Справа № 462/7665/14-к

У Х В А Л А

11 листопада 2014 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим за клопотаннями № 1, 2 і 3 від 08, 10 і 12.09.2014 у кримінальному провадженні № 0000044 - скасувати, як незаконну; визнати протиправною бездіяльність вказаного слідчого та зобов`язати задовольнити клопотання потерпілого ОСОБА_3 № 1, 2 і 3 від 08,10 і 12.09.2014 , а про виготовлення такої постанови у провадженні № 0000044 про задоволення - повідомити його. Свої вимоги мотивує тим, що зазначена постанова є незаконною, а дії слідчого грубо порушують вимоги КПК України.
У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, з мотивів викладених у ній.
У судове засідання не з`явився слідчий, кримінальне провадження не надав, проте це не є перешкодою для розгляду скарги по суті.
Заслухавши скаржника, оглянувши матеріали скарги, прихожу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
27.08.2014 року слідчим СВ Залізничного РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000044 за заявою ОСОБА_3 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України по факту неналежного виконання головним державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ Р.Амбризом своїх службових обов`язків під час виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13.07.2012 року за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до ЛКП «Привокзальне» про зобов`язання до вчинення дій.
ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 000044 подав до слідчого три клопотання №№1,2,3 від 08.09.2014р., 10.09.2014р. та 12.09.2014р., в яких просив надати йому копію постанови про визнання його потерпілим.
Проте, зі змісту постанови слідчого СВ Залізничного РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 10.09.2014р., яка була винесена за результатами розгляду клопотання № 1 від 08.09.2014р., вбачається, що ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 000044 від 27.08.2014 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Разом з тим, умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як по терпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.
Як убачається з оскаржуваної постанови, слідчий при винесенні такої обмежився лише тим, що у клопотанні ОСОБА_3 не зазначено жодних підстав, які б вказували на завдання останньому фізичної або майнової шкоди. Однак, при цьому слідчим не взято до уваги ту обставину, що заява про кримінальне правопорушення була подана безпосередньо ОСОБА_6 , яке, на думку скаржника, вчинено щодо нього. Крім того, слідчим не взято до уваги, що прокурором вже була вручена скаржнику пам`ятка про права потерпілого в межах кримінального провадження № 000044 від 27.08.2014 року. Таким чином, слідчий при розгляді клопотання обмежився лише дослідженням такого, не проаналізувавши інші матеріали кримінального провадження, зокрема заяву про вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на наведене, вважаю, що оскаржувана постанова винесена передчасно, оскільки обставини, наведені слідчим у оскаржуваній постанові не можна вважати очевидними та достатніми, та слідчим при цьому не вжито належних заходів для з`ясування факту завдання шкоди ОСОБА_7 кримінальним правопорушенням, а тому дану постанову слід скасувати, зобов`язавши слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 № 1 від 08.09.2014 року та за результатами розгляду клопотання прийняте вмотивоване рішення відповідно до вимог ст.ст. 55, 220 КПК України.
Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльність слідчого, то відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З аналізу положень закріплених у вищевказаній статті КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає чіткий перелік ухвал, які може виносити слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, зазначений перелік є вичерпний та не підлягає розширеному тлумаченню, до цього переліку не входить ухвала про визнання протиправною бездіяльності слідчого.
За таких обставин, у повноваження слідчого судді не входить винесення ухвали про визнання протиправною бездіяльності слідчого, і тому у задоволенні скарги в частині цієї вимоги слід відмовити.
Також, не підлягає задоволенню вимога скарги в частині зобов`язання слідчого задовольнити клопотання скаржника №№ 2, 3 від 10.09.2014р. та 12.09.2014р., оскільки зазначена вимога була вже предметом розгляду слідчим суддею в межах розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 , та ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 29.10.2014 року в задоволені такої було відмовлено.
Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 10 вересня 2014 року, якою ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні потерпілим.
Зобов`язати слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 розглянути у встановленому законом порядку клопотання ОСОБА_3 № 1 від 08.09.2014 року та за результатами розгляду клопотання прийняте вмотивоване рішення відповідно до вимог ст.ст. 55, 220 КПК України.
В решті задоволення скарги відмовити.

Ухвала в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
Секретар судових засідань: ОСОБА_2