Провадження № 11-кп/792/37/16
Справа № 683/2255/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.296 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000652 від 11 серпня 2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Старокостянтинівського районного суду від 11 листопада 2015 року,-

в с т а н о в и л а:
Вироком Старокостянтинівського районного суду від 11 листопада 2015 року ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, з середньою освітою, не одружену, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючу, депутатом не обиралась, -

визнано винуватою за ч.1 ст.296 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. строком на 10 місяців.

За вироком суду, 9 серпня 2015 року біля 22 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , вчинила сварку із своїм колишнім співмешканцем ОСОБА_8 , в ході якої, ігноруючи прийнятими в суспільстві правилами та нормами поведінки, в нічний час стала виражатися в сторону останнього грубою нецензурною лайкою, яка супроводжувалась голосними криками, чим порушувала спокій громадян, які відпочивали в суміжних будинках.

Реагуючи на вказану неправомірну поведінку ОСОБА_7 до неї на вулицю вийшла жителька будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_9 , яка зробила їй зауваження та попросила не виражатися нецензурною лайкою, оскільки в її дворі знаходяться малолітні діти та вона заважає нормальному відпочинку інших людей, оскільки вже нічний час. В свою чергу ОСОБА_7 на зауваження ОСОБА_9 відреагувала агресивно, продовжила свої неправомірні дії та діючи з хуліганських мотивів і мотивів явної неповаги до існуючих в суспільстві правил та норм поведінки стала виражатись в її адресу грубою нецензурною лайкою, а коли та повторно зробила їй зауваження, підійшла до неї та в цинічній формі зробила плювок в обличчя останньої.

Крім того, продовжуючи свої злочинні хуліганські дії ОСОБА_7 , виражаючи свою зверхність відносно особи похилого віку, тим самим виражаючи явну неповагу до суспільства та прийнятим нормам поведінки, підняла із землі камінь будівельного вапняку, яким умисно безпричинно, з хуліганських мотивів та спонукань, в зв`язку з висловленими зауваженнями щодо її неправомірної поведінки, кинула його у ОСОБА_9 , влучивши в ліву ногу останньої, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді крововиливу по передньо зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині, в центрі якого садно, які згідно висновку судово медичної експертизи №117 від 13.08.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок змінити, пом`якшити покарання, застосувавши покарання у виді штрафу 1000 гривень або громадських робіт. При цьому вказує, що при призначенні покарання судом не враховано її матеріальне становище, при якому сплачувати щомісячно штраф у розмірі 850 гривень вона не спроможна.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самою обвинуваченою.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.1 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, є вірною.

Покарання обвинуваченій призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступені тяжкості вчиненого нею злочину та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є цілком достатнім для виправлення останньої та запобігання вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.421 КПК України обвинувальний вирок ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Статтею 51 КК України визначено перелік видів покарань за ступенем їх суворості у певній послідовності від менш до більш суворого.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 про призначення їй покарання у виді громадських робіт не можуть бути задоволеними, оскільки такий вид покарання як громадські роботи є суворішим, ніж штраф, а тому не може бути посилено, і за відсутності апеляційних скарг прокурора та потерпілої вказаний вирок не може бути скасовано.

Керуючись ст.ст.407, 418 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Старокостянтинівського районного суду від 11 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2