 49 і 50 Цього кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.80 КК України (2001 року) особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

На підставі викладеного та враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 мав бути звільнений від відбування покарання 28 серпня 1997 року, суд вважає, що засудженого ОСОБА_4 слід звільнити від покарання на підставі ст. 46-1 КК України (1960 року).

На підставі ст. 78 ч. 1 КК України 2001 року, ст.46-1, п.1 ч.1 ст. 55, п.3-2 ч.1 ст. 55 КК України 1960 року та керуючись ч. 2 ст 165 КВК України, ст.ст. 372. ч. 1 п. 9 ст. 537, 338-539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 28.08.1995 року, на підставі ст. 46-1 КК України від відбування покарання з часу закінчення іспитового строку 28.08.1997 року.

На ухвалу може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя