Провадження №11-кп/772/999/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали клопотання за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В:

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Березівського районного суду Одеської області від 18.12.2008 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 152, ч.1 ст. 187, ч.4 ст. 296, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі.

Початок строку покарання з 30.01.2008 року. Кінець строку покарання - 30.01.2018 року.

З 30.01.2008 року ОСОБА_6 відбуває покарання у Вінницькій виправній колонії УДПтС України №86.

Засуджений ОСОБА_6 звернулися до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, поскільки останній став на шлях виправлення, має шість заохочень, станом на 28.08.2015 року відбув 3/4 строку покарання, призначеного вироком Березівського районного суду Одеської області від 18.12.2008 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2015 року в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2015 року, винести нову ухвалу, задоволити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , застосувавши ст. 81 КК України.

Вимоги мотивовані тим, що судом було прийнято необґрунтоване, необ`єктивне та упереджене рішення, яке підлягає скасуванню за своєю суворістю, поскільки судом не враховано, що за час перебування у колонії до дисциплінарної відповідальності він притягувався двічі на початку відбування покарання, після чого зробив для себе відповідні висновки, став на шлях виправлення, постійно працевлаштований на підприємствах установи.

Звернув увагу, що попередні стягнення погашені, після чого, адміністрацією колонії він шість разів заохочувався.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Березівського районного суду Одеської області від 18.12.2008 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 152, ч.1 ст. 187, ч.4 ст. 296, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі.

На підставі вимог ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення при умовах, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Як убачається з довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій спраі засудженого ОСОБА_6 , останнього два рази приягували до дисциплінарного стягнення та шість разів до заохочення (а.с.12).

Відповідно до протоколу № 10-15, від 28.08.2015 р, спостережної комісії ОСОБА_6 було одноголосно відмовлено в погодженні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв`язку з тим, що злочин він скоїв повторно, злочин відноситься до особливо тяжкого, 19.09.2006 року він був звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 3 місяці 8 днів. (а.с.13-15).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, врахувавши поведінку засудженого за весь період перебування у виправній установі, обґрунтовано дійшов висновку, що наявність заохочень протягом останнього терміну перебування у колонії засудженого ОСОБА_6 не може бути безумовною підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, тому виніс обґрунтовану, вмотивовану ухвалу, якою відмовив в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 відсутні.

Керуючись ст. ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :
В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2015 року відмовити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 залишити без змін.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

З оригіналом згідно