ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він о 22 год. 55 хв. 07.09.2015 року, після виниклої напередодні сварки з працівниками ресторану «Сілістра» з приводу його обслуговування, перебуваючи неподалік входу до даного закладу по вул.Свободи, 1А у м.Хмельницькому, зі свого мобільного телефону марки «Нокіа 2323», ІМЕІ НОМЕР_2 , в середині якого знаходився абонентський стартовий пакет «Київстар» № НОМЕР_3 , достовірно знаючи, що поширювана ним інформація є неправдивою, розуміючи, що таке повідомлення викличе обстановку страху в населення та порушить громадську безпеку, бажаючи помститись за несправедливу, на його думку, поведінку персоналу ресторану та прагнучи дезорганізувати діяльність закладу, здійснив телефонний дзвінок на лінію «102» чергової частини Хмельницького МВ УМВСУ в Хмельницькій області, та завідомо неправдиво повідомив про замінування ресторану «Сілістра». В результаті вказаних дій були задіяні сили та засоби на встановлення вибухонебезпечних предметів і вибухових речовин.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України (завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей).
23 вересня 2015 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного злочину на таких умовах:
-обвинувачений повністю визнає свою винуватість у зазначеному злочині, щиро розкаюється у вчиненому;
-сторони погодили призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 259 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України. Обвинувачений свою винуватість у вчиненому визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Прокурор та захисник в суді також просили затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 259 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових правопорушень. При цьому, враховано ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшує йому покарання і дає підстави застосувати ст. 75 КК України.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, з урахуванням особи винного, який характеризуються позитивно, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим угоду про визнання винуватості затвердити, призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.
Процесуальні витрати у справі за проведення експертизи складають 295 грн. 47 коп., що підтверджується відповідною довідкою.
Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не пред`являвся.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України, суд
Укладену 23 вересня 2015 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 295 (двісті дев`яносто п`ять) грн. 47 коп.
- мобільний телефон «Нокіа 2323с-2», який знаходиться на зберіганні в камері схову Хмельницького МВ УМВСУ в Хмельницькій області, - передати за належністю ОСОБА_4 ;
- СD-R диск «KAKTUZ», - залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: