Справа № 294/912/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1 Категорія ст. 309 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2
УКРАЇНА
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала
01 вересня 2015 р. Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Романівського районного суду Житомирської області від 22 липня 2015 року, -
Вироком Романівського районного суду Житомирської області від 22 липня 2015 року, на підставі угоди про визнання винуватості від 22.07.2015 року між прокурором прокуратури Чуднівського району Житомирської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 останнього було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 309, статтею 395 КК України.
Відповідно угоди про визнання винуватості від 22.07.2015 року, ОСОБА_3 було призначено узгоджене сторонами вказаної угоди покарання: за ч.2 ст. 309 КК України 2 роки позбавлення волі, за ст. 395 КК України 4 місяці арешту. На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 2 роки позбавлення волі.
Не погоджуючись з прийнятим судом рішенням обвинувачений ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність вищевказаного вироку, просить його скасувати та постановити новий вирок, яким призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Ознайомившись із змістом апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження виходячи з наступного.
За змістом п.1 ч.4 ст.394 КПК України, яка визначає особливості апеляційного оскарження окремих судових рішень, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Проте, в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_3 ставиться питання про призначення йому більш м`якого покарання, тобто не пов`язаного із позбавленням волі, що суперечить вимогам зазначеного закону, оскільки вирок суду в даному випадку може бути оскаржено виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди.
За таких обставин, коли встановлено, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 не стосується питань, визначених у ч.4 ст.394 КПК України, у відкритті апеляційного провадження за вищевказаною апеляційною скаргою слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 394, 399 КПК України, -

п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Романівського районного суду Житомирської області від 22 липня 2015 року.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати ОСОБА_3 разом із апеляційною скаргою.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Суддя: