Справа № 353/209/13-к
Провадження № 1-кс/353/19/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Тлумач 25 лютого 2013 року

Слідчий суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Гавриш Я.М.

за участю: секретаря Гуцуляк Г.Я.

прокурора прокуратури Тлумацького району Івано - Франківської області

ОСОБА_1

старшого слідчого СВ Тлумацького РВ УМВС України в Івано - Франківській області майора міліції ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

розглянувши справу за скаргою потерпілої ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Тлумацького РВ УМВС України в Івано Франківській області майора міліції ОСОБА_2 від 29.01.2013 року про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

Потерпіла ОСОБА_3 звернулась в суд із скаргою на постанову старшого слідчого СВ Тлумацького РВ УМВС України в Івано Франківській області майора міліції ОСОБА_2 від 29.01.2013 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 02.01.2013 р., з тих підстав, що наведена постанова ґрунтується лише на тому, що:

1). Дорожньо-транспортна пригода трапилася з вини її сина ОСОБА_4, який порушив вимоги п.п. 2.3., 2.9. ,10.1. ,12.1., 12.4.,31.4.5. Правил дорожнього руху.

2). Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 153, - смерть сина настала від відкритої черепно-мозкової травми, крововиливів в м'які тканини голови, переломів кісток склепіння черепа, крововиливів під оболонки та речовину головного мозку, стовбурових ділянок та в шлуночки головного мозку, що ускладнилося набряком та набуханням головного мозку.

Такі тілесні ушкодження могли мати місце при перекиданні транспортного засобу та ударах головою до конструктивних деталей салону автомобіля, а при подальшому викиданні його з салону автомобіля на обочину, - від ударів до дорожнього покриття.

3). Факт переїзду через її сина ОСОБА_4, водієм Опель-Кадет ОСОБА_5 не знаходиться в причинно - наслідковому зв'язку із настанням смерті сина ОСОБА_6, оскільки останній помер від тілесних ушкоджень в області голови, які могли мати місце в результаті перекидання транспортного засобу, яким він управляв.

Версія слідчого, за якою отримані потерпілим тяжкі тілесні ушкодження в області голови, могли мати місце при перекиданні транспортного засобу та ударах головою до конструктивних деталей салону автомобіля, а при подальшому викиданні його з салону автомобіля на обочину, - від ударів до дорожнього покриття, які спричинили його смерть, - суперечить фактичним обставинам справи, протоколу та схемі огляду місця події.

Така версія слідчого є надуманою та ґрунтується на припущеннях, а висновок з цього питання комісійної судово-медичної експертизи № 153 є хибним, оскільки ґрунтується лише на вказаній версії слідчого, без конкретних досліджень всіх обставин справи та речових доказів.

Так, згідно схеми огляду місця події, слідчий повинен був дослідити беззаперечні докази виявлені та зафіксовані на місці дорожньо-транспортної пригоди, якими є:

а) сліди юзу а/м ВАЗ - 2101 довжиною 11,4 м, залишені на лівому узбіччі від дороги в напрямку руху м. Івано-Франківська, на них знаходилось тіло потерпілого ОСОБА_4;

б) сліди наїзду а/м ВАЗ - 2101 довжиною 8.8 м, залишені на пагорбі за узбіччям від дороги в напрямку руху м. Івано-Франківська;

в) а/м ВАЗ - 2101, перевернутий вверх колесами, який знаходився під кутом 45 градусів відносно осьової лінії дороги в напрямку руху м. Івано-Франківська та на віддалі 18,2 від тіла потерпілого

г) сліди юзу а/м Опель-Кадет довжиною 13,8 м, залишені на лівому узбіччі від дороги в сторону м.Тернопіль, які проходять по тілу потерпілого ОСОБА_4;

д) сліди наїзду а/м Опель-Кадет довжиною 10,0 м, залишені на пагорбі за узбіччям від дороги в напрямку руху м. Тернопіль;

е) сліди волочіння тіла потерпілого довжиною 1,6 м, утворені під час наїзду на нього а/м Опель-Кадет на правому узбіччі відносно дороги в сторону м. Тернопіль, які проходять по тілу потерпілого ОСОБА_4;

є) місце розташування тіла потерпілого відносно слідів юзу а/м Опель-Кадет, при якому тіло потерпілого - на спині на лівому узбіччі від дороги в напрямку руху м. Івано - Франківська перпендикулярно до проїзної частини на віддалі 18,2 м від перекинутої а/м ВАЗ - 2101, сліди юзу якої проходять під тілом потерпілого, а сліди юзу автомобіля Опель-Кадет проходять по тілу потерпілого таким чином, що голова, грудна клітка та черевна порожнина потерпілого під час волочіння та наїзду на нього, знаходились під колесами та днищем а/м Опель-Кадет.

Не дивлячись на наведене, старший слідчий слідчого відділення Тлумацького РВ УМВС ОСОБА_2 при проведенні досудового розслідування та прийнятті рішення про закриття кримінального провадження знехтував наведені вище беззаперечні докази, проявив неповноту досудового розслідування.

Більшість його висновків суперечать фактичним обставинам та матеріалам справи, прийняті за надуманими мотивами, а тому така постанова є незаконною, суперечить п. 2 ст. 9 КПК України та підлягає скасуванню з наступних підстав.

1. Згідно показань водія автомобіля Опель-Кадет ОСОБА_5 - під час руху наввипередки автомобіль ВАЗ-2101 під керуванням потерпілого рухався по лівій смузі руху в напрямку м. Івано-Франківська, а Опель - Кадет під його керуванням - по правій.

В той час, коли він поїхав вперед, побачив, що назустріч проїхав вантажний мікроавтобус.

Наведене дає підстави вважати, що за даної дорожньої обстановки водій автомобіля ВАЗ-2101, рухаючись по лівій смузі руху, здійснював обгін транспортного засобу - а/м Опель - Кадет, проте водій останнього, всупереч вимог п. 14.3. Правил дорожнього руху, шляхом підвищення швидкості руху, перешкодив йому завершити маневр/обгін, чим створив небезпеку для руху а/м ВАЗ-2101.

За такої дорожньої обстановки водій автомобіля ВАЗ-2101, з метою уникнення лобового зіткнення із зустрічним транспортним засобом, вимушено повернув ліворуч і виїхав на узбіччя, що стало наслідком даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно, факт дорожньо-транспортної пригоди, переїзд через потерпілого автомобілем Опель-Кадет та отримання ним при цьому тяжких тілесних ушкоджень в області голови, внутрішніх органів грудної клітки та черевної порожнини, які спричинили його смерть, знаходиться в прямому причинно - наслідковому зв'язку.

Не дивлячись на наведене, такі істотні обставини дорожньо - транспортної пригоди досудовим слідством не розслідувано.

2. Наявність слідів юзу а/м ВАЗ - 2101 під тілом потерпілого та з урахуванням віддалі від його тіла до місця зіткнення автомобіля з перешкодою/пагорбом та місцем розташування перекинутого автомобіля дає підставу вважати, що потерпілий під час перевертання автомобіля знаходився за межами салону автомобіля.

3. Розташування й положення а/м ВАЗ - 2101 на проїзній частині дороги вверх колесам, а також сліди його юзу та зіткнення з перешкодою дають підставу вважати, що автомобіль перекинувся один раз і лише після зіткнення з перешкодою, при цьому потерпілого в салоні автомобіля не було.

4. Схема та протокол огляду місця події, наявність слідів юзу а/м Опель-Кадет, які проходять по тілу потерпілого та слідів його волочіння дають підставу вважати, що наїзд на потерпілого було здійснено передньою частиною а/м Опель-Кадет з значною силою удару.

При цьому голова, грудна клітка та черевна порожнина потерпілого знаходились під колесами та днищем а/м Опель-Кадет і виявлені тілесні ушкодження в області голови, грудної клітки та живота потерпілого були спричинені йому саме вказаним автомобілем.

