Провадження № 11-сс/780/481/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 10.11.2015

УХВАЛА
Іменем України
10 листопада 2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6
з участю прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8

особи, щодо якої вирішується
питання про застосування
тимчасового арешту ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про застосування тимчасового арешту ОСОБА_9 ( ОСОБА_11 ) на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2015 року, якою застосовано тимчасовий арешт громадянину Держави Ізраїль ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 на 40 діб, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації,

встановила:
23 жовтня 2015 року прокурор Бориспільської міжрайонний прокурор Київської області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування тимчасового арешту до громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_9 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 40 діб, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації, посилаючись на положення ст. 29 Конституції України, Європейської конвенції про видачу правопорушників від 1957 року, ст.ст. 17, 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини в цивільних, сімейних і кримінальних справах від 1994 року, ст. 583 КПК України.

Клопотання мотивовано тим, що 21.10.2015 о 22 год 15 хв, в порядку ст. 208, 211 КПК України, тимчасово виконуючим обов`язки начальника 4-го відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» ОСОБА_15 затримано громадянина Ізраїль ОСОБА_9 ( ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації.

Відповідно до заочного вироку Ленінського районного суду м. Уфи РБ від 17.07.2008, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений за діяння, передбачене ч. 3 ст. 159 КК РФ до 5 років позбавлення волі. Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_16 відповідно до ухвали суду від 05.01.2001 залишено попередню тримання під вартою.

Згідно постанови суду наглядової інстанції Президії Верховного суду Республіки Башкортостан Російської Федерації від 20.05.2009, вирок Ленінського районного суду м. Уфи РБ від 17.07.2008 змінено, покарання ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за діяння, передбачене ч. 3 ст. 159 КК РФ, зменшено до 4 років 11 місяців позбавлення волі.

У відповідності до листа робочого апарату Укрбюро Інтерполу від 22.10.2015, за повідомленням НЦБ Інтерполу Російської Федерації від 22.10.2015 № 4831/ЕС/153/02 громадянин Держави Ізраїль ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , мав попереднє прізвище ОСОБА_17 .

З огляду на отримані відомості, громадянин Держави Ізраїль ОСОБА_12 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є однією особою.

Інкримінований ОСОБА_18 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 злочин, передбачений ч. 3 ст. 159 КК РФ, у порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ч. 3 ст. 190 КК України, та є тяжким.

Ухвалою слідчого судді суду першої інстанції задоволено вищевказане клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та відповідність вимогам ст. 583 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області про застосування тимчасового арешту до громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Так, посилаючись в клопотанні на рішення судів Російської Федерації про призначення покарання ОСОБА_16 , прокурор не надав жодних доказів про те, чи було це покарання відбуто та у зв`язку із чим оголошено сторонню особу ОСОБА_9 у міжнародний розшук. Слідчий суддя в своїй ухвалі даній обставині не дає належну оцінку. Окрім того, суддя в ухвалі безпідставно зазначає, що в матеріалах клопотання наявні документи, які підтверджують дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави. ОСОБА_19 в судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що не володіє та не розуміє української мови. Незважаючи на цю обставину, клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту не було перекладено на мову, якою володіє ОСОБА_12 чим порушено його право на захист.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 583 КПК України, до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Згідно ч.ч. 3,4 ст. 583 КПК України, прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту. До клопотання додаються: 1) протокол затримання особи; 2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; 3) документи, що підтверджують особу затриманого.

Як вбачається з матеріалів провадження, 21.10.2015 о 22 год 15 хв, в порядку ст. 208, 211 КПК України, тимчасово виконуючим обов`язки начальника 4-го відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» ОСОБА_15 затримано громадянина Ізраїль ОСОБА_9 ( ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації.

Відповідно до заочного вироку Ленінського районного суду м. Уфи РБ від 17.07.2008, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений за діяння, передбачене ч. 3 ст. 159 КК РФ до 5 років позбавлення волі. Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_16 відповідно до ухвали суду від 05.01.2001 залишено попередню тримання під вартою.

Згідно постанови суду наглядової інстанції Президії Верховного суду Республіки Башкортостан Російської Федерації від 20.05.2009, вирок Ленінського районного суду м. Уфи РБ від 17.07.2008 змінено, покарання ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за діяння, передбачене ч. 3 ст. 159 КК РФ, зменшено до 4 років 11 місяців позбавлення волі.

Як вбачається з листа Робочого апарату Укрбюро Інтерполу від 22.10.2015 року № IP/6642/15/C75/17514/AG/A3/1, адресованого начальнику ЛВ в аеропорту «Бориспіль» ГУ МВС України в Київській області, за повідомленням НЦБ Інтерполу в Російській Федерації від 22.10.2015 № 4831/ЕС/153/02 громадянин Держави Ізраїль ОСОБА_20 ( ОСОБА_21 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (попереднє прізвище ОСОБА_17 ) розшукується правоохоронними органами Російської Федерації з метою екстрадиції для відбування покарання у вигляді 4 років та 11 місяців позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_16 та ОСОБА_12 є однією особою, що встановлено компетентними органами та підтверджено документами наданими прокурором в судовому засіданні.

Дані матеріали є належними доказами на підтвердження факту вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, яким було надано належну оцінку слідчим суддею суду першої інстанції.

Окрім того, щодо доводів захисника про те, що слідчим суддею не було перевірено законність оголошення в розшук ОСОБА_22 , слід зазначити, що в даній категорії справи, слідчим суддею не досліджується законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 КПК України, слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час судового розгляду даного клопотання ОСОБА_12 вказав, що він володіє в достатній мірі російською мовою та може надавати на ній пояснення. В зв`язку з чим судове засідання було проведено російською мовою, в тому числі і клопотання прокурора було оголошено російською мовою, для забезпечення рівності сторін та забезпечення права на захист ОСОБА_23 . В суді апеляційної інстанції ОСОБА_12 також давав пояснення російською мовою та будь-яких зауважень з цього приводу не висловлював.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає належними висновки слідчого судді суду першої інстанції щодо обґрунтованості клопотання та наявності підстав для тимчасового арешту ОСОБА_9 , з метою запобігання втечі розшукуваної особи.

Колегією суддів також не встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Таким чином, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без зміни.

Керуючись ст.404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про застосування тимчасового арешту ОСОБА_9 ( ОСОБА_13 (Harold) - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2015 року, якою застосовано тимчасовий арешт громадянину Держави Ізраїль ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 на 40 діб, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації залишити без зміни.

Головуючий :

Судді :