Справа № 731/601/15-к
Провадження № 1-кп/731/3/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2016 року с.м.т. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

законного представника ОСОБА_14

секретаря ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.м.т. Варва кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 22 травня 2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Прилуки, жителя АДРЕСА_1 , маючого професійно-технічну освіту, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого приватним підприємцем, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
21 травня 2015 року, близько 20 години 40 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 , умисно наніс останньому один удар скляною пляшкою, яку тримав у руці, в область лоба, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді двох забійних ран в лобній частині, подряпину в області спинки носу з права, три подряпини на правому передпліччі, три подряпини в області лівого передпліччя, ранка і подряпина в області основи 1-го пальця лівої кисті (від однієї травмуючої дії), які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України не визнав і пояснив, що 21 травня 2015 року, він у вечірній час їхавши на автомобілі зупинився біля будинку у с. Світличному Варвинського району Чернігівської області, де проживає ОСОБА_16 , та зустрівся із ним. Пригостив його пивом та розмовляв із ним біля автомобіля. Поряд знаходився ОСОБА_17 . Біля домоволодіння на лавці сиділи молоді люди, серед яких був і ОСОБА_5 . Останній почав втручатись у розмову між обвинуваченим та ОСОБА_12 , на що обвинувачений зробив йому зауваження. Після чого обвинувачений, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 зайшли у подвір`я де розмовляли близько 5 хвилин. При виході із двору біля лавки між обвинуваченим та потерпілим відбулась суперечка, під час якої потерпілий сидів, обвинувачений тримав у руці скляну пляшку з пивом, та зауважив, що ОСОБА_13 зайшов йому за спину. Після чого відчув удар по голові та втратив свідомість. Пояснив, що напевно при падінні завдав удар пляшкою по голові потерпілого. Опритомнів він біля стовпа, який знаходиться на відстані близько 4 метрів від лави, із травмами голови, розбитими губами, гематомами під очима. Факту завдання удару потерпілому, як і фактів нанесення йому ударів не пам`ятає. В судових дебатах та при виголошенні останнього слова обвинувачений визнав свою вину та наголосив на щирому каятті у вчиненому, просив вибачення у потерпілого.

Винність гр. ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав обвинувачення та пояснив суду, що 21 травня 2015 року, близько 20 години, знаходився за адресою: АДРЕСА_2 разом із своєю дружиною. Після чого підійшли до домоволодіння АДРЕСА_2 , де на лаві біля подвір`я сиділи інші молоді люди ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 .. Згодом на жовтому мікроавтобусі під`їхав обвинувачений, та почав розмовляти з ОСОБА_12 та вживати пиво біля машини. Обвинувачений, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 зайшли у двір та перебували там приблизно 5 хвилин. Після того як обвинувачений та ОСОБА_12 вийшли із двору вони знову підійшли до машини та розмовляли деякий час, а згодом, ОСОБА_3 підійшов до лави, навпроти якої навприсядки сидів потерпілий та звернувся до нього з проханням винести банку. Потерпілий відмовив. Перебуваючи з правого боку від потерпілого, ОСОБА_3 завдав удар скляною пляшкою по голові останнього. Від удару він впав, та підвівшись побачив, що ОСОБА_3 стояв із горлечком від скляної пляшки, потерпілий штовхнув обвинуваченого, після чого той впав, згодом штовхнув його ще раз, оскільки обвинувачений взявши цеглину йшов до нього, від чого обвинувачений впав у друге. Наголошував, що в разі визнання винуватості до обвинуваченого слід застосувати суворе покарання.

Свідок ОСОБА_6 , двоюрідний брат потерпілого, пояснив, що біля домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 у вечірній час перебували ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 . До двору під`їхав ОСОБА_3 , який розмовляв та вживав пиво із ОСОБА_12 . Згодом ОСОБА_3 підійшов до лавки та попросив потерпілого винести банку, потерпілий відмовив. ОСОБА_5 під час удару сидів навприсядки, а обвинувачений завдав йому один удар скляною пляшкою із пивом по голові. У потерпілого побігла кров. Від удару по голові потерпілий прихилився, після чого встав та штовхнув обвинуваченого, який впав. Обвинувачений взяв цеглину та знову почав підходити. Потерпілий штовхнув обвинуваченого другий раз, від чого останній знову впав. Свідок пішов до ОСОБА_9 додому, щоб викликати міліцію.
Свідок ОСОБА_7 , співмешканка потерпілого пояснила, що в день коли відбувались події, близько 20 години вона з потерпілим прийшли в гості до ОСОБА_6 та перебували перед подвір`ям, де проживає останній. Крім них там перебували ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 . Згодом приїхав обвинувачений, і почав розмовляти з ОСОБА_12 . Після чого пройшли у двір та перебували там близько 10 хвилин. Після того як ОСОБА_3 вийшов із подвір`я, він підійшов до лави та звернувся із проханням до потерпілого винести банку, останній відмовив. У руці обвинуваченого була скляна пляшка, якою він вдарив потерпілого по голові. Під час удару потерпілий сидів навприсядки а обвинувачений стояв позаду нього. Від удару потерпілий прихилився, після чого встав та відштовхнув обвинуваченого. Коли ОСОБА_3 взяв цеглину, потерпілий знову його штовхнув.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що влітку, у вечірній час, ідучи додому побачив біля домоволодіння по АДРЕСА_2 жовтий мікроавтобус. Він підійшов до домоволодіння та побачив, ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , дівчину на ім`я ОСОБА_24 . Потерпілий сидів навприсядки навпроти лавки. ОСОБА_3 підійшов до присутніх та звернувся до потерпілого з прохання винести йому банку. Потерпілий відмовив. Згодом, ОСОБА_3 , перебуваючи з права позаду потерпілого наніс останньому удар пляшкою по голові. ОСОБА_6 побіг до ОСОБА_25 . Від удару потерпілий впав на коліна, згодом встав та відштовхнув обвинуваченого. ОСОБА_3 впав, взяв цеглину, після чого потерпілий штовхнув його вдруге.

Свідок ОСОБА_9 , баба потерпілого, суду пояснила, що 21 травня 2015 року біля подвір`я де проживає ОСОБА_12 перебували молоді люди. Серед них був і її онук ОСОБА_5 . В цей час свідок перебувала біля свого подвір`я, яке знаходиться по сусідству. Побачила, як до двору під`їхав жовтий автомобіль, із якого вийшов ОСОБА_3 . Після чого пішла у свій будинок. Згодом до її будинку прибіг ОСОБА_6 та повідомив що ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_5 та необхідно викликати міліцію. Після дзвінків до правоохоронних органів свідок вийшла на вулицю, де побачила, що потерпілий має тілесні ушкодження голови. Наголосила, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Неповнолітній свідок ОСОБА_10 , у присутності законного представника матері ОСОБА_14 повідомив, що у травні 2015 року, точної дати зазначити не зміг, близько 20 години, він перебував біля домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_26 . Крім нього там перебували ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ще одна особа жіночої статі. До двору під`їхав обвинувачений, та розмовляв і пив пиво з ОСОБА_27 . Згодом, попросив у потерпілого винести банку, останні відмовився. Обвинувачений, перебуваючи з правого боку, наніс потерпілому, який сидів навприсядки навпроти лавки, удар пляшкою по голові. Потерпілий впав. Обвинувачений почав підходити до потерпілого із залишками пляшки в руці і потерпілий підвівся та його відштовхнув. Обвинувачений впав на дорогу. Після того як обвинувачений взяв цеглину, потерпілий вдруге його штовхнув, і останній впав на траву. Від удару у потерпілого потекла кров. Міліцію викликав ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_11 , дружина троюрідного брата потерпілого, в судовому засіданні пояснила, що біля домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 у вечірній час перебували ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , ОСОБА_21 , ОСОБА_29 та інші. До двору на мікроавтобусі під`їхав ОСОБА_3 , який розмовляв та вживав пиво із ОСОБА_12 . Згодом ОСОБА_3 підійшов до лавки та попросив потерпілого винести банку, потерпілий відмовив. ОСОБА_5 під час удару сидів навприсядки, а обвинувачений стояв позаду, та завдав йому один удар скляною пляшкою по голові. У потерпілого побігла кров. Свідок пішла в будинок щоб взяти речі для надання медичної допомоги. Бачила, як потерпілий штовхав обвинуваченого який тримав цеглину. Зі слів свідка ОСОБА_9 , свідку стало відомо що це вона викликала міліцію.