5. Одним з аргументів закриття кримінального провадження, на думку слідчого, є те, що факт переїзду через потерпілого водієм Опель-Кадет ОСОБА_5 не знаходиться в причинно - наслідковому зв'язку із настанням його смерті, оскільки він помер від тілесних ушкоджень, отриманих в області голови.

Проте такий висновок слідчого суперечить матеріалам справи та висновку комісійної судово-медичної експертизи № 153, на вирішення якої було поставлено питання: «Прижиттєво чи посмертно було вчинено наїзд а/м Опель-Кадет на потерпілого», яке залишилось без відповіді, - відповідно таке істотно важливе для даної справи питання залишилось не з'ясованим.

Наведене дає переконливі підстави вважати, що а/м Опель-Кадет під керуванням ОСОБА_5 наїхав на потерпілого в той час, коли він знаходився з можливими ознаками незначних тілесних ушкоджень, проте був живий. І лише в результаті наїзду на нього а/м Опель-Кадет потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження в області голови, внутрішніх органів грудної клітки та черевної порожнини, від яких наступила його смерть.

Відповідно факт переїзду через потерпілого та його волочіння а/м Опель-Кадет під керуванням водія ОСОБА_5 знаходиться в прямому причинно - наслідковому зв'язку із настанням його смерті, а вказане вище твердження слідчого є не що інше, як його особисте припущення та видумка.

6. При закритті кримінального провадження слідчий посилається на висновок комісійної судово-медичної експертизи № 7, згідно якої тілесні ушкодження в області голови потерпілий отримав в результаті контактування з конструктивними деталями а/м ВАЗ-2101 під час його перекидання, проте таке твердження слідчого та судово-медичного експерта не підтверджено матеріалами справи.

Так, фактично така експертиза проведена формально аж через 3 місяці після дорожньо-транспортної пригоди і лише на підставі наданих слідчим матеріалів справи, проте без дослідження самого транспортного засобу, який накритий 25 см шаром снігу знаходиться на штрафплощадці.

При цьому слідчим та експертами детальний огляд та дослідження внутрішньої частини кузова а/м ВАЗ-2101 на предмет виявлення мікрочастин епітелію шкіри чи волосся голови потерпілого, як доказ його контактування з твердими конструктивними деталями автомобіля, від яких він міг би отримати тяжкі тілесні ушкодження, цілісності сидінь водія та пасажира, - не проведено.

7. При закритті кримінального провадження слідчий посилається на висновок судово-медичної експертизи № 230, згідно з якою потерпілий випав з салону а/м ВАЗ - 2101, при цьому пошкодження його верхнього одягу спричинені осколками такого скла.

Проте таке твердження слідчого та судово-медичного експерта не підтверджено матеріалами справи, адже ні лобове, ні заднє скло а/м ВАЗ - 2101 слідчим на місці події не оглянуто, шляхом фотографування не зафіксовано, з місця події не вилучено та не досліджено на предмет наявності на ньому мікрочастин епітелію шкіри, волосся голови та волокон верхнього одягу потерпілого, що дало б підстави стверджувати чи заперечувати факт випадання потерпілого через отвір лобового чи заднього скла, або через однин з дверних отворів автомобіля ВАЗ-2101.

8. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи, - питання про механізм спричинених потерпілому тілесних ушкоджень може бути вирішено лише за умови надання експертам матеріалів справи і результатів медико-криміналістичного дослідження одягу потерпілого.

Не дивлячись на наведене, такі документи в розпорядження експертів слідчим не надано, відповідно таке важливе для справи питання залишилось не вирішеним.

9. При призначенні автотехнічної експертизи слідчим не досліджено та не враховано технічну характеристику а/м Опель-Кадет, зокрема його модель, вагу, віддаль між передніми колесами, кліренс - віддаль від найнижчих точок конструкції автомобіля (за винятком коліс) до рівня землі та інше.

10. При закритті кримінального провадження слідчий посилається на висновок СМЕ № 230, згідно якого на поверхні верхнього одягу потерпілого виявлено сліди накладення заліза, які утворилися внаслідок ковзання травмуючої поверхні, якою могла бути поверхня днища автомобіля.

Проте слідчим та експертами детальний огляд та дослідження конструктивних деталей поверхні днища а/м Опель-Кадет на предмет виявлення на них мікрочастин епітелію шкіри, волосся голови потерпілого, волокон одягу, як доказ їх контактування з потерпілим, від яких він міг би отримати тяжкі тілесні ушкодження в області голови (закрита черепного-мозкова травма) та внутрішніх органів грудної клітки (розрив легенів), черевної порожнини (розрив печінки та нирки), переломи ребер, - не проведено.

11. Постанова про закриття кримінального провадження ґрунтується й на висновку комісійної судово-медичної експертизи № 153 (стор. 9-10), згідно якої тілесні ушкодження в області голови потерпілим могли бути отримані при перекиданні керованого ним транспортного засобу та ударах головою до конструктивних деталей салону автомобіля, а також при подальшому викиданні з салону автомобіля та ударів до дорожнього покриття.

Проте такий категоричний висновок слідчого не підтверджений ні матеріалами справи, ні висновками проведених експертиз.

Так, слідчим та експертами детальний огляд конструктивних деталей салону а/м Опель-Кадет на предмет виявлення на них мікрочастин епітелію шкіри, волосся голови потерпілого, як доказ їх контактування з потерпілим, від яких він міг би отримати тяжкі тілесні ушкодження в області голови (закрита черепного-мозкова травма тощо), - не проведено.

12. При закритті кримінального провадження слідчий неодноразово посилається на те, що:

- автомобіль потерпілого почав перекидатись та знову виїхав на проїзну частину дороги.

- під час перекидання автомобіля водій ОСОБА_4 випав з салону на узбіччя, що не підтверджено ні матеріалами справи, ні висновками проведених експертиз, а є особистою видумкою слідчого. Зокрема ні слідчим, ні експертами не досліджено такі істотні питання, як:

- скільки разів перекидався автомобіль ВАЗ - 2101 та де саме (на проїзній частині чи узбіччі);

- де вперше перекинувся автомобіль ВАЗ - 2101 (на проїзній частині чи на узбіччі);

- під час якого з перекидань автомобіля ВАЗ - 2101 з його салону випав потерпілий;

- через який з отворів автомобіль ВАЗ - 2101 (двері, заднє чи вітрове скло) випав потерпілий;

- куди саме випав з салону автомобіля ВАЗ-2101 потерпілий (на дорогу чи на узбіччя);

- якою частиною тіла потерпілий впав на проїзну частину чи на узбіччя та які при цьому отримав тілесні ушкодження.

13. При закритті кримінального провадження слідчий посилається на висновок судово - трасологічної експертизи № 869 (стор. 11), якою встановлено, що 24.10.2012 року з нижньої лівої частини переднього бампера а/м Опель-Кадет вилучено фрагмент тканини та підкладку лівої передньої кишені джинсових штанів потерпілого.

Наведене лише в черговий раз підтверджує факт наїзду на потерпілого а/м Опель-Кадет під керуванням ОСОБА_5

Проте детальний огляд, фотографування та дослідження конструктивних елементів днища а/м Опель-Кадет слідчим не проведено. Якими саме елементами днища автомобіля було придавлено голову, груди та живіт потерпілого та які тілесні ушкодження в результаті цього він отримав, - не встановлено.

14. Згідно висновку судово - медичної експертизи № 230, - на одязі потерпілого слідів протектора шин, лакофарбового покриття та паливно-мастильних матеріалів не виявлено, що суперечить протоколу та схемі огляду місця події. Відповідь на таке питання могла б дати хімічна експертиза, проте слідчий її не призначив.

15. Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 дав показання, що „Проїжджаючи узбіччям він не впорався з керуванням та на щось наїхав...", чим не заперечив факт наїзду на потерпілого, проте слідчий даний факт належно не розслідував.

Таке істотне питання для даної справи, як можливість отримання потерпілим тілесних ушкоджень в області голови в результаті волочіння та наїзду на нього а/м Опель-Кадет, слідчий на вирішення судово-медичної експертизи не поставив.

16. Згідно показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, - під час їзди наввипередки а/м ВАЗ-2101 під керуванням потерпілого ОСОБА_4 знаходилась на правій смузі руху в напрямку м. Івано-Франківська, а Опель-Кадет під керуванням ОСОБА_5 - на лівій смузі руху, проте згідно показань свідка - учасника ДТП ОСОБА_5, - а/м ВАЗ-2101 під керуванням потерпілого знаходилась на лівій смузі руху в напрямку м. Івано-Франківська, а а/м Опель-Кадет під його керуванням - на правій.

Не дивлячись на наведене, такі істотні протиріччя в показаннях свідків дорожньо-транспортної пригоди досудовим слідством не усунуті.

17. Допитані в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дали показання про те, що напередодні та під час дорожньо-транспортної пригоди за участю а/м ВАЗ-2101, в зустрічному напрямку руху рухався вантажний бус та легковий автомобіль:

- свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7, - коли автомобілі під керуванням потерпілого та ОСОБА_5 почали рух наввипередки, - їм назустріч їхав вантажний мікроавтобус;

- свідок ОСОБА_8, - факту ДТП не бачив, але почув глухий удар і зразу в напрямку м. Тернопіль поїхав легковий автомобіль;

- свідок ОСОБА_9, - в с. Нижнів йому назустріч проїхав легковий автомобіль;

- свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - після роз'їзду ВАЗ-2101 із зустрічним автомобілем потерпілий різко звернув на ліву смугу руху і в той час у автомобілі вимкнулось світло фар та побачив іскри.

Наведене дає підстави вважати, що, такі транспортні засоби могли створити небезпеку для руху, що стало наслідком дорожньо-транспортної пригоди за участю а/м ВАЗ-2101 під керуванням потерпілого, проте досудовим слідством не вжито жодних заходів для його встановлення та його перевірки на причетність до даної дорожньо - транспортної пригоди.

18. Згідно показань свідка ОСОБА_9, - до місця дорожньо-транспортної пригоди на а/м ВАЗ-21009 під'їхали 2 чол., які підійшли до водія а/м Опель-Кадет ОСОБА_5, переговорили з ним і зразу ж поїхали в напрямку м. Тернопіль.

Не дивлячись на це, слідчим факт та зміст даної розмови не з'ясовано.

19. При допиті свідків слідчий не з'ясовував такі істотні для даної справи питання, як:

а) якою була ніч на 24.10.2012 року, - зоряна, місячна чи темна;

б) з якою швидкістю рухались а/м ВАЗ-2101 та Опель-Кадет під час другого заїзду наввипередки та при роз'їзді із зустрічним транспортним засобом;

в) який був боковий інтервал між а/м ВАЗ-2101 та Опель-Кадет під час другого заїзду наввипередки та при роз'їзді із зустрічним транспортним засобом;

г) яку відстань проїхали автомобілі ВАЗ-2101 та Опель-Кадет до роз'їзду із зустрічним транспортним засобом, який слідством не встановлений;

д) яка причина, що водій а/м Опель-Кадет ОСОБА_5, який рухався по правій полосі руху, створив перешкоду водію а/м ВАЗ-2101 ОСОБА_4, який рухався паралельно відносно нього по лівій смузі руху, щоб звільнити зустрічну смугу руху для транспортного засобу та перестроїтись на праву смугу руху;

е) яку відстань проїхав а/м Опель-Кадет від місця дорожньо-транспортної пригоди за участю ВАЗ-2101 до розвороту у зворотньому напрямку;

є) з якою швидкістю рухався а/м Опель-Кадет при об'їзді перешкоди - перекинутого автомобіля а/м ВАЗ-2101 перед наїздом на потерпілого.

