Номер провадження: 11-кп/785/74/16
Номер справи місцевого суду: 523/1117/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 25.09.2015 року по кримінальному провадженню №0003008 від 03.07.2014 року, яким:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глине, Слободзейського району, Республіки Молдови, громадянина Республіки Молдови, маючого середню освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до взяття під варту тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 16.12.2013 року Біляївським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., (штраф сплачено 08.09.2014 року),
визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому обчислюється з 03.07.2014 року. Міра запобіжного заходу засудженому залишена раніше обрана тримання під вартою,
та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Слободзея, Слободзейського району, Республіки Молдови, громадянина України, маючого неповну середню освіту, перебуваючого в цивільному шлюбі, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 31.07.2007 року Київським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 21.05.2009 року згідно постанови Пісчанського районного суду Вінницької області від 13.05.2009 року умовно достроково на не відбутий строк 1 рік 11 місяців 25 днів,

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, та призначено покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі. Термін відбування покарання засудженому обчислюється з 03.07.2014 року. Міра запобіжного заходу засудженому залишена раніше обрана тримання під вартою.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди на суму 16000 грн. задоволений повністю. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 16000 грн. Доля речових доказів вирішена у відповідності до положень ст.100 КПК України,-

встановив:
За вироком районного суду обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 визнано винуватими за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин:

03.07.2014 року приблизно о 1500 годині ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку №15 по вул. Площа Молоді в м. Одесі, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, впритул наблизився до потерпілої ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_8 , шляхом ривка зірвав з правої руки потерпілої ОСОБА_12 , золотий браслет плетінням «Бісмарк» вагою 8 грамів, вартістю 4000 грн., з кулоном вагою 0,82 грама у вигляді серця вартістю 287 грн., продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 , з правого плеча потерпілої ОСОБА_10 , зірвав жіночу сумочку чорного кольору із замшу вартістю 400 гривень, в якій знаходилось: картка «Банку Південний», на рахунку якої були грошові кошти у сумі 14 тисяч 658 гривень 70 копійок, та мобільний телефон марки «Самсунг Wave» білого кольору з рожевими візерунками з боку ІМЕЙ № НОМЕР_1 , вартістю 2000 грн., з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , яка не представляє матеріальної цінності для потерпілої, ключі від квартири, та висновок лікаря з призначенням лікування на ім`я ОСОБА_13 , після чого закінчивши злочин зник з місця скоєння злочину. Далі, ОСОБА_8 вже разом з ОСОБА_11 , зняли із викраденої ОСОБА_8 банківської карти потерпілої ОСОБА_10 , з банкоматів «Банку Південний» та «Приват Банку» грошові кошти у сумі 5249 гривень 50 коп., однак були затриманні працівниками міліції за адресою: м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога, 93 а, біля ТРЦ «Сім`я», та у останніх були вилучено грошові кошти у сумі 4000 грн., зняті із банківської карти потерпілої, які вони не встигли витратити та золотий браслет потерпілої ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_11 з апеляційною скаргою на вирок районного суду не звертався.

Будучи незгодним з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою в якій не оспорюючи доведеність своєї вини та кваліфікацію дій, просить змінити вирок суду та призначити йому більш м`яке покарання з застосуванням положень ст.75 КПК України, посилаючись на те, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував в якості пом`якшуючих обставин визнання обвинуваченим вини та добровільне відшкодування завданого збитку.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; адвоката та обвинуваченого, які підтримали в повному обсязі апеляційну скаргу обвинуваченого, та просили вирок суду змінити та призначити покарання з застосуванням положень ст. 75 КК України; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), скоєний повторно,за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не оспорює фактичні обставини справи та доведеність його вини у скоєному кримінальному правопорушенні, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація скоєного ОСОБА_8 не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, переглядає вирок суду лише в межах апеляційної скарги

Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_8 і чи повинен він його відбувати, суд першої інстанції врахував обставини, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину в судовому засіданні. Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_8 , районним судом не встановлено.

Правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, прийшов до вірного висновку, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства.

Той факт, що обвинувачений під час судового розгляду в районному суді відшкодував матеріальну шкоду потерпілій не є тією обставиною, яка може свідчити про можливість призначення більш м`якого покарання, оскільки моральна шкода, яка була заподіяна потерпілій ним до теперішнього дня не відшкодована. Інші доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , на які він посилається в своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції, при призначенні покарання були враховані в повній мірі.

Таким чином, незважаючи на доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , призначене обвинуваченому покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості та служити підставою для зміни або скасування вироку, оскільки, з урахуванням обставин наведених у вироку, воно відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст. 50 КК України.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга обвинуваченого не містить у собі достатніх підстав для зміни або скасування вироку суду та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, та судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких нових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при ухвалені вироку, і які б пом`якшували або суттєво могли знизити призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, в тому числі і шляхом застосування положень ст.75 КК України, про що просить апелянт, апеляційний суд вважає необхідним вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В той же час, враховуючи положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», в порядку ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає необхідним вийти за межі апеляційних вимог, змінити вирок суду першої інтонації, зарахувавши ОСОБА_8 в строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у виді тримання під вартою з 03.07.2014 року по 20 січня 2016 року включно, як запобіжний захід, обраний під час досудового слідства і судового розгляду кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 25.09.2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України, в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838 VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у виді тримання під вартою з 03.07.2014 року по 20 січня 2016 року включно, як запобіжний захід, обраний судом під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді апеляційного суду
Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4