Справа №639/7028/15-к
Провадження №1-в/639/737/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2015 року м.Харків

Жовтневий районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника Холодногірської ВК №18 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м.Харкова та Холодногірською ВК№18 УДПтС України в Харківській області клопотання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньо-технічною освітою,не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого:

-19.05.2014 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.307, 69 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, під вартою знаходиться з 14 січня 2014 року;

-17.07.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова до ОСОБА_5 було застосовано ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та скорочено наполовину невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначене Московським районним судом м. Харкова від 19 травня 2014 року;

про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду м.Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

Доводи заяви засуджений обґрунтовує тим, що він відбув 2/3 частини призначеного строку покарання. Вважає, що своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав внесене клопотання, просив суд розглянути питання про можливість застосування до нього вимог ст.81 КК України.

Прокурор та представник ХВК №18 проти задоволення клопотання заперечували, пославшись на відсутність на даний час правових підстав для прийняття рішення в порядку ст.81 КК України, оскільки засуджений жодного заохочення не має, за порушення режиму тримання йому було оголошено догану, що свідчить про те,що він своєю поведінкою та відношенням до праці не довів свого виправлення.

Вислухавши думку засудженого, представника Холодногірської ВК №18 та прокурора, вивчивши матеріали особової справи та надані докази в їх сукупності,суд дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_5 засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2014 року за ст. 307 ч.2,69КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

17.07.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова до ОСОБА_5 було застосовано ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та скорочено наполовину невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначене Московським районним судом м. Харкова від 19 травня 2014 року.

Початок строку 14.01.2014року, кінець строку 02.03.2016 року.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що з 14.01.2014 року тримався в ХУВП №27 УДПтС України в Харківській області, режим тримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав, характеризувався задовільно.

З 03.07.2014 року відбуває покарання у Холодногірській ВК №18. Заохочень не має, має одне стягнення за порушення режиму тримання у вигляді догани. Загалом характеризується посередньо.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ, суду слід ретельно з`ясовувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за злочин за ч.2 ст.307КК України, який відноситься до умисних тяжких злочинів.

Відповідно до медичної довідки Холодногірської ВК №18, наданої за результатами огляду від 14.08.2015 року вбачається, що на час огляду загальний стан здоров`я ОСОБА_5 задовільний.

Суд зазначає, що на даний час відсутні докази та матеріали, які б підтверджували, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення або став на шлях виправлення, а також відсутні докази на підтвердження, що цілі покарання досягнуті раніше ніж у строк покарання, визначений обвинувальним вироком суду у відношенні засудженого ОСОБА_5 .

За таких обставин, враховуючи тяжкість вчиненого засудженим злочину, враховуючи факт порушення засудженим вимог режиму тримання, відсутність у нього жодного заохочення за весь час тримання під вартою, відсутність підтверджених відомостей про те, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів виправлення або став на шлях виправлення, тому суд приходить до висновку, що у відношенні ОСОБА_5 на даний час не може бути прийнято рішення застосування статті 81 КК України, а тому клопотання засудженого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.81, КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м.Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1