Справа № 1-508/12
Провадження № 1/1015/251/2012
В И Р О К

іменем України

08.11.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гришка О.М.

при секретарі Губко Ю.М.,

за участю прокурора Алфьорової Г.В., Богданова Є.А., Чимириса О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Білорусії, с. Габриліївка, Наровлянського району Гомельської області, маючого середню освіту, одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

встановив:

На початку січня 2007 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_1 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_2, попередньо домовившись з ОСОБА_3, купив на Куренівському ринку в м. Києві кислоту та 10.01.2007 року передав ОСОБА_3, який близько 18 години 30 хвилин направився за адресою: вул. Леніна, с. Горенка, Києво-Святошинського району Київської області, де дочекавшись ОСОБА_2 підійшов до неї та реалізуючи їх спільний злочинний намір вилив на неї кислоту та відкрито заволодів сумкою останньої, в якій знаходились гаманець, в якому були грошові кошти у сумі 75 гривень, мобільний телефон марки «LG-C1100», золотий ланцюжок, дві пари золотих сережок, золоте кільце, золотий хрестик. Викраденим майном ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розпорядились на власний розсуд, завдавши ОСОБА_2 матеріальної школи на загальну суму 5585 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що на початку січня 2007 року зустрівшись з ОСОБА_3 він запропонував йому облити кислотою його колишню дружину ОСОБА_2 та забрати у неї сумку, в якій мали бути документи за грошову винагороду, на що ОСОБА_3 погодився. Про те, що ОСОБА_2 була його колишньою дружиною він ОСОБА_3 не сказав. Він пояснив останньому, що йому потрібні документи, які мали бути в її сумці, але насправді він хотів помститися своїй колишній дружині за те, що вона вигнала його з дому. 10 січня 2012 року вранці він поїхав на Куренівський ринок, який знаходиться в м. Києві та купив кислоту та повернувшись додому перелив її у пляшку з-під соку. Близько 18 години 30 хвилині він разом з ОСОБА_3 поїхали у с. Горенка, Києво-Святошинського району Київської області та чекали ОСОБА_2 біля озера. Оскільки він прожив з ОСОБА_2 багато років, то знав, що саме в цей час вона буде іти додому. Коли він побачив ОСОБА_2 то сказав ОСОБА_3, що це та жінка, яку потрібно облити кислотою та забрати у неї сумку і дав йому пляшку з кислотою, яку ОСОБА_3 поклав собі у рукав. Після цього він чекав ОСОБА_3 тривалий час біля озера, але останній не повернувся і він вирішив їхати у м. Київ на вул. Шевченка і там зустрів ОСОБА_3, який віддав йому мобільний телефон і повідомив, що більше нічого у сумці не було і що сумку він викинув у лісі в с. Горенка. Приїхавши разом з ОСОБА_3 у с. Горенка, на місце, куди останній викинув сумку вони нічого не знайшли. Потім вони розїхались кожен у своїх справах. На наступний день він продав мобільний телефон за 100 гривень водію одного із маршрутних таксі. У вчиненому підсудний щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Окрім визнання підсудним вини у предявленому йому обвинуваченні, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані у справі та досліджені під час судового слідства, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_2, яка будучи допитаною у судовому засіданні пояснила, що 10 січня 2012 року близько 18 години 30 хвилин вона поверталась з роботи додому. Ідучи по вул. Леніна в с. Горенка, Києво-Святошинського району Київської області вона побачила невідомого їй чоловіка, який йшов їй на зустріч. Коли він проходив поряд з нею, то вона побачила, що він призупинився і щось дістав з кишені і це її насторожило, але вона продовжувала йти далі, але даний чоловік одразу почав виливати на неї якусь рідину та оскільки вона відмахнулась, то дана рідина попала на її пальто, а він вирвав з її рук сумку, в якій знаходився мобільний телефон, гаманець, в якому були гроші у сумі 75 гривень, золоті вироби та документи та побіг у сторону лісу. Після цього вона почала тікати в напрямку свого будинку. Коли прибігла додому, то побачила, що на її пальто є пошкодження, які могли утворитись внаслідок попадання кислоти. Вона одразу викликала швидку медичну допомогу та міліцію. Претензій до підсудного ОСОБА_1 не має, при визначенні міри покарання поклалась на розсуд суду;

- показами свідка ОСОБА_3, який будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що на початку січня 2007 року зустрівшись з ОСОБА_1, останній запропонував йому облити кислотою жінку та забрати у неї сумку з документами за грошову винагороду, на що він погодився. Про те, що це його колишня дружина він йому не повідомив. Через тиждень ОСОБА_1 прийшов до нього та приніс пляшку з кислотою і ввечері вони разом поїхали у с. Горенка, Києво-Святошинського району Київської області і там біля озера чекали цю жінку. Близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_1 побачив жінку, яка йшла дорогою та повідомив, що це та жінка, яку потрібно облити кислотою та забрати сумку і віддав йому пляшку з кислотою, яку він поклав собі у рукав. Він вийшов на дорогу, та проходячи поряд з нею плеснув у неї кислоту, яка попала на пальто та одразу вирвав з її рук сумку. Пляшку з-під кислоти він викинув на узбіччя та побіг у ліс. З сумки він витягнув мобільний телефон, який потім віддав ОСОБА_1 Інших речей у сумці він не бачив.

- заявою потерпілої ОСОБА_2 від 10.01.2007 року про відкрите заволодіння невідомою особою її сумки, в якій знаходились належні їй речі (а.с. 4); протоколом огляду місця події від 10.01.2007 року, згідно якого оглянуто ділянку дороги розміром 3*10 м по вул. Леніна в с. Горенка, Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 5-7); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 16.01.2007 року, згідно якого ОСОБА_3 відтворив обставини заволодіння майном потерпілої ОСОБА_2 (а.с. 37-38).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд визнає, що підсудний ОСОБА_1, потерпіла ОСОБА_2, свідок ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді давали правдиві послідовні покази, які відповідають встановленим судом обставинам справи.

Суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочину доведена повністю, дії ОСОБА_1 кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, злочин за ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_1Є раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставиною, що помякшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття підсудного, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Тому суд, з урахуванням всіх обставин злочину, ставлення підсудного до вчиненого, думки потерпілої, процесуальної поведінки підсудного, який ухилявся від суду і перебував в розшуку з 20.05.2008 року по 09.06.2012 року, вважає доцільним призначити ОСОБА_1 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_1 у виді взяття та тримання під вартою в Київському СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту затримання з 09.06.2012 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя О.М.Гришко