Справа № 156/626/14-к Провадження №11-кп/773/495/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника КВІ ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Іваничівського району на ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 19 жовтня 2015 року про відмову скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 19 жовтня 2015 року відмовлено у скасуванні звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням за вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 04 липня 2014 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на п`ять років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_8 двічі притягувався до адміністративної відповідальності за дії не пов`язані із режимом відбування покарання і в його діях відсутня систематичність вчинення адміністративних правопорушень пов`язаних із відбуванням покарання призначеного вироком Іваничівського районного суду від 4 липня 2014 року.

Також через непостійний графік роботи на ПП «Європацукор», де працює ОСОБА_8 , останній не може бути завжди присутній після 23 год. за своїм місцем постійного проживання, тому в його діях відсутній умисел на вчинення адміністративних правопорушень щодо порушення встановленого адміністративного нагляду.

У поданій апеляційній скарзі прокурор вказує на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Посилається на те, що під час випробувального терміну ОСОБА_8 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, а саме: постановою Іваничівського районного суду від 10 жовтня 2014 року за ч. 1 ст. 187 КУпАП, постановою суду від 03 лютого 2015 року за ч. 2 ст. 187 КУпАП та постановами від 29 травня 2015 року та 04 серпня 2015 року за ст. 173 КУпАП. Також комісією сільської ради ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП та проведено індивідуально-виховну роботу.

Крім цього, ОСОБА_8 під час відбування іспитового строку було оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке було закрите у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Наведене вище свідчить, що ОСОБА_8 систематично вчиняє адміністративні правопорушення та не бажає стати на шлях виправлення.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання інспектора про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, прокурора та представника КВІ, які свою апеляційну скаргу підтримали, засудженого ОСОБА_8 та його захисника, які апеляційну скаргу заперечили перевіривши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З приєднаного до матеріалів провадження подання встановлено, що вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 04.07.2014 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

15.08.2014 року кримінально-виконавчою інспекцією ОСОБА_8 ознайомлений з умовами і порядком відбування покарання.

Однак, вже 11.09.2014 року він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 187 КУпАП за яке 10.10.2014 року Іваничівським районним судом притягнутий до адміністративної відповідальності. Аналогічне правопорушення ОСОБА_8 вчинив 20.11.2014 року за що був також притягнутий до адміністративної відповідальності. Він же, 08.04.2015 року та 28.07.2015 року вчинив дрібне хуліганство за що Іваничівським районном судом також був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, а 08.09.2015 року Іваничівським РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_8 було пред`явлено підозру за ч. 1 ст. 125 КК України.

Відмовляючи у задоволенні подання суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність у ОСОБА_8 умислу на порушення правил адміністративного нагляду (ст. 187 КУпАП). Своє рішення мотивував тим, ОСОБА_8 працює вантажником у ПП « Європацукор» і вказаним підприємством він постійно залучався до виконання службових обов`язків в нічний та вечірній час, а тому не мав можливості після 23-00 години бути за місцем проживання.

Однак такі висновки суду першої інстанції є передчасними. З матеріалів провадження та ухвали суду не вбачається, щоб при розгляді подання суд першої інстанції належним чином перевіряв де саме був ОСОБА_8 на час вчинення інкримінованих йому адміністративних правопорушень, пов`язаних з ухилення від адміністративного нагляду, чим допустив істотну неповноту судового розгляду. Приєднана до матеріалів провадження довідка за № 395 на яку послався суд першої інстанції не спростовує наведених у поданні даних про вчинення ОСОБА_8 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 187 КУпАП.

Крім цього, в поданому до суду поданні вказувалось на неявку без поважних причин ОСОБА_8 на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції 03.08.2015 року, а також, що 08.09.2015 року Іванічивським РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_8 було пред`явлено підозру за ч. 1 ст. 125 КК України. Проте, суд першої інстанції причин неявки засудженого ОСОБА_8 на реєстрацію до КВІ також не перевірив, як і не з`ясував, чи була йому пред`явлена підозра за ч. 1 ст. 125 КК України та як завершено розслідування даного кримінального провадження, що також свідчить про неповноту судового розгляду.

Окрім того, однією з підстав відмови у задоволенні подання про направлення ОСОБА_8 для відбування покарання в ухвалі зазначено те, що його не було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень пов`язаних із встановленим випробувальним терміном. Такий висновок суду є взагалі незрозумілим.

При розгляді подання суд першої інстанції не звернув уваги і на те, що відповідно до змісту ст. ст. 13, 166 КВК України відповідне подання у даній справі вносить кримінально - виконавча інспекція. А таку інспекцію представляє уповноважена особа - керівник.

При розгляді подання суд першої інстанції також не перевірив чи діяв в межах своєї компетенції інспектор Іваничівського РП КВІ УДПтС України у Волинській області, який самостійно звернувся до суду із зазначеним поданням щодо ОСОБА_8 .

За таких обставин колегія суддів вважає, що при розгляді подання щодо засудженого ОСОБА_8 суд першої інстанції допустив істотну неповноту судового розгляду, а також істотне порушення вимог Кримінального процесуального закону України, яке перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, а в силу специфіки апеляційного розгляду апеляційний суд не в змозі усунути зазначену неповноту та виправити виявленні порушення КПК України. Тому ухвала Іваничівського районного суду Волинської області від 19 жовтня 2015 року відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 та ч. 1 ст. 412 КПК України підлягає скасуванню з призначенням у суді першої інстанції нового розгляду.

При новому розгляді провадження слід усунути виявленні порушення кримінального процесуального закону, ретельно перевірити наведені у поданні КВІ дані щодо неявки засудженого ОСОБА_8 на реєстрацію та вчинення ним у період випробувального строку адміністративних правопорушень, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, розгляд подання провести відповідно до вимог КПК України, а за його наслідками прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. 404, 405, ст. 407 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Іваничівського району задовольнити частково.

Ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 19 жовтня 2015 року про відмову скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_8 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4