АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8928/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/370/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2,3 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001104 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,, тимчасово проживаючого АДРЕСА_2

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком :

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Обрано ОСОБА_6 запобіжний захід-тримання під вартою.

З вироку слідує, що 29 квітня 2015 року о 5 годині в обвинуваченого ОСОБА_6 , який перебував за місцем свого проживання, в квартирі АДРЕСА_3 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи який, 29 квітня 2015 року о 5 годині ранку обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_4 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, підійшов до вікна квартири АДРЕСА_5 , де за допомогою стамески та засобу для монтування, відкрив вікно та проник в квартиру, яка належить ОСОБА_9 , звідки таємно, з корисливих мотивів викрав золотий ланцюжок 750 проби, вагою 3,6 г, вартістю 3240 грн., пару золотих сережок 750 проби, вагою 2,4 г, вартістю 2160 грн., золоту каблучку 750 проби, вагою 2,64 г, вартістю 2376 грн., золотий браслет 750 проби, вагою 9,23 г, вартістю 8307 грн., золотий кулон 750 проби, вагою 1,23 г, вартістю 1107 грн.

Із викраденим майном обвинувачений ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 17190 гривень.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_6 просить призначити йому покарання, не повязане із позбавленням волі. Вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано визнання ним вини у скоєному злочині, явку з повинною і щиросердечне каяття, активну співпрацю з досудовим слідством, повне відшкодування ним заподіяної злочином шкоди, його молодий вік, наявність на утриманні цивільної дружини, яка залишилась в важкому фінансовому становищі, те, що він раніше не судимий, думку потерпілої, яка просила його суворо не карата та обрати покарання, не повязане з реальним позбавленням волі. В суді апеляційної інстанції обвинувачений просив помякшити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок Тернопільського міськрайонного суду від 23 липня 2015 року в частині призначення покарання скасувати і ухвалити новий вирок, за яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням статті 69 КК України, мотивує її неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, неврахування більше двох помяшуючих покарання ОСОБА_6 обставин - щире каяття, визнання вини та повне відшкодування заподіяної шкоди, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину дають підстави для застосування покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали подані апеляцію з викладених у ній мотивів, прокурора, який просить вирок суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, посилаючись на те, що судом при призначенні покарання відповідно до вимог ст.65-67,50 КК України враховано ступінь тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом"якшують його покарання, а також просить суд звернути увагу на ососбу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин у сфері приватної власності, проте в силу ст.89 вважається несудим, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та кваліфікація його дій є вірними та в апеляції ніким не оспорюється, а тому пов`язані з цим обставини колегією суддів не переглядаються.
Що ж стосується доводів апелянтів про призначення надто сворого покарння, то колегія суддів вважає їх непереконливими.

Так, відповідно до ч.1 ст.65 КК України , покарання винній особі має бути призначене у межах санкції закону, за яким її визнанао винною, відповідно доположень Загальної частини Кримінального кодексу, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом"якшуть і обтяжують покарання. При цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкість вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, дані про його особу - молодий вік, характеристику з місця проживання, значну суму викраденого, а також думку потерпілої, яка просить його суворо не карати, оскільки не має до нього претензій матеріального та морального характеру. .
Обставинами, що пом"якшують його покарання суд першої інстанції суд визнав - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди. Обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.
На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст.185 КК України, з реальним його відбуванням, є необхідним та достатнім, відповідає основній меті покарання - виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України колегія суддів не вбачає, а тому вирок слід залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника без задоволення.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 23 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місцяів з дня її проголошення, а засудженним, який утримується під вартою- в той же строк з дня вручення її копії.
Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2