Справа № 760/6660/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого з СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві лейтенанта міліції ОСОБА_2 , погодженого зі прокурором прокуратури Солом`янського району у м. Києві про тимчасовий доступ до речей та документів, на підставі матеріалів досудового розслідування №0003039 від 01.04.2015 року, за ознаками кримінального провадження передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий з СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , в яких міститься інформація про абонентів, які використовували мобільний термінал IMEI: НОМЕР_1 за період з 08.00 години 01.01.2015 року по теперішній час, а саме: щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місцеперебування абоненту зазначеного телефонного номеру в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання та зміст вхідних, вихідних SMS-повідомлень і інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків за період з 08.00 години 01.01.2015 року по теперішній час.

Слідчий просив постановити ухвалу про надання тимчасового доступу до зазначених документів без виклику представників особи, у володінні якої вони знаходяться, оскільки існує реальна загроза зміни або знищення документів.

Суд відповідно до частини другої ст. 163 КПК України визнав за можливе провести розгляд даного клопотання без виклику представників осіб за наведених слідчим підстав.

Згідно з ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних заходів не здійснювалась.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, прихожу до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні з СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003039 від 01.04.2015 року, за фактом умисного вбиства ОСОБА_3 вчинене невідомою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Слідчій посилався на те, що речі та документи, до яких планується отримання тимчасового доступу слугуватимуть доказами у кримінальному провадженні №0003039 від 01.04.2015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.115 КК України відносно невстановленої слідством особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 5, 6 частини 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою, або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно зі ст.505 ЦК України комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв`язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію. Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.

Тобто до комерційної таємниці можна віднести більшість документів юридичних осіб.

Між тим, з викладених вище обставин щодо фабули та правової кваліфікації кримінального правопорушення вбачається, що кримінальне провадження відкрито за заявою ОСОБА_4 , яка є дружиною зниклого ОСОБА_3 за фактом зникнення її чоловіка.

Разом з тим, в клопотанні відсутнє обґрунтування, яке б підтверджувало, що саме особа, яка користується мобільним терміналом з IMEI: НОМЕР_1 має відношення до вказаного кримінального правопорушення, також з матеріалів клопотання не має можливості встановити особу, яка за думкою слідчого має відношення до даного провадження, а під категорію «осіб, які могли користуватися мобільним терміналом з IMEI: НОМЕР_1 може підпадати будь-яка особа, яка знаходилась в зазначений слідчим періодом в місті розташування вказаних вище мобільних операторів, тому вважаю, що слідчим не було наведено достатніх підстав вважати, що документи, доступ до яких він просить надати, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, не була доведена можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Також відповідно до ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Однак матеріали клопотання не містять інформації про те, чи уживалися заходи щодо одержання документів, про тимчасовий доступ до яких йдеться в поданому клопотанні, в добровільному порядку, тобто, чи витребовувались слідчим відомості про такі документи у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та відсутня інформація про відмову в наданні цих документів за їх наявності у володінні у даної особи.

Таким чином, з матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що надані слідчим матеріали не встановлюють наявність всіх умов, які мають бути підставою надання дозволу про тимчасовий доступ до документів відповідно до вимог ч. 2 ст. 160 КПК, тому вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки вмотивованих правових підстав та посилання на певні обставини клопотання не містить.

За викладеним, керуючись ст. ст. 159, 160, 162-164 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого з СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві лейтенанта міліції ОСОБА_2 , погодженого зі прокурором прокуратури Солом`янського району у м. Києві про тимчасовий доступ до речей та документів, на підставі матеріалів досудового розслідування №0003039 від 01.04.2015 року, за ознаками кримінального провадження передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1