Маньківський районний суд Черкаської області
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

15 квітня 2010 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - А.І. КОСТЕНКО

при секретарі - В.І. ОКОЛТІ

з участю прокурора - М.В. КЛИМЕНКА

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, раніше не судимого - обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, 30 жовтня 2009 року близько 15 год. 30 хв. знаходячись по вул. О.Кошового в с. Молодецьке Маньківського району Черкаської області, навпроти будинку № 25, на ґрунті особистих неприязних відносин між ним та ОСОБА_1, умисно наніс останньому один удар ногою в область грудей та декілька ударів кулаками в різні частини тулуба, внаслідок чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 8 та 9 ребер зліва по середньо-пахвовій лінії з незначним зміщенням уламків; -забій правого кульшового суглобу; - садна, синці тулуба, кінцівок, які згідно висновку експерта №764 від 02.11.2009 року відносяться до середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

Вина підсудного в скоєному ним злочині доведена в судовому засіданні такими доказами:

показами підсудного, який свою вину в скоєному злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому і показав, що він дійсно проживає разом з своєю співжителькою ОСОБА_3 з 02.07.2006 року. За час спільного життя в них є малолітня донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, яка весь час знаходиться вдома і за нею здійснює догляд його співжителька. Він час від часу їздить на заробітки, щоб утримати сім'ю, і тому рідко буває вдома. 2 вересня 2009 року коли він знаходився в м. Звенигородка на заробітках, його співжйтелька ОСОБА_3 повідомила, що ОСОБА_1, який проживав по сусідству з їхнім домоволодінням разом з співжителькою ОСОБА_5, сестрою його співжительки, вчинив розпусні дії статевого характеру з його малолітньою донькою ОСОБА_4 З того часу він вирішив вияснити стосунки з ОСОБА_1 проте коли приїжджав додому в с. Молодецьке то ОСОБА_1 не бачив, так як з даного будинку він виїхав і переїхав на постійне місце проживання до своїх батьків. Проте 30 жовтня 2009 року десь о 15 год. 30 хв. він приїхав додому з м. Звенигородка. Біля воріт він вийняв свої сумки з автомобіля, який його підвіз і почав заносити їх до себе в будинок. В цей час він помітив як з двору сусіда ОСОБА_6, вийшов ОСОБА_1 який перебував в стані алкогольного сп'яніння і в руках вів велосипед. Побачивши ОСОБА_1 він відразу пригадав його протиправні дії з донькою і вирішив поговорити з ним. Так підійшовши до нього виразився в його адресу нецензурними образливим словами при цьому сказав, що він накоїв з його дитиною. На що ОСОБА_1 виразився в його адресу також нецензурними словами і він не стримавшись вдарив його ногою в область грудей внаслідок чого ОСОБА_1 впав на землю і він ще двічі його кулаком вдарив в область тулуба. Все тривало декілька секунд. Після чого він розвернувся і пішов до себе в подвір'я. Приблизно через 10 діб після вище вказаних подій від ОСОБА_6 він дізнався, що ОСОБА_1 звернувся в міліцію по факту його побиття і що в нього перелом двох ребер.

Вина підсудного підтверджена в суді і іншими зібраними, по цій справі доказами дослідження яких, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, учасниками судового процесу було визнано за недоцільне, про що було роз'яснено всім, під час судового слідства з занесенням до протоколу судового засідання і сумнівів в добровільності та істинності їх позицій у суді не виникло.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що вина підсудного в скоєні злочину повністю доведена в суді, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, кваліфікуючою ознакою якого являється умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Переходячи до обрання міри покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що пом'якшують його покарання це щире каяття в скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено і вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням до нього ст. ст. 75. 76 КК України, так як на думку суду його можливо виправити та перевиховати без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судових витрат по справі немає.

Речових доказів по справі немає.

Керуючись ст. ст. 323, 324, 328 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_2, звільнити від відбування покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з'являтись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу обрати підписку про не виїзд, а іспитовий строк відраховувати з 15 квітня 2010 року.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі 15 діб, з часу його проголошення.

СУДДЯ А.І. КОСТЕНКО