Провадження 1-кс/127/4113/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2013 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши клопотання старшого слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції Кучеренка Є.С., про тимчасовий доступ до автомобілів:

вантажний, ЗИЛ-ММЗ модель 45021, самоскид-С, 1986 року випуску, номер об'єкта: НОМЕР_1, номер державної реєстрації: НОМЕР_2;

вантажний, ЗИЛ модель КС 2561 автокран 10-20т., 1987 року випуску, номер об'єкта: НОМЕР_3, № державної реєстрації: НОМЕР_4 -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2013, до суду звернувся старший слідчий СУ УМВС України у Вінницькій області капітан міліції Кучеренко Є.С., з клопотанням погодженим з прокурором прокуратури Вінницької області ОСОБА_2, про тимчасовий доступ до автомобілів:

вантажний, ЗИЛ-ММЗ модель 45021, самоскид-С, 1986 року випуску, номер об'єкта: НОМЕР_1, номер державної реєстрації: НОМЕР_2;

вантажний, ЗИЛ модель КС 2561 автокран 10-20т., 1987 року випуску, номер об'єкта: НОМЕР_3, № державної реєстрації: НОМЕР_4 з можливістю їх вилучення. Клопотання мотивовано тим, що слідчим розглядаються матеріали кримінального провадження № 0000261 від 25.05.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

В ході розгляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що станом на 25.09.2012 власниками часток у статутному капіталі Приватного підприємства - фірма «Сітійрон» (, 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 12) були: ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_5 виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області від 24.04.1998) 50% або 1300 000 гривень та ОСОБА_4 50% або 1 300 000 гривень.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 26.09.2012 укладено договір № 1/09-12 купівлі-продажу частки у статутному капіталі приватного підприємства. За вказаним договором ОСОБА_3 продав 50% своєї частки (всього частка ОСОБА_3 складала 50%, тобто після продажу його загальна частка зменшилась на 25%) у статутному капіталі приватного підприємства - фірма «Сітійрон» - ОСОБА_5

Також між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 26.09.2012 укладено договір № 2/09-12 купівлі-продажу частки у статутному капіталі приватного підприємства. За вказаним договором ОСОБА_3 продав 50% своєї частки (всього частка ОСОБА_3 складала 50%, тобто після продажу його загальна частка зменшилась на 25%) у статутному капіталі приватного підприємства - фірма «Сітійрон» - ОСОБА_6

На підтвердження укладення зазначених договорів, ОСОБА_3 подав заяву від 26.09.2012 зборам співвласників ПП - фірма «Сітійрон» про вихід із складу засновників підприємства та заявив що передає свою частку 50% статутного фонду, що становить 1 300 000,00 гривень: 25% або 650 000,00 гривень - ОСОБА_5, 25% або 650 000,00 гривень - ОСОБА_6

Державним реєстратором відділу державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради 27.09.2012 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів ПП - фірма «Сітійрон», запис №9000989.

Згідно редакції статуту від 27.09.2012 приватного підприємства - фірма «Сітійрон» (, 21034, м. Вінниця, вул. Ватутіна - Чехова, 14/2), частка власників розподілена наступним чином: 75% або 1 950 000,00 гривень -ОСОБА_5, 25% або 650 000,00 гривень - ОСОБА_6

Проте, ОСОБА_3, будучи одночасно директором ПП - фірма «Сітійрон» з метою завдання майнової шкоди підприємству, правам та інтересам ОСОБА_5 та ОСОБА_6, протиправно вчинив наступні юридично значимі дії:

здійснив відчуження майна ПП - фірма «Сітійрон» на користь ОСОБА_3, на загальну суму 113029,94 гривень, про що свідчить податкова накладна № 3 від 25.09.2012;

здійснив відчуження майна ПП - фірма «Сітійрон» на користь ОСОБА_3, на загальну суму 52 314,97 гривень, про що свідчить податкова накладна № 4 від 25.09.2012;

здійснив відчуження майна ПП - фірма «Сітійрон» на користь ОСОБА_3, на загальну суму 379,94 гривень, про що свідчить податкова накладна № 5 від 25.09.2012;

здійснив відчуження майна ПП - фірма «Сітійрон» на користь ФОП ОСОБА_7, на загальну суму 16 493,47 гривень, про що свідчить податкова накладна № 2 від 28.09.2012.

Отже, директор ПП "Сітійрон" ОСОБА_3, перевищуючи свої службові повноваження, здійснив відчуження майна підприємства, завдавши шкоди останьому на суму 182 тис.грн.

З метою унеможливлення пошкодження, знищення а також реалізації транспортних засобів:

вантажний, ЗИЛ-ММЗ модель 45021, самоскид-С, 1986 року випуску, номер об'єкта: НОМЕР_1, номер державної реєстрації: НОМЕР_2;

вантажний, ЗИЛ модель КС 2561 автокран 10-20т., 1987 року випуску, номер об'єкта: НОМЕР_3, № державної реєстрації: НОМЕР_4 слідчий просить суд клопотання задовольнити надати дозвіл на тимчасовий доступ до вказаних автомобілів з можливістю їх вилучення.

Суд, дослідивши матеріали клопотання слідчого, вважає, що клопотання є необгрунтованим та не доведеним з наступних підстав.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв'язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

В порушення вищевказаних норм статей КПК України в матеріалах клопотання слідчий не обґрунтовує та не додає жодних підтверджуючих документів щодо того, що автомобілі зареєстровані та перебувають у власності ОСОБА_7, не направляє для ознайомлення матеріали кримінального провадження № 0000261 від 25.05.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, в підтвердження свого клопотання, а тому суд позбавлений можливості розглянути клопотання.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання є необґрунтованим, невмотивованим та не доведеним, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 159, 160, 161,162,163,164, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції Кучеренка Є.С., про тимчасовий доступ до автомобілів:

вантажний, ЗИЛ-ММЗ модель 45021, самоскид-С, 1986 року випуску, номер об'єкта: НОМЕР_1, номер державної реєстрації: НОМЕР_2;

вантажний, ЗИЛ модель КС 2561 автокран 10-20т., 1987 року випуску, номер об'єкта: НОМЕР_3, № державної реєстрації: НОМЕР_4 з можливістю їх вилучення - відмовити.

Ухвала слідчого є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя