Роздільнянський районний суд Одеської області
_______________________________________________________________________________________________ 511/2201/15-к
Номер провадження: 1-кп/511/257/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області кримінальне провадження № 0000015 від 04.01.2013 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 13.04.1995 року вироком Воєнного суду Одеського гарнізону за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) до 1 року позбавлення волі;

2) 21.10.1997 року Великомихайлівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 193 КК України (1960 року) до 6 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 02.12.2002 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 03.09.2004 року;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 10.06.2005 року о 06 год 00 хв, разом з ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, який належить ОСОБА_6 вживали спиртні напої. В приміщенні гаражу також знаходився автомобіль «ВАЗ 21061», д/з НОМЕР_2 сірого кольору, який належав ОСОБА_5 на праві власності. Під час перебування в гаражі та вживання спиртних напоїв у ОСОБА_4 виник намір на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тимчасовою відсутністю в гаражі ОСОБА_6 , з метою незаконного заволодіння автомобілем «ВАЗ 210661» д/з НОМЕР_2 , належного ОСОБА_5 , за допомогою ключів, які знаходились в замку запалювання, умисно, з корисливих мотивів, незаконно заволодів автомобілем «ВАЗ 21061» д/з НОМЕР_2 сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 . З місця вчинення злочину зник на автомобілі, таким чином розпорядившись ним на власний розсуд.

Діями обвинуваченого ОСОБА_4 вчинено злочин, передбачений ч.1 ст. 289 КК України, який кваліфікується, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

07.08.2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 471 КПК України на стадії досудового розслідування, укладено по кримінальному провадженню № 0000015 від 04.01.2013 року угоду про примирення.

Згідно угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в викраденні автомобіля належного ОСОБА_5 . ОСОБА_4 та потерпіла дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений злочин у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки із звільненням на підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного злочину, підтвердив, що саме він викрав автомобіль «ВАЗ 21061», д/з НОМЕР_2 , належним ОСОБА_5 . Обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення на стадії досудового розслідування, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в угоді про примирення міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про примирення з ОСОБА_4 , укладену нею добровільно, повідомила суд про розуміння наслідків укладення та затвердження даної угоди, підтвердила в суді, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у формі приватного обвинуваченням може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Узгоджена угодою про примирення міра покарання для обвинуваченого відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, так як в наявності є пом`якшуючі обставини - щире каяття обвинуваченого та повне відшкодування завданої злочином шкоди.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права.

Оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. п.1 ч.3 ст.314, ч.2 373, 374, 474, 475 КПК України,

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 07.08.2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000015 від 04.01.2013 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Речові докази «ВАЗ 21061», д/з НОМЕР_2 сірого кольору, вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення

Суддя: ОСОБА_1 .