Справа № 748/1933/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/808/2015
Категорія - ч. 1 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 14 листопада 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000857, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 4 серпня 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 4 серпня 2015 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України, і йому призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у сумі 1504 грн. 74 коп. за проведення судово-товарознавчої та комплексної дактилоскопічної та імунологічної експертиз.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок суду та пом`якшити призначене судом покарання шляхом його зменшення строку. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що призначене судом покарання не відповідає особі обвинуваченого внаслідок суворості, оскільки ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся. Зазначає, що при призначенні покарання не було в достатній мірі враховано посткримінальну поведінку обвинуваченого, як на слідстві так і в суді та думку потерпілої ОСОБА_9 , яка його вибачила.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 у червні 2014 року у денний час, шляхом вільного доступу, перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , таємно викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG GT 1200i», вартістю 235 грн. 86 коп., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з 30 грн. на рахунку, а всього майна на загальну суму 265 грн. 86 коп., що належить ОСОБА_9 , заподіявши їй матеріальну шкоду на зазначену суму.

2 червня 2015 року близько 15-00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар ножем в область черевної порожнини ОСОБА_10 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з пошкодженням передньої стінки шлунку і шлунково-ободової зв`язки, ускладеного внутрішньочеревною кровотечею, що виникла від дії гострого предмету, що має колючо-ріжучі властивості, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 495 від 24 червня 2015 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, думку прокурора щодо необхідності залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції справа була розглянута у відповідності з вимогами ст. 349 ч. 3 КПК України, тому вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та повноти зібраних та досліджених доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, апеляційним судом не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_8 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна та за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд вірно врахував ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, має неповнолітню дитину, молодий вік, відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_9 . Прийняв до уваги обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, вчинення злочину вперше, визнання вини, відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_9 , та відсутність обставин, які обтяжують покарання і на підставі ст. 69 КК України вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 121 КК України

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_8 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у визначеному розмірі є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Всі обставини, на які в апеляційній скарзі посилається захисник адвокат ОСОБА_7 були враховані судом першої інстанції, що і дало змогу призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

Остаточне покарання вірно призначено у відповідності до ч .1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 4 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4