20. При призначенні автотехнічної експертизи слідчий не поставив на її вирішення такі питання:

а) що, з технічної точки зору, явилось причиною дорожньо-транспортної пригоди за участю а/м Опель-Кадет;

б) як повинен був діяти водій а/м Опель-Кадет в дорожній обстановці, коли умисно

створив перешкоду для водія а/м В АЗ-2101, який рухався по лівій смузі руху паралельно відносно нього та при наближенні щодо останнього зустрічного транспортного засобу.

в) чи мав водій а/м Опель-Кадет технічну можливість зменшити швидкість керованого ним транспортного засобу та уникнути наїзду на потерпілого, який знаходився на узбіччі дороги.

в) чи мав водій а/м Опель-Кадет технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб при появі в його полі зору перешкоди та уникнути наїзду на потерпілого, який знаходився на узбіччі

21. Вказані та інші істотні недоліки досудового слідства можуть бути усунунуті шляхом:

- додаткового огляду місця події, проведеного в денну пору доби;

- вилучення з місця події речових доказів, якими є лобове та заднє скло а/м ВАЗ-2101;

- додаткового допиту свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та проведення між ними зводин віч - на - віч;

- проведення відтворення обстановки дорожньо-транспортної пригоди за участю свідків та учасника дорожньо-транспортної пригоди;

- призначення додаткових комісійної автотехнічної, трасологічної, хімічної, біологічної, судово-медичної та інших необхідних експертиз.

Також потерпіла вказує на те, що на стадії досудового розслідування її, як потерпілу, з процесуальними правами та обов'язками слідчий усно чи письмово не знайомив та пам'ятку не вручив, чим порушив п. 2 ст. 55, ст. 56 КПК України, що призвело до порушення її конституційних та процесуальних прав.

На підставі ч.1 ст.107 КПК України фіксація розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів не проводиться.

Вислухавши пояснення потерпілої, яка скаргу підтримала, думку прокурора та слідчого, які вважають, що досудове слідство було проведено повно і обєктивно, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення, з таких підстав:

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тих підстав, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобовязаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

01 листопада 2012 року СУ УМВС в області порушена кримінальна справа № 331968 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась у с. Антонівка Тлумацького району Івано-Франківської області, в результаті якої загинув ОСОБА_4 (а.с.1).

02 січня 2012 року вказане кримінальне провадження внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 (а.с.142).

За результатами досудового розслідування вказаної дорожньо-транспортної пригоди старшим слідчим слідчого відділення Тлумацького РВ УМВС України в Івано Франківській області ОСОБА_2 29.01.2013 року прийнято постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, з тих підстав, що дорожньо-транспортна пригода трапилась з вини самого водія ОСОБА_4, який в порушення вимог п.п.2.3 а, 2.9 а, 10.1, 12.1, 12.4, 31.4.5 а,г Правил дорожнього руху України,

нехтуючи заходами безпеки дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, експлуатація якого, за наявності технічних несправностей через встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, розмірами менше за 1,6 мм залишкова висота малюнків протектора шин переднього лівого та задніх коліс заборонена, рухаючись по прямій ділянці дороги, не справився з керуванням, з'їхав ліворуч за межі проїзної частини дороги в кювет, в результаті чого автомобіль почав перекидатись, та знову виїхав на проїзну частину дороги. Під час перекидання автомобіля водій ОСОБА_4 випав з салону на узбіччя. В цей час у зустрічному напрямку по своїй смузі рухався автомобіль марки «Опель Кадет» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, який, виявивши на своїй смузі руху автомобіль ВАЗ-2101, почав здійснювати його об'їзд по правому узбіччю дороги, де вчинив переїзд через лежачого ОСОБА_4, інші особи в результаті цього тілесних ушкоджень не отримали.

Факт переїзду через ОСОБА_4 водієм ОСОБА_5, під час керування автомобілем марки "Опель Кадет" реєстраційний номер НОМЕР_1 не знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку із настанням смерті ОСОБА_4, оскільки останній помер від відкритої черепно-мозково-лицевої травми з саднами в ділянках обличчя, 4-ма забійними ранами в лобній ділянці, 1-ю забійною раною в ділянці спинки носа, 1-ю забійною раною в тьмяно-потиличній ділянці, крововиливами в м'які тканини голови, переломами кісток склепіння черепа та лицевого черепа, крововиливами під оболонки та речовину головного мозку та стовбурових ділянок, крововиливом в шлуночки головного мозку, що ускладнилася набряком та набуханням головного мозку. Беручи до уваги особливості відкритої черепно-мозково-лицевої травми з наявністю крововиливів у віддалених від точок прикладання травмуючої сили ділянках головного мозку (основа мозку, стовбурові ділянки і т.п.) при наявності на одязі множинних ушкоджень, які могли утворитися від дії уламків лобового скла, то слід зазначити, що в даному випадку мало місце утворення даної травми по ударно-струсово-інерційному механізму, що за зазначених в матеріалах кримінальної справи обставинах могло мати місце при перекиданні транспортного засобу (тіло потерпілого набувало додаткового інерційного прискорення), ударах головою до конструктивних деталей салону автомобіля (утворення забійної рани в тьмяно-потиличній ділянці, перелому кісток склепіння черепа, ушкодження головного мозку), а при подальшому викиданні з салону автомобіля та ударі до дорожнього покриття (гравійне узбіччя, асфальт, тощо) на поверхні якого містилися дрібні камінці утворювалися зовнішні тілесні ушкодження в ділянці обличчя та лобній ділянці та інші ушкодження головного мозку.

Виходячи із вище наведеного, та приймаючи до уваги, що дана дорожньо-транспортна пригода трапилась унаслідок порушення Правил дорожнього руху України самим водієм ОСОБА_4, а в діях водія автомобіля "Опель Кадет" реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 не має порушень Правил дорожнього руху України, які б перебували в прямому причинному зв'язку із ДТП та заподіянням смерті ОСОБА_4, тому склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 286 ч. 2 КК України, в діях ОСОБА_5 відсутній.

Суд, дослідивши докази кримінального провадження, в тому числі фактичні дані, які наведені в протоколах допиту свідків зазначає, що слідчий приймаючи оскаржувану постанову не дав жодної оцінки показам свідків. Обставини які передували дорожньо транспортній пригоді та обставини самої дорожньо транспортної пригоди наведені слідчим у постанові повністю не узгоджуються з показами свідків очевидців події,які маються в матеріалах кримінального провадження. Слідчий не вжив заходів для встановлення інших учасників дорожнього руху на яких вказують в своїм показах свідки. Слідчий не провів відтворення обстановки та обставин події, не повно дослідив докази виявлені та зафіксовані на місці дорожньо транспортної пригоди та речові докази, як наслідок не призначив та не провів відповідних та належних експертиз. Висновки слідчого суперечать фактичним обставинам та матеріалам провадження, а встановлені ним факти та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, носять характер припущень.

Суд погоджується з доводами потерпілої та приходить до висновку, що слідчим всупереч ч.2 ст.9 КПК України всебічно та повно не досліджено обставини кримінального провадження та не надано їм належної правової оцінки і як результат не забезпечено прийняття законного процесуального рішення.

Також суд зазначає про недопустимість порушень прав потерпілої на досудовому слідстві, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо вручення потерпілій памятки про її процесуальні права та обовязки передбачені ст.ст.56,57 КПК України, як цього вимагає п.2 ч.2 ст.55 КПК України.

За встановлених обставин постанову слідчого від 29.01.2013 р. про закриття кримінального провадження слід скасувати.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу потерпілої ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого слідчого відділення Тлумацького РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 від 29.01.2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000001 від 02.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000001 від 02.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повернути до слідчого відділення Тлумацького РВ УМВС України в Івано-Франківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Тлумацького районного суду ОСОБА_10