печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2013 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Цокол Л.І. за участі секретаря Кирей О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора прокуратури м. Києва Онисковець Ю.,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора прокуратури м. Києва , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про крмиінальне правопоуршення- протиправною; зобов'язати прокурора Онисковець Ю. внести відомості (викладені у заяві про злочин) до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Заявник посилається на те, що 29 жовтня 2013 року звернулась до Генерального прокурора України із заявою про кримінальне правопорушення та про внесення відомостей до ЄРДР щодо порушення права на захист слідчим СВ ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ОСОБА_3 , що свідчить про вчинення кримінального правопорушення за ст.374 ч2 КК України . Вказана заява була направлена до прокуратури м. Києва, однак протягом встановленого строку до ЄРДР внесена не була. При цьому заявник одержала відповідь про відмову у внесенні відомостей викладених у її заяві до ЄРДР.

Під час судового розгляду заявник ОСОБА_1 та її захисники ОСОБА_4 і ОСОБА_5 скаргу підтримали , просили її задовольнити, повідомивши про те, що невнесенні відомостей викладених у заяві про вчинення правопорушення, є порушенням вимог ст. 214 КПК України.

Прокурор прокуратури м. Києва Онисковець Ю. А. заперечував проти задоволення скарги, вказуючи на те, що заява ОСОБА_1 не містила достатніх данних необхідних для внесення відомостей до ЄРДР. Крім того, прокурор звертав увагу на те, що досудове розслідування кримінальної справи не завершено.

Вислухавши заявника ОСОБА_1, її захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5, прокурора Онисковець Ю.ВА., вивчивши заяву про злочин від 29 жовтня 2013 року, додатки до неї та відповідь прокурора Онисковець Ю. від 11 листопада 2013 року, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов'язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім'я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Згідно ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулась із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Із дослідженого в судовому засіданні встановлено, що 29 жовтня 2013 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Генерального прокурора України із заявою про злочин ( ч2 ст.374 КК України ). У поданій заяві заявник зазначав про те, що постановою Деснянського районного суду м. Києва від 11.02.2013р. по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.212 ч1 КК України, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 квітня 2013 року було допущено порушення права на захист з боку слідчого ОСОБА_3., який здійснював досудове розслідування вказаної справи, про що зазначено і в рішеннях суду. У зв'язку з цим завник просила розпочати досудове розслідування щодо слідчого СВ ДПІ у Голосіївському району м. Києва ОСОБА_3 за ч2 ст.374 КК України.

Вказана заява до ЄРДР внесене не була. Заявнику було надано відповідь прокурором прокуратури м. Києва Онисковець Ю. про те, що подане звернення містить лише власні міркування та припущення, в яких не вбачається об'єктивних даних про вчинення правопорушення, а отже не є заявою, повідомленням про кримінальне правопорушення, передбачене ч5 ст.214 КПК України.

Із досліджених під час судового розгляду постанови Деснянського районного суду м. Києва від 11.02.2013р. та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 17 квітня 2013 року видно, що кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч1 ст.212 КК України повернута прокурору Голосіївського району м. Києва для організації проведення досудового розслідування. Підставою для повернення справи стало пред'явлення неконкретного обвинувачення, внаслідок чого було порушено право ОСОБА_1 на захист, а саме право ОСОБА_1 здійснювати належний захист від пред'явленого обвинувачення.

Як з'ясовано під час судового розгляду, досудове розслідування вказаної справи не завершено.

Заявник просила внести відомості викладені нею до ЄРДР вказавши попередню кваліфікацію ч2 ст. 374 КК України, як недопущення чи ненадання своєчасно захисника , а аткож інше грубе порушення права підозрюваного, обвинуваченого, підсудного на захист, вчинене особою яка проводить дізнання, слідчим, прокурором або суддею, якщо ці дії призвели до засудження невинної у вчиненні злочину особи, або за попередьною змовою групою осіб, або такі, що спричинили інші тяжкі наслідки.

Враховуючи встановлені обставини вважаю, що підстави для внесення відомостей викладених у заяві ОСОБА_1 до ЄРДР як на день звернення заявника, так і в даний час, відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора прокуратури м. Києва Онисковець Ю., залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Цокол Л.І.