Свідок ОСОБА_12 , дядько потерпілого, в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_3 живе по сусідству. В день, коли відбувались події, які він пам`ятає погано, обвинувачений їхав на автобусі та зупинився біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Свідок розмовляв із обвинуваченим стоячи біля автомобіля, в салоні якого були пляшки із пивом. Обвинувачений пригостив його пивом. На лавці біля двору сиділи ОСОБА_30 , ОСОБА_20 , невістка, та інші особи. Обвинувачений попросив у свідка банку, але свідок йому відмовив. Обвинувачений пішов із пляшкою пива до лавки, а свідок пішов по вулиці. Чув розмову на підвищених тонах. На наступний день дізнався про подію.

Свідок ОСОБА_13 , батько потерпілого, повідомив, що у травні 2015 року, близько 19 години він перебував неподалік від домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Бачив, як біля зазначеного подвір`я зупинився автомобіль, з якого вийшов сусід ОСОБА_3 . На лаві біля воріт сиділи молоді люди ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 . ОСОБА_8 , серед яких був і потерпілий. Сінчевський пив пиво разом із ОСОБА_12 , заходив у двір, потім звертався до потерпілого з проханням винести банку. Після чого свідок зайшов у будинок, а згодом прибіг ОСОБА_6 та повідомив про подію та попросив ОСОБА_9 викликати міліцію. Свідок вийшов на вулицю та побачив потерпілого, та його дружину, яка витирала йому кров. Вказав, що тілесних ушкоджень у обвинуваченого він не бачив. Повідомив, що під час приїзду міліції залишки скляної пляшки працівники правоохоронних органів не вилучали. Залишки зібрав він та зберігав у себе, через 4 місяці здав у міліцію.

Суд приймає до уваги покази потерпілого та свідків та вважає їх такими, що логічно узгоджуються між собою, підтверджують час та місце вчинення кримінального правопорушення, особу, яка його вчинила, покази свідків аналогічні щодо обставин нанесення тілесних ушкоджень, пояснення обвинуваченого, за винятком тих показів, що він наніс удар перебуваючи у непритомному стані, не спростовують та доповнюють покази інших допитаних осіб, підтверджують причину конфлікту

Згідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21 травня 2015 року потерпілий ОСОБА_5 звернувся із заявою в якій вказав, що 21 травня 2015 року близько 20 години ОСОБА_3 наніс йому тілесні ушкодження у вигляді удару пляшкою по голові (а.с. 90-91).

Згідно до рапорту оперативного чергового Варвинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_31 21 травня 2015 року до чергової частини надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_6 про нанесення гр. ОСОБА_5 тілесних ушкоджень (а.с.89).

З висновку судового-медичного експерта № 208 слідує, що у ОСОБА_5 , 1990 р.н., мають місце наступні тілесні ушкодження: дві забійні рани в лобній області, подряпина в області спинки носу зправа, три подряпини на правому передпліччі, три подряпини в області лівого передпліччя, ранка і подряпина в області 1-го пальця лівої кисті. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності можуть відповідати 21.05.2015 року і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. На тілі ОСОБА_5 виявлено ознаки однієї травматичної дії. Враховуючи характер даних тілесних ушкоджень, вважав, що останні могли виникнути внаслідок удару пляшкою з послідуючим розбиттям останньої, при нанесенні удару як сторонньою особою так і власною рукою (а.с.92-93).

При дослідженні даного доказу, захисником наголошено, що тілесні ушкодження на пальці лівої кисті могли утворитись і від інших травмуючи дій. Однак, таке твердження захисту на думку суду спростовується висновком експерта, в тій частині, що на тілі потерпілого виявлені ознаки лише однієї травматичної дії.

Крім того, досліджуючи висновок експерта, суд зважає на те, що характер отриманих травм, давність їх утворення, механізм нанесення ідентичний показам свідків, та потерпілого допитаних в судовому засіданні.

З протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 04 серпня 2015 року слідує, що потерпілий ОСОБА_5 показав та розказав яким чином йому були нанесені тілесні ушкодження обвинуваченим ОСОБА_3 , а саме: ОСОБА_3 стояв по відношенню до ОСОБА_5 з правої сторони, на відстані пів метра, після чого ОСОБА_3 наніс удар скляною пляшкою, яку тримав у руці в лобну частину голови. ОСОБА_5 від удару впав на коліна, потім підвівся і штовхнув ОСОБА_3 , і той впав, вдарився головою об асфальтове покриття автомобільної дороги, Сінчевський підвівся на ноги та близько підійшов до ОСОБА_5 . ОСОБА_5 навмисно штовхнув ОСОБА_3 і він впав обличчям на трав`яний покрив біля залізобетонної опори.

З протоколів проведення слідчих експериментів з фототаблицями від 04 серпня 2015 року слідує, що свідки ОСОБА_7 (а.с.101-105), ОСОБА_6 (а.с.106-111), ОСОБА_8 (а.с.112-116), ОСОБА_10 (а.с.117-128), ОСОБА_11 (а.с.122-126) аналогічно показали та розказали яким чином потерпілому були нанесені тілесні ушкодження, зазначивши, що ОСОБА_3 стояв біля ОСОБА_5 з правої сторони. Удар скляною пляшкою наносив зверху вниз в передню лобну частину голови та потерпілий впав після удару.

Суд вважає за можливе при сприймати дані докази як належні та допустимі з огляду на їх зміст та аналогічність їх до показів допитаних у справі свідків та потерпілого.

З протоколу огляду речей від 13 жовтня 2015 року вбачається, що слідчим оглянуто залишки від скляної пляшки об`ємом 0.5 л. Серед залишків наявне горличко від розбитої пляшки. Залишки пляшки могли б належати пляшці об`ємом 0.5 л. За кольором осколки темно коричневого кольору, прозорі (а.с.127). Постановою про визнання речовим доказом і передачу на зберігання від 13 жовтня 2015 року було вирішено залишки від розбитої скляної пляшки визнати у якості речових доказів по кримінальному провадженню 0000095 та передати на зберігання до кімнати речових доказів.

Дослідивши в судовому засіданні речовий доказ залишки скляної пляшки, коричневого кольору, прозорі, без будь яких плям на їх поверхні, горлечко від неї, залишки етикетки, беручи до уваги той факт, що даний речовий доказ був одноосібно зібраний та добровільно виданий працівникам міліції свідком ОСОБА_13 через тривалий період часу, жодних досліджень як от дактилоскопічне чи цитологічне слідчим не проведено, слідчим при огляді місця події дані залишки не вилучались, суд доходить висновку про неможливість сприймати даний доказ як належний. Аналогічно, суд не вбачає підстав для сприйняття як належного доказу, що свідчить про вину ОСОБА_3 протоколів огляду речей та постанови про визнання речовим доказом від 13 жовтня 2015 року.

Оцінюючи вищенаведені письмові докази, за винятком тих які суд вважав неналежними, суд доходить висновку про їх достовірність, приймаючи до уваги, що вони є логічними і послідовними, доповнюють один одного, узгоджуються між собою та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких досліджена в судовому засіданні.

Суд не приймає до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він можливо завдав потерпілому удару скляною пляшкою по голові під час падіння від удару у непритомному стані, оскільки покази свідків дають підстави вважати, що обвинувачений перебував при свідомості, і безпосередньо після завдання тілесних ушкоджень конфлікт між потерпілим та обвинуваченим продовжувався а, такі покази дані обвинуваченим з метою уникнути кримінальної відповідальності, і не відповідають дійсності.

Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_3 .

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд, на підставі ст.65 КК України, враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості;

- особу винного, який працює, інвалідом не являється, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога не числиться, має на утриманні одну неповнолітню дитину;

- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

У судових дебатах та в останньому слові обвинувачений повідомив про визнання своєї вини, наголосив що кається у скоєному та просив вибачення у потерпілого, що свідчить про наявність критичної оцінки обвинуваченим своїх дій, готовність нести відповідальність за вчинене, а тому обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, згідно до ст. 66 КК України.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, приймаючи до уваги думку потерпілого, який наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, а також те, що обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який працює, добре характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, вчинив умисний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, суспільна небезпека якого пов`язана з посяганням на здоров`я людини, яке відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю, враховуючи відсутність обставин що обтяжують покарання та обставини що його пом`якшують, суд вважає, що достатнім щодо обвинуваченого застосувати покарання у виді громадських робіт, в межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України що, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.
Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази по справі залишки скляної пляшки знищити.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді 160 (ста шістдесяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Речові докази по справі - залишки скляної пляшки - знищити.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд Чернігівської області.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.
Головуючий суддя ОСОБА_1