АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
провадження №11-кп/790/1260/15 ОСОБА_1
категорія: ст. 82 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Харківської області провадження №11-кп/790/1260/15 за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Жовтневого району м. Харкова ОСОБА_9 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 20 травня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та засудженого вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 30 серпня 2013 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, із змінами щодо призначеного покарання, постановленою ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2014 року про призначення покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 6 років позбавлення волі

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золочева Харківської області, громадянина України,-

про заміну на підставі ст. 82 КК України не відбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у вигляді обмеження волі на 1 рік 11 місяців 26 днів, оскільки відповідно до матеріалів провадження та особової справи засуджений став на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали суду і просить направити матеріали провадження на новий судовий розгляд, оскільки, на думку прокурора, матеріалами провадження не доведено, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці став на шлях виправлення. На обґрунтування апеляції прокурор посилається на те, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 до суспільно-корисної праці на виробництві не залучався, участі у суспільному житті установи та самодіяльних організаціях не приймав.

На апеляційну скаргу прокурора в силу ст. 402 КПК України від захисника ОСОБА_7 та засудженого надійшли заперечення, в яких вони вказують про відповідність проведення судового розгляду вимогам кримінального, кримінального процесуального і кримінально-виконавчого законодавства України та просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без зміни. Вчасності, в цих процесуальних документах стверджується, що засуджений ОСОБА_8 тривалий термін відбував покарання саме в умовах слідчого ізолятору, де з об`єктивних причин його неможливо було працевлаштувати.

Заслухавши доповідача, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, а також вислухавши захисника та обвинуваченого про залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 82 КК України передбачає підстави та умови застосування щодо засуджених заміни не відбутої частині покарання більш м`яким.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна не відбутої частині покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, розглядаючи в порядку ст. 539 КПК України клопотання захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 про заміну не відбутої частині покарання більш м`яким, враховуючи вимоги ст. 82 КК України задовольнив клопотання, тому що засуджений став на шлях виправлення.

Такий висновок суду узгоджується з доказами, які містяться у матеріалах провадження та свідчать про те, що ОСОБА_8 , якого було засуджено вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 30 серпня 2013 року, за час перебування у Харківському слідчому ізоляторі, а саме з 25 травня 2011 року по 19 жовтня 2012 року, з 24 грудня 2012 року по 03 липня 2014 року, з 27 вересня 2014 року по даний час, дотримувався вимог режиму, стягнень не мав.
Відповідно до постанови начальника ІТТ Богодухівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 27.02.2015 року, засудженомуОСОБА_8 оголошено подяку за зразкову поведінку та сумлінне відношення до виконання обов`язків.
Дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_8 , суд першої інстанції встановив, що на даний час він залишився сиротою, за час відбування покарання дотримувався вимог режиму, стягнень не мав, має одне заохочення за зразкову поведінку та сумлінне відношення до виконання обов`язків, має наміри щодо подальшого залучення до суспільно-корисної праці.
Окрім того, суд прийняв до уваги, що потерпіла ОСОБА_10 (мати засудженого) та ОСОБА_11 (рідна сестра загиблого ОСОБА_12 ) не мали матеріальних претензій до засудженого ОСОБА_8 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризувався за місцем мешкання, скоїв злочин в молодому віці, щиро розкаявся у вчиненому злочині, про що зазначено в ухвалі апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2014 року.
Такі дані стосовно засудженого ОСОБА_8 доводами апеляції не оскаржені, але в апеляційній скарзі прокурор стверджує, що за період часу відбування засудженим покарання в містах позбавлення волі не доведено, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці став на шлях виправлення.

Перевіряючи таке твердження прокурора, колегія суддів вважає його непереконливим, оскільки зазначені обставини щодо сумлінної поведінки та ставлення до праці передбачені ст. 81 КК України та є підставами для застосування для засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

З огляду на наведене, а також враховуючи зміст заперечень у захист, є непереконливими і доводи апеляційної скарги про те, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 до суспільно-корисної праці на виробництві не залучався, участі у суспільному житті установи та самодіяльних організаціях не приймав, оскільки прокурор в підтвердження можливості працевлаштування засудженого та участі останнього в самодіяльних організаціях, доказів не надав.

Отже, переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 426, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 20 травня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Жовтневого району м. Харкова ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення цього судового рішення, а засудженим ОСОБА_8 , який перебуває в місцях позбавлення волі, - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя

Судді