н/п 1-кп/640/734/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2015 р. Київський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретері ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Запоріжжя, українцю, громадянину України, з професійно технічною освітою, розлучений, має неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч. 3 КК України,-
Старший солдат ОСОБА_4 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014, 05.04.2014 ІНФОРМАЦІЯ_3 призваний на військову службу по мобілізації.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 46 від 19 вересня 2014 року старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (3 бригада оперативного призначення ІНФОРМАЦІЯ_4 , що дислокується у АДРЕСА_2 ), поставлено на всі види забезпечення і призначено на посаду старшого кулеметника 2 відділення 3 взводу оперативного призначення 4 роти оперативного призначення 2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 .
Згідно вимог ст.ст. 1, 2, 12 Закону України «Про Національну гвардію України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Однак, старший солдат ОСОБА_4 , в порушення вищевказаних норм чинного законодавства України, 26 січня 2015 року вирішив стати на злочинний шлях та самовільно залишити місце служби.
Реалізуючи свій злочинний умисел, старший солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби,
приблизно о 18 годині 30 хвилин 26 січня 2015 року, в порушення вказаних вимог Закону, маючи реальну можливість та за відсутності поважних причин, без дозволу командирів та начальників, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та до 03 березня 2015 року до місця служби не з`являвся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
03 березня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 повернувся до розташування військової частини та почав виконувати покладені на нього службові обов`язки.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, о 18 годині 30 хвилин 26 січня 2015 року, в порушення вказаних вимог Закону, маючи реальну можливість та за відсутності поважних причин, без дозволу командирів та начальників, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та до 03 березня 2015 року до місця служби не з`являвся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 407 ч.3 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно він з 26.01.2015р. по 03.03.2015р. не з`являвся до своєї військової частини, тому , що його послали на полігон , а там нічим було займатися , і не були створені належні умови служби, а коли він дізнався , що буде ротація він і приїхав до військової частини, від проходження служби ніколи не відмовлявся, офіційно про це не повідомив командирів та не отримав їх згоду. Щиро кається, просить суворо не наказувати, а в подальшому обіцяє не скоювати злочинів, зазначає, що на цей час він військову службу вже закінчив.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення , доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ст. 407 ч.3 КК України, тобто - нез`явлення до військової частини тривалістю понад один місяць.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, знаходження у обвинуваченого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставини , що обтяжують покарання відсутні.
При таких обставинах, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 407 ч.3 КК України, при цьому його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства , тому суд застосовує ст. 75 КК України і призначає покарання з іспитовим строком, з застосування ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 407 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох ) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановити випробувальний строк 1 (один) рік , в силу ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1