Справа № 750/6534/15-к
Провадження № 1-кп/750/14/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Чернігові кримінальне провадження №0002282, об`єднане з кримінальним провадженням №0003196, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Чернігів, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, працює підсобним працівником на ПАТ УкрСівербуд, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , 03.04.2015 року, приблизно о 23.00, знаходячись біля будинку №8 по вул.К.Цеткін у м.Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, умисно, відкрито, шляхом застосування насильства, а саме нанісши удар по голові потерпілому ОСОБА_5 , та заподіявши останньому тілесні ушкодження, які, згідно висновку експерта №485 від 17.06.2015 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, викрав рюкзак з особистими речами, а саме: мобільним телефоном марки Lenovo S 660 у корпусі чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 , вартість якого, згідно довідки ТОВ Алло, складає 760 грн., паспортом громадянина України, гаманцем з грошима у сумі 250 грн., банківською карткою Райфайзен банк аваль на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1 010 грн.

02.05.2015 року, приблизно о 23.00, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись поблизу магазину Лис Микита, що по вул.Г.Полуботка,28 у м.Чернігові, наніс декілька ударів руками в обличчя ОСОБА_6 та відкрито заволодів гаманцем з грошовими коштами у сумі 250 грн., наручним годинником марки Такхоєр вартістю 3 000 грн., мобільним телефоном марки Леново К-920 у корпусі чорного кольору вартістю 1 500 грн., що належить ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 4 750 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України визнав частково та щодо першого епізоду обвинувачення показав, що 03.04.2015 року він проживав у своєї дівчини по вул.В.Інтернаціоналістів. У той вечір він з нею посварився, а тому вийшов прогулятись. Коли він йшов по вул.К.Цеткін, то побачив молодого чоловіка, який лежав на дорозі. Коли він подивився чи живий хлопець, то від нього був сильний запах алкоголю, після чого він пішов далі у напрямку школи №9. Потім він знову вирішив пройтись, і приблизно за чотириста метрів від початку вул.К.Цеткін, знайшов рюкзак, який узяв з собою, а коли пройшов далі, то побачив хлопця, до якого він раніше підходив, коли той лежав. Цей хлопець йшов та шатався, при цьому хлопець йшов до місця, де лежав рюкзак. Він просто, не думаючи, в область плеча штовхнув хлопця, який впав на асфальт, а коли він підійшов до нього, то побачив, що хлопець спить. Оскільки він був в емоційному стані, то вирішив випити пива, а тому узяв телефон та гаманець із кишені куртки цього хлопця. Потім він пішов у бік магазину Прохолода, де купив пива, після чого пішов додому. Коли йшов додому, то побачив, що у телефоні тріснутий екран. Кофту із рюкзаку він викинув, а рюкзак залишив. Також у рюкзаку був паспорт, посвідчення водія та картка, які, а також телефон, він повернув. Кому належав рюкзак не знає, а документи у рюкзаку він виявив дома. Навіщо він штовхнув потерпілого ОСОБА_5 не знає, думав, що у потерпілого є гроші хоча б на пиво. Гаманець у потерпілого узяв, оскільки думав, що у ньому є гроші на пиво, а телефон брав для того, щоб залишити його собі. У гаманці було трохи більше 50 грн. Удар він потерпілому не наносив, оскільки сенсу його бити не було, бо після того, як він його штовхнув, потерпілий впав сам. Згоден, що від його дій потерпілий отримав тілесні ушкодження, при цьому міг впасти та отримати тілесні ушкодження. З моделлю та вартістю телефону згоден, а з сумою грошей у 250 грн., що вказано в обвинуваченні, не згоден.

Щодо другого епізоду обвинувачення показав, що на початку травня 2015 року, у денний час, він випадково зустрів свого товариша ОСОБА_9 , і вони вирішили попити пива. У парку, напроти першої школи, до них підійшов хлопець, який запропонував придбати у нього телефон Леново. Оскільки ОСОБА_9 був винен йому 250 грн., то він сказав йому, що він купить телефон, а той йому не буде віддавати гроші. Він сильно телефон не розглядав та купив його за 300 грн. Хлопець також запропонував купити у нього годинник, який він придбав за 50 грн. Звідки ці речі у хлопця він не знав і можливо тому, що випив 1,5 л пива, не думав, що речі можуть бути викраденими. Наступного дня зранку, протверезившись, він подумав, що телефон може бути викрадений та вирішив його продати. Годинник він зранку не знайшов і скоріше за все його загубив. Телефон він продав за 800 грн. ОСОБА_10 , тобто віддав його ОСОБА_10 , який пішов до ломбарду та здав телефон на свій паспорт. Він просив ОСОБА_11 подивитись у Інтернеті скільки коштує годинник, при цьому телефон продав ОСОБА_10 до того, як телефонував ОСОБА_11 , який, подивившись у Інтернеті, сказав, якщо годинник не оригінальний, то коштує до 1 500 грн.

Після дачі показань потерпілим ОСОБА_5 , обвинувачений показав, що не згоден з показаннями потерпілого, оскільки його не бив. Пояснити навіщо потерпілий вказує, що його вдарили по голові, не зміг. У судових дебатах обвинувачений вказав, що вину за першим епізодом обвинувачення визнає повністю, у скоєному щиро кається.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що йшов з кафе Бонжур, яке знаходиться біля воєнкомату, між 23.00 та 24.00. Він пішов у бік п`яти Кутів по вул.К.Цеткін, а коли пройшов половину вулиці, то відчув удар ззаду по голові у потилицю, від якого він впав та втратив свідомість. Скільки він пролежав не знає, але коли прийшов до тями, то виявив, що у нього відсутній рюкзак, телефон Леново С660 та гаманець. Грошей у нього було приблизно 250 грн. Він перебував у стані алкогольного сп`яніння, але свої дії пам`ятає. Він не зміг розгледіти нападника, і коли саме у нього забрали майно не відчув. Нічого йому обвинуваченим не відшкодовано, але йому повернуто рюкзак, телефон у розбитому стані, паспорт, посвідчення водія та банківську картку. Телефон у нього був новий, оскільки він його купив за півроку до події. З вартістю викраденого майна згоден. Вважає, що обвинувачений повинен відповідати за вчинене та просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що коли він, приблизно о 23.00, повертався від магазину Лис микита у бік пр.Перемоги, то до нього підбіг чоловік, схожий на обвинуваченого, та штовхнув або несильно вдарив його в обличчя, від чого він впав та злякався. Коли він намагався встати, то цей чоловік ногою, або вдарив або прижав його, а потім зняв з його руки годинник, з внутрішньої кишені забрав телефон та перевірив інші кишені, побіг. Також у нього було викрадено гаманець з грошима у сумі приблизно 250 грн. З кількістю та вартістю викраденого майна згоден. Він встав та пішов додому, а потім пішов до міліції. Чоловік, який викрав у нього годинник та телефон, був у мастерці та капюшоні, був не голений, але там був ліхтар і у принципі він добре його розгледів. Може стверджувати, що то був обвинувачений. З викраденого майна йому повернули телефон Леново. Впізнання проводилось по фотокарткам, але спочатку оперуповноважені йому показували цифрові фотокартки на комп`ютері, де була фотокартка обвинуваченого, і він сказав, що він схожий на того чоловіка. Йому також показували і фото свідка ОСОБА_10 , але він на нього не показав. Працівники міліції щось записали, після чого він пішов додому, а потім, наступного дня, його викликали до слідчого, яка показувала йому ксерокопії фото. На аркуші було декілька фото чоловіків і він впізнав обвинуваченого. Він підписав документи і розписку на телефон та пішов додому. Телефон, приблизно за рік до події, він купив на ринку, як бувший у використанні, і на ньому було написано Леново. Телефон у нього падав, і коли він давав його подивитись майстру з ремонту телефонів, то майстер казав, що це телефон Леново К 920.

