печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Кицюк В.П., при секретарі Скрибка А.В., за участю заявника ОСОБА_1, прокурорів Капелюшного О.В., Кучерявого О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Генерального прокурора України Пшонки В.П. та заступника начальника ГСУ СБ України Воропаєва О., яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність Генерального прокурора України Пшонки В.П. та заступника начальника ГСУ СБ України Воропаєва О., яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_1 посилається на те, що всупереч вимогам п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України ні Генеральною прокуратурою України, ні ГСУ СБ України відомості за його заявою про злочин № 137 від 26.07.2013 до ЄРДР внесені не були.

Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст. 303 КПК України, ОСОБА_1 просить визнати бездіяльність Генерального прокурора України Пшонки В.П. та заступника начальника ГСУ СБ України Воропаєва О., яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, протиправною, зобов'язати відповідальну посадову особу внести до ЄРДР відомості за вищезазначеною заявою та розпочати досудове розслідування, на підтвердження чого надати йому витяг з ЄРДР.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в обґрунтування доводів скарги, заперечення прокурора, вивчивши скаргу та надані сторонами документи, приходжу до наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України дає підстави для висновку, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, має бути подана після створення ЄРДР, а, по-друге, містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ГСУ СБ України із заявою про злочин № 137 від 26.07.2013. Листом від 26.07.2013 за підписом заступника начальника ГУ СБ України Воропаєва О. вищевказана заява була скерована до Генеральної прокуратури України для вирішення питання про наявність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_1, тобто прийнято рішення, яке відповідає положенням ст. ст. 216, 218 КПК України.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 останньому начальником управління Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України від 07.08.2013 за № 06/1 - 1255-03 надано відповідь, в якій вказано, що заява № 137 за своїм змістом не є заявою про злочин і ґрунтується лише на особистих міркуваннях заявника та припущеннях, жодних об'єктивних даних, які б вказували на наявність в діях начальника відділу ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 ознак кримінального правопорушення, у вищевказаній заяві ОСОБА_1 не наведено, а тому відсутні підстави для внесення її до ЄРДР. Таким чином, дії Генеральної прокуратури України ґрунтуються на законі і відповідають вищезазначеним положенням закону, що спростовує доводи особи, яка подала скаргу про незаконність бездіяльності Генеральної прокуратури України.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов'язаний поновити або усунути для їх реалізації.

При розгляді даної скарги не встановлено порушення Генеральною прокуратурою України та ГСУ СБ України будь - яких прав особи, яка подала скаргу, а тому за вказаних обставин приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 216, 218, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Генерального прокурора України Пшонки В.П. та заступника начальника ГСУ СБ України Воропаєва О., яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя В.П. Кицюк