Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-861 2010 року Головуючий в 1 інстанції - Захарчук В.В.
Категорія: ст.152 ч.4 КК України Доповідач - Буженко Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2010 року колегія суддів судової палати в кримінальних

справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого судді - Годуна В.А.;

суддів: Буженко Н.В;

ОСОБА_1;

з участю прокурора - Чепуріної А.С.;

засудженого - ОСОБА_2;

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляціями прокурора, що брав участь у розгляді справи та адвоката ОСОБА_3 на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2010 року;

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_2, 6 лютого 1973

року народження, раніше не судимий;

засуджений за ст. 152 ч.4 КК України на десять років позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід ОСОБА_2 обрано - взяття під варту з 29 вересня 2009 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 10000 грн., витрати на виготовлення експертиз та вирішено питання про речові докази.

Згідно до вироку суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що він в один з днів в кінці березня 2009 року близько 22.00 год., знаходячись в стані алкогольного сп'яніння в приміщенні своєї квартирі « 25 в буд. № 187 по вул. 1 Травня в м. Бериславі, умисно з метою задоволення своєї статевої пристрасті природним способом, з застосуванням фізичного насильства та використавши безпорадний стан неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, усвідомлюючи її малолітній вік і неможливість чинити опір, всупереч її бажанню, умисно вчинив з нею в статевий акт природним способом, ушкодивши у неї анатомічну цілісність дівочої пліви.

В апеляції прокурор, що брав участь у розгляді справи, не оспорюючи доведеності вини засудженого та кваліфікації його дії, просить вирок суду скасувати в зв'язку з невідповідністю призначеного покарання особі засудженого та тяжкості вчиненого злочину внаслідок м'якості, та направити справу на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі.

В апеляції адвокат ОСОБА_3 вважає, що судом та досудовим слідством невірно встановлені фактичні обставини справи, судом у вироку не надано жодного належного доказу про застосування фізичного насильства щодо потерпілої з боку засудженого, внаслідок чого неправильно застосовано кримінальний закон та незаконно притягнуто до кримінальної відповідальності ОСОБА_2, винність якого не доведено судом. Проситьскасувати вирок, та направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію та вважав за необхідне залишити апеляцію адвоката без задоволення, доводи засудженого, який підтримав апеляцію адвоката, та в останньому слові просив вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено матеріалами справи, органами досудового слідства дотримано вимог ст. 22 КПК України, спрямованих на встановлення у справі об'єктивної істини. Викладені у вироку висновки суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного злочину за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами.

Зокрема його винність підтверджується особистими показами засудженого ОСОБА_2 на досудовому слідстві, викладеними в його явці з повинною (а.с.79), при допитах в якості підозрюваного (а.с. 102), обвинуваченого (а.с. 112) під час яких він визнавав себе винним повністю та підтвердив і уточнив свої покази під час відтворення обстановки та обставин скоєння злочину і на очній ставці з потерпілою (а.с. 80-84,85-87).

Судом правильно були оцінені покази засудженого на досудовому слідстві як достовірні та критично оцінені його покази в суді, оскільки це об'єктивно підтверджуються зібраними в справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Малолітня потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що в березні 2009 року, коли вона знаходилася дома, ввечері вітчим - ОСОБА_2, знаходячись в стані сп'яніння, застосовуючи фізичне насильство щодо неї, здійснив з нею статевий акт. Він утримував її руки, вона намагалась відштовхнути його, але не змогла, плакала, але він не реагував на її дії. Пізніше розповіла про те що сталося мамі та бабусі.

Згідно до психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_4 психічним захворюванням не страждає, не зважаючи на невисокий рівень інтелекту та емоційний стан від перенесеного переляку та страху вона правильно сприймала фактичні обставини та розуміла характер та значення здійсненних у відношенні неї дій, чинила опір та може давати правдиві покази про фактичну сторону подій (а.с.57).

Згідно до висновку судово-медичної експертизи від 23.10.2009 р. у ОСОБА_4 виявлено порушення анатомічної цілісності дівочої пліви, давність якої не встановлена (а.с.72).

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що при огляді потерпілої він виявив пошкодження дівочої пліви, що свідчило про здійснення статевого акту з потерпілою не менше чим за 2 тижні до огляду.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_4 - її онука, яка в вересні 2009 року розповіла їй, що її зґвалтував вітчим - ОСОБА_2 Зі слів онуки вона дізналася, що ОСОБА_3, прийшовши з роботи у нетверезому стані, ліг біля неї на дивані, а потім навалився на неї, завів їй руки за голову, роздягнув та вчинив з нею статевий акт.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що під час проведення слідчих дій потерпіла вела себе адекватно, розповідала про вчинений злочин послідовно, підтвердила свої свідчення під час проведення очної ставки з ОСОБА_2, у неї не виникало сумнівів у достовірність свідчень потерпілої, тиску з боку слідчого на потерпілу не було.

Свідок ОСОБА_8 поясніла, що вона є класним керівником у потерпілої ОСОБА_4 та вказала, що ОСОБА_4 не схильна до фантазій і не є розбещеною дитиною. Вона помітила, що з кінця березня до липня 2009 року поведінка потерпілої змінилася, а коли вона дізналася про скоєне, то зрозуміла чому в неї була така поведінка.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що був запрошений у якості понятого під час відтворення обстановки та обставин події злочину з участю ОСОБА_2, який добровільно, без якогось примусу з боку працівників міліції, вказував місце та обставини вчиненого ним зґвалтування потерпілої ОСОБА_4

Враховуючи наведене, колегія судців вважає, що твердження адвоката ОСОБА_3 у апеляції про те що винність його підзахисного не доведена - є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи не відповідають фактичним обставинам справи.

Відсутні й дані, які б свідчили про необ'єктивність чи упередженість з боку слідчих органів та суду щодо ОСОБА_2 на стадіях досудового та судового слідства.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що під час досудового та судового слідства не допущено порушень кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів достовірність доказів та висновків суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні злочину, за який його засуджено.

Давши належну оцінку доказам, які були перевірені в судовому засіданні, суд правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_2 за ст.152 ч.4 КК України, а призначене судом ОСОБА_2 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та на думку колегії суддів є необхідною та достатньою для його виправлення, тому апеляція прокурора, який брав участь у розгляді справи, задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 365-366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції прокурора, що брав участь у розгляді справи та адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2010 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Головуючий

Судді: