АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2552/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
21 вересня 2015 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня2015 року,
Цією ухвалою задоволеноклопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , та продовжено строк тримання під вартою до 04 жовтня 2015 року включно, безвизначення розміру застави, щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ткварчелі Абхазької АРСР, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, не одруженого, який має дитину 2011 року народження, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного кримінального правопорушення, необхідність проведення ряду процесуальних дій для завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання старшого слідчого не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодоОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого. Зокрема, апелянт вважає, що повідомлена ОСОБА_8 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 258-3 КК України, є необґрунтованою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
05 березня 2015 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 258-3 КК України.
06 березня 2015 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 травня 2015 року включно.
28 квітня 2015 року заступником Генерального прокурора України строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 05 липня 2015 року.
29 квітня 2015 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 27 червня 2015 року включно.
24 червня 2015 року під час розгляду Новопсковським районним судом Луганської області клопотання прокурора про звільнення підозрюваного ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за діяння, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України, останній заперечив у його задоволенні. При цьому ОСОБА_8 вказував на те, що обставини, викладені в клопотанні, не відповідають дійсності, а також зазначив про тиск з боку представників українських силових структур, який змусив його оговорити себе у вчиненні злочину проти громадської безпеки України.
Того ж числа ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області подане прокурором клопотання повернуто до Генеральної прокуратури України для здійснення кримінального провадження у загальному порядку та запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 продовжено до 24 липня 2015 року. При цьому до Генеральної прокуратури України направлено листа про необхідність перевірки відомостей, повідомлених підозрюваним, та вирішення питання в порядку КПК України.
03 липня 2015 року заступником Генерального прокурора України строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до шести місяців.
23 липня 2015 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено до 03 вересня 2015 року.
10 серпня 2015 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 258-3 КК України.
26 серпня 2015 року заступником Генерального прокурора України строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжений до семи місяців, тобто до 05 жовтня 2015 року.
28 серпня 2015 року старший слідчий в ОВС 1-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою. Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність проведення ряду процесуальних дій, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 258-3 КК України, заявлені під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, спілкуватися з іншими невстановленими співучасниками вчиненого злочину з метою узгодження позиції і поведінки, чинити тиск на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також іншим чином перешкоджати встановленню істини у провадженні.
02 вересня 2015 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого було задоволено та продовженоОСОБА_8 строк тримання під вартою до 04 жовтня 2015 року включно, без визначення розміру застави.
Під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч ствердженням захисника, встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні старшого слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на дані, які містяться в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 258-3КК України.
Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, а також з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилаються старший слідчий і прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто заявлені у клопотанні старшого слідчого ризики з часу застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують до теперішнього часу. У зв`язку з цим слідчий суддя обґрунтовано визначив, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним ризикам.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання старшого слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , та продовжено строк тримання під вартою до 04 жовтня 2015 року включно, безвизначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4