Справа № 1718/1-91/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2011 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І.І.,

при секретарі Пігаль О.В.,

з участю прокурора Корольова О.О.,

підсудного ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, начальника окремого пожежного потягу станції Сарни ДТГО «Львівська залізниця», несудимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, працюючи згідно наказу начальника відокремленого підрозділу «Тернопільський загін воєнізованої охорони» ДТГО «Львівська залізниця» за № 10/ОС від 01 лютого 2008 року на посаді начальника окремого пожежного поїзду станції Сарни 2 групи, будучи службовою особою в силу здійснення ним організаційно-розпорядчих обовязків, зловживав службовим становищем в особистих інтересах, чим заподіяв істотну шкоду державним інтересам та вчинив службове підроблення.

Так, ОСОБА_1, перебуваючи 20 квітня 2010 року на своєму робочому місці за адресою м. Сарни Рівненської області, а саме у пожежному поїзді станції Сарни 2 групи, зловживаючи своїм службовим становищем в особистих інтересах, використовуючи надані йому службові повноваження всупереч інтересам служби, діючи умисно, з метою штучного підвищення показників по роботі, склав протокол про адміністративне правопорушення за № 1 від 20 квітня 2010 року на ОСОБА_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 110 КУпАП, а саме куріння у вагонах (у тому числі в тамбурах) приміських поїздів, у невстановлених для куріння місцях у поїздах місцевого і дальнього сполучення, а також у метрополітенах, яке в дійсності останній не вчиняв, в подальшому склавши завідомо неправдиву постанову від 20 квітня 2010 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.110 КУпАП, а саме «куріння у вагонах (у тому числі в тамбурах) приміських поїздів, у невстановлених для куріння місцях у поїздах місцевого і дальнього сполучення, а також у метрополітенах», власноручно підробив в них підписи ОСОБА_2

Вищевказаними діями, ОСОБА_1 заподіяв істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним інтересам, що виразились у підриві авторитету і інтересів держави, які закріплені нормами Конституції України та нормами інших правових актів відокремленого підрозділу «Тернопільський загін воєнізованої охорони» ДТГО «Львівська залізниця», а саме при здійсненні останнім незаконного складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності щодо невинної особи.

Також ОСОБА_1 відповідно до ст. 241 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п.3.3 ст.3 Посадової інструкції, маючи право складати протоколи про адміністративні правопорушення, 20 квітня 2010 року, перебуваючи на своєму робочому місці за адресою м. Сарни Рівненської області, а саме у пожежному поїзді станції Сарни 2 групи, діючи умисно, склав завідомо неправдивий протокол про адміністративні правопорушення за № 1 від 20 квітня 2010 року на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 110 КУпАП, а саме «куріння у вагонах (у тому числі в тамбурах) приміських поїздів, у невстановлених для куріння місцях у поїздах місцевого і дальнього сполучення, а також у метрополітенах», яке в дійсності останній не вчиняв, в подальшому склавши завідомо неправдиву постанову від 20 квітня 2010 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.110 КУпАП, а саме «куріння у вагонах (у тому числі в тамбурах) приміських поїздів, у невстановлених для куріння місцях у поїздах місцевого і дальнього сполучення, а також у метрополітенах», власноручно підробив в них підпис останнього.

Підсудний ОСОБА_1 вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та щиро розкаялися. В судовому засіданні дав повні та детальні показання про обставини скоєних злочинів.

Потерпілий ОСОБА_2 підтвердив факт вчинення злочинів підсудними.

Інші докази стосовно фактичних обставин справи у судовому слідстві відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КК України не досліджувались, так як учасниками судового розгляду не оспорювалось, судом зясоване правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, розяснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дії підсудного ОСОБА_1 щодо незаконного складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності щодо невинної особи слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 364 КК України, як умисні дії, які виразились у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з корисливих мотивів та в інших особистих інтересах та в інтересах третіх осіб, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам та інтересам окремих громадян; по ч. 1 ст. 366 КК України, як умисні дії, які виразились у службовому підробленні, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, іншому підробленні документів, а також складанні і видачі завідомо неправдивих документів.

Вина підсудного в скоєнні даних злочинів повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та перевіреними у судовому слідстві доказами.

Суд враховує, що за місцем проживання підсудний характеризуються позитивно.

Як обставини, які помякшують покарання, суд приймає щире каяття підсудних, активне сприяння розкриттю злочину; обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, та вважає, що підсудному слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді обмеження волі на рівні ближче до нижньої межі санкції статей, що передбачають відповідальність за скоєні ними злочини, з позбавленням права займати посади, повязані з наділенням організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

При призначенні покарання за сукупністю злочинів підсудному згідно ч. 1 ст. 70 КК України, слід призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

ОСОБА_1 обвинувачуються у вчиненні вмисних злочинів, які не відносяться до тяжких, є особою, не позбавленою батьківських прав, яка на день набрання чинності Законом України Про амністію у 2011 році від 8 липня 2011 року має дитину, якій не виповнилося 18 років.

Таким чином ОСОБА_1 підпадає під дію п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2011 році від 8 липня 2011 року.

Враховуючи те, що згідно ст. 1 Закону України Про амністію у 2011 році від 8 липня 2011 року звільняються від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими в порядку та на умовах, визначених цим Законом, підсудного слід звільнити від основного покарання.

Суду ОСОБА_1 подав заяву, в якій зазначив, що згідний із застосуванням амністії.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. ст. 366 КК України та призначити йому покарання :

за ч. 1 ст. 364 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права займати посади, повязані з наділенням організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 2 (два) роки;

за ч. 1 ст. 366 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права займати посади, повязані з наділенням організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання по вказаних злочинах ОСОБА_1 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права займати посади, повязані з наділенням організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 4, 11 ч. 1 ст. 6 КПК України, п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2011 році від 8 липня 2011 року ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного основного покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 підписку про невиїзд скасувати.

Речові докази : протокол № 1 від 20 квітня 2010 року про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 110 КУпАП, складеним стосовно ОСОБА_3 та постанову від 20 квітня 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст.110 КУпАП залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя : підписвірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_4