Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 року Подільський районний суд м. Києва

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 про зміну примусових заходів медичного характеру щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В :
постановою Подільського районного суду м. Києва від 25.02.2005 року щодо ОСОБА_5 , яка вчинила суспільно-небезпечні дії, передбачені ч.1 ст.309, ч.2 ст.317 КК України в стані неосудності було застосовано заходи медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній установі із звичайним наглядом.
У подальшому постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.13 ці заходи були змінені на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Цей захід медичного характеру неодноразово продовжувався і діє на теперішній час.
04.09.15 представники Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 звернулися до суду із заявою у якій просять про зміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 на більш суворий вид, а саме госпіталізацію її до психіатричного закладу із звичайним наглядом

Заслухавши думку прокурора та захисника, які були проти задоволення заяви вважаю, що дана заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Процесуальне питання продовження заходів медичного характеру врегульовано у ст.514 КПК України.

Зокрема, у ч.2 ст.514 КПК України передбачено, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

У п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03.06.2005 р. судам роз`яснено, що за змістом ст.95 КК України, ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану (наприклад, у переведенні її з психіатричного закладу з посиленим наглядом до закладу зі звичайним наглядом) чи у скороченні строку перебування у психіатричному закладі.

Отже, зі змісту цієї процесуальної норми та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України можна зробити висновок, що зміна примусових заходів медичного характеру, застосованих, згідно ст.95 КК України щодо особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності на більш суворий не можлива.

Оскільки у заяві представники Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 просять змінити ОСОБА_5 примусовий захід медичного характеру на більш суворий суд вважає, що їх заява, з огляду на вищевикладене, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, 514 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
відмовити в задоволенні заяви Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 про зміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1