Кролевецький районний суд Сумської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2012 року Кролевецький районний суд

у складі: судді Бєгунової О.В.

за участі секретаря Писаренко О.М.

з участю: прокурора Язикова О.В.

та адвоката ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2,

її представника ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевці справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 5, кв. 9, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 23, кв. 1, громадянина України, невійськовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має двох неповнолітніх дітей, працюючого майстром Кролевецького цеху Шосткинського УЕГГ, не судимого,-

- за ч.2 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:

близько 18 години 31 жовтня 2011 року ОСОБА_4, будучи законним володільцем за дорученням, керував автомобілем "Ауді-А-4", реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись в темну пору доби прямою ділянкою проїзної частини вулиці Свердлова в м. Кролевець проявив неуважність та, маючи обєктивну можливість вчасно виявити пішохода ОСОБА_5, яка рухалась біля правого краю проїзної частини в попутному з автомобілем напрямку, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5

В результаті дорожно-транспортної пригоди ОСОБА_5 були завдані тяжкі тілесні ушкодження у вигляді поєднаної відкритої тупої механічної травми голови та тулубу, яка супроводжувалась переломами кісток склепіння та основи черепу, множинними переломами ребер, крововиливами в тканину головного мозку та під його оболонки, травматичними набряками тканини головного мозку та легень, забоєм головного мозку та легень важкого ступеню, від яких настала її смерть на місці пригоди. ОСОБА_4 місце пригоди залишив.

Дорожньо-транспортна пригода та її наслідки у вигляді смерті пішохода ОСОБА_5 виникли внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України , а саме: п. 2.3. б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

В судовому засіданні підсудний повністю визнав вину у вчиненні злочину і дав показання про те, що близько 18 години 31 жовтня 2011 року у темну пору доби рухався по вулиці Свердлова в м. Кролевець, керуючи автомобілем "ОСОБА_6 А-4", яким володів по довіреності. Внаслідок поганого освітлення вулиці він не помітив пішохода, а тільки відчув удар в правий бік автомашини, відразу зупинившись, він вийшов з автомобіля та зясував, що вчинив наїзд на жінку, яка померла. До місця пригоди стали збиратись люди і він, боячись самосуду, залишив місце пригоди, поїхав до міліції, де біля приміщення відділення дільничних інспекторів вжив спиртні напої, а потім заявив про вчинену ДТП. Перед наїздом автомобіль рухався зі швидкістю 50 км/год, керуючи автомобілем він був тверезим.

Вина підсудного у вчиненні злочину доведена зібраними по справі доказами.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді дала показання про те, що в вечірній час 31 жовтня 2011 року вона разом з мамою, ОСОБА_5, поверталась додому з музичної школи по вул. Свердлова в м. Кролевець. На вулиці було темно і вони йшли по узбіччю проїзної частини, до якої ближче йшла ОСОБА_5 Вона відчула шум автомашини, яка наближалась до них, зупинившись, вони обернулись. Вона побачила, що автомашина, яка рухалась дуже швидко, раптом звернула в їх бік і ОСОБА_5 зникла. Вона злякалась, почала кричати, потім зясувалось, що маму збила автомашина. Водій виходив з машини, а потім поїхав.

Потерпіла ОСОБА_3 в суді пояснила, що близько 20 години 31 жовтня 2011 року їй повідомили, що її сестра, ОСОБА_5, потрапила в ДТП, зясувалось, що сестра загинула на місці пригоди.

Свідок ОСОБА_7 в суді дала показання про те, що близько 18 години 31 жовтня 2011 року вона разом з колегами з музичної школи йшли по вулиці Свердлова в напрямку до Будинку культури, відчули позаду гуркіт двигуна і шум удару, злякавшись забігли на тротуар праворуч, де зясували, що відбулась ДТП та загинула ОСОБА_5 Автомобіль зупинявся, водій підходив до місця пригоди, а потім вона його вже не бачила.

Свідок ОСОБА_8 в суді дав показання про те, що близько 18 години 31 жовтня 2011 року він їхав в автомашині "Ауді", якою керував ОСОБА_4 на пасажирському сидінні біля водія, машина рухалась зі швидкістю близько 50 км/год з ближнім світлом фар. Вулиця Свердлова була погано освітлена. Потім він відчув удар в праву передню частину автомобіля. Після удару ОСОБА_4 зупинив автомобіль, вони вийшли з салону, і він помітив на тротуарі праворуч лежачу жінку та дитину, яка плакала. ОСОБА_4 з місця події поїхав, а він залишився. З показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, допитаних в ході досудового слідства, вбачається, що близько 18 години 2011 року, рухаючись по узбіччю проїзної частини дороги по вул. Свердлова в м. Кролевець вони чули шум двигуна автомобіля, удару і дзвін розбитого скла, від якого, злякавшись, зайшли на тротуар та виявили збиту жінку та дівчинку. З машини, що зупинилась вийшли двоє чоловіків, від яких відчувався запах спиртного, один з них залишився на місці пригоди, а інший поїхав (а.с. 59, 60).

Свідок ОСОБА_11 в суді дав показання про те, що в вечірній час 31 жовтня 2011 року йшов з музичної школи по вул. Сведлова разом з ОСОБА_5 та її дочкою правою смугою проїзної частини ближче до узбіччя. Він зі своєю донькою пішов до свого господарства, а ОСОБА_5 з дитиною пішла далі, через недовгий час йому повідомили про ДТП, під час якої ОСОБА_5 загинула.

Даними висновку судово-автотехнічної експертизи підтверджується, що підсудний, керуючи автомобілем з метою забезпечення безпеки руху повинен був діяти згідно з вимогами пунктів 2.3 (б), 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України та мав технічну можливість відвернути наїзд на пішохода за умови виконання ним вимог п. 2.3 (б), п. 12.3 вказаних правил, яким його дії не відповідали.

Дії водія, які не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України перебувають у причинному звязку з пригодою (а.с. 83-85).

Даними судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_5 підтверджується, що смерть ОСОБА_5 настала внаслідок поєднаної відкритої тупої, механічної травми (автотравми) голови та тулубу, яка супроводжувалась переломами кісток склепіння та основи черепу, множинними переломами ребер, крововиливами в тканину головного мозку та під його оболонки, травматичними набряками тканини головного мозку та легень, забоєм головного мозку та легень важкого ступеню.

Локалізація та характер ушкоджень масивність даної травми, вказують на те, що вони могли виникнути внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: удару частинами автомобіля, наступним наданням тілу прискорення та послідуючим падінням і співударянням частинами тіла на тротуар з твердим покриттям (а.с. 76-78).

Даними протоколів огляду місця події (а.с. 5-16), протоколу огляду та перевірки технічного стану автомобіля НОМЕР_2, в ході огляду виявлені механічні пошкодження в правій передній частині автомобіля (а.с. 25-28), протоколів відтворення обстановки і обставин події з участю потерпілої ОСОБА_2 та підсудного ОСОБА_4 (а.с. 56-57, 101-103), протоколу огляду речових доказів (а.с. 71) підтверджується, що злочин вчинений підсудним за обставинами, викладеними у вироці.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що дії підсудного підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху транспорту, керуючи транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Між порушенням підсудним правил безпеки дорожнього руху та настанням в результаті дорожньо-транспортної пригоди наслідків у виді смерті потерпілої мається прямий причинний звязок.

За встановленими обставинами події злочину та відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи пішохід ОСОБА_5 рухалась біля правого краю проїзної частини дороги вулиці Свердлова в попутному з автомобілем, яким керував підсудний напрямку.

В даній дорожній ситуації пішохід повинен був діяти відповідно до п.п . 4.1, 4.4 Правил дорожнього руху України, якими передбачено, що пішоходи повинні рухатись по тротуарам і пішохідним доріжкам, тримаючись правої сторони, за відсутності тротуара по краю проїзної частини назустріч руху транспортних засобів, при цьому потрібно бути обережним і не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху. (а.с. 83-89)

По справі встановлено, що місце наїзда на пішохода розташовано на проїзній частині дороги на відстані 0,5-0,7 м від правого краю проїзної частини. Ширина проїзної частини складає 6,3 м, як в ході досудового слідства, так і в суді не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про створення пішоходом ОСОБА_5 обєктивних перешкод для руху автомобіля, яким керував ОСОБА_4 і небезпечних для руху обох учасників дорожнього руху ситуацій.

Отже, сама по собі невідповідність дій пішохода ОСОБА_5 вимогам п.п. 4.1, 4.4 Правил дорожнього руху України в даному випадку не підлягає оцінці як груба необережність потерпілого, що сприяла виникненню або збільшенню шкоди, зокрема виникненню дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків у виді смерті потерпілої.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його ставлення до скоєного.