Відповідаючи на запитання захисника потерпілий, вказав, що з врахуванням показань обвинуваченого, тим чоловіком був нібито обвинувачений, а відповідаючи на запитання суду, потерпілий показав, що він бачив ніс того чоловіка, як у обвинуваченого, і той чоловік схожий на обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показав, що у травні 2015 року, до 11.00, до нього зайшов ОСОБА_7 , якого він давно не бачив, і вони вийшли поспілкуватись. ОСОБА_7 сказав, що він з похмілля та хоче випити, на що він відповів, що може з ним прогулятись. Потім ОСОБА_7 сказав, що у нього є мобільний телефон Леново А880, який йому подарувала матір, але у дійсності телефон був Леново С920. Він особисто бачив телефон, який виглядав як новий. ОСОБА_7 також сказав, що загубив свій паспорт, але у зв`язку з тим, що він хотів випити, просив його закласти телефон на його паспорт, на що він погодився. ОСОБА_7 сам заклав телефон та особисто отримав за нього 800 грн. Потім ОСОБА_7 попив пива, після чого вони розійшлись. Він двічі телефонував ОСОБА_7 та питав, чи буде він забирати телефон, на що ОСОБА_7 відповів, що не буде та не заперечував, що він його викупив. Він викупив телефон, але, коли пройшло більше місяця, то телефон у нього вилучили працівники міліції, і скоріше за все про це складався якийсь документ. Коли він купував на телефон чохол, то йому сказали, що це телефон не А880, а С920.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 показав, що дати подій не пам`ятає, але йому телефонував, не знає хто, ОСОБА_10 або ОСОБА_7 , у вечірній час і питав у нього, чи не хоче він придбати телефон Леново, якої моделі не пам`ятає, та годинник, який йому був не цікавий, а по телефону вони не зійшлись у ціні.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 09.07.2015 року(а.п.45-46), слідчим був оглянутий службовий кабінет №308 за адресою:м.Чернігів, вул.Шевченко,13. У ході огляду слідчим ОСОБА_12 було виявлено мобільний телефон Lenovo S920 у корпусі чорного кольору. Під час огляду у кабінеті знаходився ОСОБА_10 , який пояснив, що мобільний телефон Lenovo S920 він викупив у ломбарді у 2015 році приблизно місяць назад.

У наданому суду протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.07.2015 року слідчим зазначено, що ним проведено пред`явлення для впізнання фотознімків, які фактично є не фотознімками, а їх ксерокопіями, при цьому низької якості. Зображення осіб на ксерокопіях фотознімків під №1, №2 та №4 за зовнішніми ознаками суттєво відрізняється від зображення особи під №3(а.п.47-48).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №485 від 22.06.2015 року у потерпілого ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани волосистої частини голови, які виникли від дії тупих предметів, в тому числі, могли утворитись і у результаті нанесення ударів руками, ногами з боку сторонніх осіб, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 , могли утворитись 03.04.2015 року, як на це вказано у постанові про призначення експертизи. Не виключена можливість, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 , могли утворитись за обставин, на які вказує потерпілий у копії протоколу його допиту, наданій на судово-медичну експертизу. Виходячи з кількості тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 , можна припустити, що він міг піддаватись впливу, як мінімум однієї травматичної дії. Не виключена можливість, що комплекс тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 , міг утворитись при падінні з висоти власного зросту на площину, в тому числі і при попередньому наданні тілу прискорення(а.п.49-51).

Згідно протоколу огляду місця події від 07.05.2015 року(а.п.52-53), слідчим була оглянута ділянка місцевості по вул.Лермонтова біля будинку №7, поруч з яким знаходиться ОСОБА_7 , який одягнений у реглан з капюшоном, і у нього мається рюкзак чорного кольору. Під час огляду ОСОБА_7 пояснив, що має при собі речі, які він викрав у чоловіка, який знаходився на асфальті по вул.К.Цеткін у м.Чернігові, а саме рюкзак, який він має при собі. ОСОБА_7 з рюкзака дістав мобільний телефон Lenovo чорного кольору, екран якого має пошкодження, без сім-картки та карти пам`яті, паспорт та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , а також банківську картку Райфайзен банк Аваль.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.05.2015 року слідчим зазначено, що він провів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, але фотознімки, які маються у протоколі, є фактично ксерокопіями фотознімків. У протоколі фотознімки не пронумеровані, але зазначено, що потерпілий ОСОБА_5 впізнав чоловіка на фотознімку під №3. Зображення особи на ксерокопії фотознімку, яка розташована у протоколі третьою зліва направо, дуже низької якості, а крім того, зображення осіб на ксерокопіях інших фотознімків суттєво відрізняються від зображення особи на вказаній ксерокопії(а.п.56-57).

