Справа № 344/5054/15-к
Провадження № 1-кс/344/1395/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність начальника СВ Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження суду надійшла зазначена скарга, суть якої полягає у зобов`язанні начальника СВ Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області прийняти та зареєструвати повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень заступником Коломийського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 та прокурором м.Києва за ч.1 ст.109,ст.258-1 КК України та внести відомості до ЄРДР, призначити слідчого та розпочати розслідування.

В судове засідання скаржник не зявився,причини неявки суду не повідомив,про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги.

Зважаючи на вимоги КПК щодо часових меж розгляду слідчим суддею скарги, оскільки положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, вважаю за можливе розглянути скаргу по суті.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку прокурора приходить до наступних висновків.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України і він є вичерпним. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, п.2.1. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань відповідно до положень яких до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Системний аналіз вищезазначених положень закону, дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Як вбачається із повідомлення про вчинення кримінального правопорушення повідомлення містить твердження про вчинення кримінальних правопорушень заступником Коломийського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 та прокурором м.Києва за ч.1 ст.109,ст.258-1 КК України,посилаючись на те,що згідно ухвали слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.11.2014 року 3.12.2014 року Коломийською міжрайонною прокуратурою були внесені відомості у ЄРДР за повідомленням ОСОБА_4 про вчинення суддями Вищого господарського суду України кримінального правопорушення,передбаченого ст.375 ч.1 КК України,підслідність вказаного кримінального провадження визначена за прокуратурою м.Києва, що розцінюється заявником як зговір прокурорів. Крім того, на підставі ухвали слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.02.2015 року заступником Коломийського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 були внесені відомості до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_4 про вчинення невстановленими особами у м.Кіровограді таємного викрадення належного ОСОБА_4 майна,тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, що свідчить про внесення завідомо неправдивої інформації прокурором та про кругову поруку прокурорів.

В повідомлені не викладено конкретних обставин, які можуть свідчити про вчинення заступником Коломийського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 та прокурором м.Києва кримінальних правопорушень, оскільки згідно ст. 91 КПК України у заяві необхідно вказати про подію кримінального правопорушення, в тому числі - час, спосіб, місце, мотив і мета його вчинення, наслідки, які настали, їх обґрунтування та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Нормами кримінально-процесуального законодавства України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до Єдиного реєстру досудових розслідувань за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Т.в.о. начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 листом від 19.03.2015 року за №60/П-98/7/16-3061 повідомлено серед іншого скаржнику, що із змісту повідомлення не вбачається обставин,які можуть вказувати на наявність в діях зазначеної особи ознак кримінальних правопорушень,здійснення досудового розслідування яких віднесено до компетенції слідчих органів СБУ (п.2 ст.216 КПК України).

За змістом ст.ст. 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим та правомірним висновок Т.в.о. начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про те, що повідомлення ОСОБА_4 від 16.03.2015 року не містить обставин та даних, які можуть свідчити про вчинення заступником Коломийського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 та прокурором м.Києва кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.109 КК України.

Суд вважає, що факти,викладені в повідомленні ОСОБА_4 про вчинення кримінальних правопорушень заступником Коломийського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 та прокурором м.Києва за ч.1 ст.109,ст.258-1 КК України, не зазначають обставини події злочину, у тому числі в який спосіб та які дії заступника Коломийського міжрайонного прокурора ОСОБА_7 та прокурора м.Києва становлять та свідчать про ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачені ч.1 ст.109,ст.258-1 КК України.

Крім того, на думку слідчого судді, викладені в повідомленні обставини свідчать про незгоду заявником щодо дій та бездіяльності співробітників прокуратури під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000043, підслідність якого визначена за прокуратурою м. Києва, та кримінальному провадженні № 0000003, право на оскарження яких заявник має в рамках проведення досудового розслідування за відкритими кримінальними провадженнями відповідно до чинного КПК України.

Також, Т.в.о. начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 листом від 19.03.2015 року за №60/П-98/7/16-3061 повідомлено,що згідно ст.ст.1,30 Закону України Про прокуратуру звернення ОСОБА_4 направлено в прокуратуру Івано-Франківської області за належністю, що не є обмеженням обсягу прав заявника.

Оскільки факти, викладені у повідомленні, є суб`єктивним сприйняттям та оцінкою обставин заявником, і фактичних даних чи обставин, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, не містить, а відтак слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення даної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність начальника СВ Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1