Суд враховує і визнає помякшуючими покарання обставинами щире каяття підсудного, сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди потерпілим.

Суд також враховує, що підсудний раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Разом з тим, суд приймає до уваги, що підсудний залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлюючи тяжкість її наслідків.

Суд вважає, що виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства, а призначення йому покарання за наявністю помякшуючих покарання обставин більш мякого, ніж передбачено санкцією ч. 2 ст. 286 КК України покарання відповідно до ст. 69 КК України. Виходячи з вимог ст. 65 КК України суд вважає необхідним і достатнім для виправлення підсудного покарання у виді обмеження волі.

Суд вважає необхідним застосувати до підсудного додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Розглянувши цивільний позов потерпілої ОСОБА_2, підтдриманий її представником ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 грн., суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Суд погоджується з доводами позивача, що винними діями підсудного малолітній потерпілій ОСОБА_2 завдана моральна шкода, яка повязана з душевними стражданнями внаслідок непоправної втрати матері, яка виховувала її одна і була самою близькою людиною в її житті, яке неминуче змінилось у звязку з неможливістю продовження проживати в рідній сімї. Крім того, ОСОБА_2 опинилась на місці пригоди, була очевидцем трагічної події загибелі матері, що додатково завдало їй душевних страждань.

Визначаючи розмір відшкодування, суд, виходячи з вимог ст. 23 ЦК України та з принципів розумності і справедливості, приймає до уваги, що шкода, завдана необережними діями підсудного, та вважає, що моральна шкода потерпілій ОСОБА_2 підлягає відшкодуванню в розмірі 80000 грн., тому відповідно до ст. 23, 1167, 1187 ЦК України з врахуванням добровільно відшкодованої цій потерпілій моральної шкоди в сумі 20000 грн. примусовому стягненню з підсудного на користь потерпілої ОСОБА_2 підлягає шкода в сумі 60000 грн.

В решті позову слід відмовити.

Суд, розглянувши цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 про відшкодування їй матеріальної шкоди як особі, яка здійснила поховання постраждалої ОСОБА_5 в розмірі 3728 грн., яка складається з витрат на сплату ритуальних послуг в розмірі 3270 грн. та поминальний ритуал (придбання цукерок та печива) в розмірі 458 грн. 66 коп. Позивач вважає, що загальна сума витрат з врахуванням вартості памятника та огорожі в сумі 8000 грн., складає 11728 грн. 66 коп., з яких підсудним добровільно відшкодовано 8000 грн., решта суми не відшкодована. Цією позивачкою заявлені вимоги про відшкодування їй як сестрі загиблої ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 50000 грн.

Суд вважає, що вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3728 грн. 66 коп. підлягає повному задоволенню, оскільки заявлені вимоги обгрунтовані та доведені належними доказами щодо проведених позивачкою витрат по сплаті ритуальних послуг ПП "ОСОБА_12А." та памятника і огорожі фізичній особі підприємцю ОСОБА_6, цукерок та печива. Отже, відповідно до ст. ст. 1166, 1187, 1201 ЦК України з підсудного на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 3728 грн. 66 коп.

Суд вважає обгрунтованими доводами цієї позивачки, що винними діями підсудного, внаслідок яких наступила смерть її рідної сестри ОСОБА_5, їй завдана моральна шкода, яка повязана з непоправною втратою близької людини, з якою вона протягом життя підтримувала близькі родинні стосунки, в даний час піклується та утримує її дочку.

Виходячи з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України враховуючи глибину завданих цій потерпілій моральних страждань, а також необережність вчиненого підсудним злочину, суд вважає, що завдана ОСОБА_3 моральна шкода підлягає відшкодуванню в розмірі 10000 грн.

В решті позову слід відмовити за необгрунтованістю вимог.

Керуючись ст.323, 324 КПК України,-

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Запобіжний захід залишити підписку про невиїзд.

Строк відбування покарання обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 60000 грн.

В решті позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 3728 грн. 66 коп., моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави судові витрати на проведення судово-автотехнічної експертизи 1758 грн., перерахувавши зазначену суму на р/рахунок НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області.

Речові докази, які зберігаються в Кролевецькому РВ УМВС, шапку жіночу, ґудзик, осколки ЛФК та полімерного матеріалу, пальто матерчате, штани джинсової тканини, чоботи шкіряні знищити;

автомобіль "ОСОБА_6 А-4", який зберігається під охоронною розпискою ОСОБА_4, залишити йому як законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя О.В.Бєгунова