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи обвинувачення та показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він удару потерпілому ОСОБА_5 не наносив, а майно викрав, коли потерпілий лежав без свідомості, з урахуванням того, що у судових дебатах він вину за першим епізодом обвинувачення визнав повністю, що злочину щодо ОСОБА_6 не вчиняв, доводи його захисника про те, що обвинувачення по епізоду викрадення майна у ОСОБА_6 ґрунтується на припущеннях та про необхідність виправдання обвинуваченого за цим епізодом за недоведеністю його вини у вчиненні злочину, суд приходить до висновку, що обвинувачення знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а такі показання обвинуваченого суд оцінює критично та розцінює їх, як спробу уникнути покарання за вчинені злочини. Показання обвинуваченого суперечать перевіреним у судовому засіданні показанням потерпілого ОСОБА_5 , які є послідовними щодо обставин, викладених в обвинуваченні. Показання потерпілого ОСОБА_5 повністю узгоджуються з фактичними даними у висновку судово-медичної експертизи про отримані ним тілесні ушкодження щодо їх характеру, локалізації та часу отримання, які є об`єктивними даними, а також з фактичними даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 07.05.2015 року. При оцінці показань потерпілого ОСОБА_5 , суд враховує, що у судовому засіданні не встановлено даних, які б вказували на те, що потерпілий зацікавлений саме у кваліфікації дій обвинуваченого за вчинення більш тяжкого злочину, або дані про його зацікавленість у будь-якому погіршенні становища обвинуваченого. Крім того, суд вважає, що будь-яких обставин, які б ставили під сумнів достовірність та об`єктивність показань потерпілого, у судовому засіданні не встановлено.
Показання обвинуваченого також суперечать показанням потерпілого ОСОБА_6 , які, як і показання потерпілого ОСОБА_5 , є послідовними щодо обставин, викладених в обвинуваченні. Показання потерпілого ОСОБА_6 узгоджуються з фактичними даними, що містяться у показаннях свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . При цьому суд, особливо приймає до уваги те, що потерпілий, через невеликий проміжок часу, при пред`явленні йому фотокарток оперуповноваженими, вказав саме на обвинуваченого, як на чоловіка, який схожий на того, хто вчинив злочин, при цьому не вказав на ОСОБА_10 , фотокартку якого також показували потерпілому. Крім того, суд враховує, що майстер по ремонту мобільних телефонів повідомив потерпілому модель його телефону Леново К-920, а тому, суд вважає вірною назву та модель мобільного телефону, як Леново К-920, який був відкрито викрадений у потерпілого. При цьому суд враховує, що у судовому засіданні не встановлено даних, які б вказували на те, що потерпілий має будь-яку зацікавленість в обвинуваченні саме ОСОБА_7 , а крім того, суд вважає, що будь-яких обставин, які б ставили під сумнів достовірність та об`єктивність показань потерпілого, у судовому засіданні не встановлено. Саме з врахуванням таких показань потерпілого суд вважає встановленим, що у потерпілого ОСОБА_6 був відкрито викрадений мобільний телефон Леново К-920, як це зазначено в обвинуваченні.

Показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтверджується обвинувачення ОСОБА_7 . Повідомлення обвинуваченим свідку ОСОБА_10 даних про те, що телефон йому подарувала матір, про іншу назву моделі телефону, а також про те, що він загубив паспорт, судом розцінюється, як намагання обвинуваченого приховати вчинення ним злочину та запобігти його можливого викриття, при цьому, суд враховує, що ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що телефон він віддав ОСОБА_10 , який здав його на свій паспорт у ломбарді. При оцінці показань свідка ОСОБА_10 , суд враховує, що зацікавленості цього свідка у результатах розгляду кримінального провадження на користь органів досудового розслідування або потерпілих, або будь-яких обставин, які б ставили під сумнів достовірність та об`єктивність його показань, у судовому засіданні не встановлено.
Разом з тим, оскільки прокурором у судовому засіданні не надано суду документів, які б містили дані, що слідчий ОСОБА_12 мав повноваження проводити слідчі дії під час досудового розслідування кримінального провадження щодо заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 , суд вважає, що огляд місця події 09.07.2015 року був проведений не уповноваженою на це особою, а тому, суд визнає цей доказ недопустимим. Твердження прокурора про те, що ОСОБА_12 є оперуповноваженим та діяв на підставі доручень слідчих начальнику ВКР ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, не заслуговують на увагу, оскільки у протоколі огляду від 09.07.2015 року посада ОСОБА_12 зазначена, як слідчий СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області.

Протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.07.2015 року та від 25.05.2015 року, за якістю фотознімків, вимог до осіб, яких впізнають, зокрема, що вони не повинні мати різких відмінностей у віці та зовнішності, не відповідають вимогам ст.228 КПК України, а тому ці докази є недопустимими, у зв`язку з чим, суд не приймає їх, як докази, що підтверджують обвинувачення ОСОБА_7 . При такій оцінці цих протоколів, суд також враховує, що з матеріалів кримінального провадження, які були надані прокурором, не вбачається у чому була необхідність проводити впізнання за фотознімками, а також те, що потерпілому ОСОБА_6 спочатку оперуповноваженими були показані фотокартки, серед яких була фотокартка обвинуваченого, що суперечить вимогам ст.228 КПК України, та зміст показань потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні.
З врахуванням визнання протоколу огляду місця події від 09.07.2015 року, а також протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.07.2015 року та від 25.05.2015 року, недопустимими доказами, вони не можуть бути використані при прийнятті рішення у цьому кримінальному провадженні, і на них суд не може посилатись, як на такі, що підтверджують обвинувачення ОСОБА_7 .

Таким чином, суд вважає, що фактичні дані, що містяться у показаннях потерпілих, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , висновку судово-медичної експертизи, протоколі огляду місця події від 07.05.2015 року, а також у показаннях самого обвинуваченого, зокрема щодо епізоду обвинувачення про заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 та обставин передачі мобільного телефону ОСОБА_10 , у своїй сукупності повністю узгоджуються між собою, і вказують на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, що викладені в обвинуваченні, та спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_7 та доводи його захисника, а тому дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна(грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, наслідки вчинених злочинів, кількість та вартість викраденого, відсутність цивільних позовів у кримінальному провадженні, що викрадене майно частково повернуто потерпілим, думку одного із потерпілих щодо призначення покарання обвинуваченому у вигляді реального позбавлення волі, особу обвинуваченого - його вік, сімейний стан, освіту обвинуваченого, що він працює, матеріальний стан обвинуваченого, стан його здоров`я, відповідно даних, які надані прокурором та повідомлені самим обвинуваченим, зокрема відсутність у нього тяжких хвороб, його позитивну характеристику за місцем попереднього проживання, відношення обвинуваченого до вчиненого та пояснення ним причин вчинення злочину за першим епізодом обвинувачення, що обвинувачений раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.
З врахуванням того, що обвинувачений вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, суд вважає, що обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, у судовому засіданні не встановлено. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, у судовому засіданні не встановлено.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги вищевказані дані, що характеризують обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі відповідно до мінімальної межі санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинені обвинуваченим злочини. За відсутності обставин, що пом`якшують покарання, підстави для застосування ст.69 КК України до обвинуваченого відсутні.
Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, при відсутності обставин, що обтяжують покарання, інші дані, що характеризують його особу, зокрема його молодий вік, його матеріальний та сімейний стан, відсутність негативних даних на нього до вчинення злочинів, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши йому іспитовий строк, передбачений ст.75 КК України.

Саме таке покарання, з врахуванням обставин вчинення злочинів, їх наслідків, думки потерпілого щодо призначення покарання, а також даних, що характеризують особу обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази: мобільний телефон Lenovo(а.п.54), рюкзак, паспорт та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , банківську картку Райфайзен банк Аваль(а.п.55), - необхідно залишити потерпілому ОСОБА_5 , мобільний телефон Леново К-920(а.п.94), - необхідно залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази: мобільний телефон Lenovo(а.п.54), рюкзак, паспорт та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , банківську картку Райфайзен банк Аваль(а.п.55), - залишити ОСОБА_5 , мобільний телефон Леново К-920(а.п.94), - залишити ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1