У Х В А Л А

Справа № 183/2064/15

№ 1-кс/183/210/15

04.04.2015 року слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянин України, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 07.11.2008 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

· 06.06.2012 Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 190, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186 КК України, вчинених при наступних обставинах:

27 грудня 2014 року близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_6 знаходився поблизу магазину Оксамит, розташованого по вул. Радянській м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де побачив раніше йому незнайомого чоловіка, до якого підійшов та попросив сигарету. В ході бесіди ОСОБА_6 побачив у вищезазначеного раніше йому незнайомого ОСОБА_7 мобільним телефоном марки «Lenovo A 706», в результаті чого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

27 грудня 2014 року близько 02 години 05 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 попросив у раніше йому незнайомого ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Lenovo A 706», щоб зателефонувати, пояснюючи це тим, що його мобільний телефон розрядився, тим самим ввів в оману раніше йому незнайомого ОСОБА_7 , на що останній погодився та дав ОСОБА_6 свій мобільний телефон. Взявши в руки вказаний мобільний телефон, ОСОБА_6 , з місця скоєння злочину втік та в подальшому розпорядився ним на свій власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 було завдано матеріальну шкоду на суму 1499, 17 грн.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за № 0000036, а 26 січня 2015 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07 січня 2015 року, близько 04 години 00 хвилин, ОСОБА_6 знаходився поблизу пам`ятника «Авіаторам», розташованого по вул. Радянській м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив раніше йому незнайому ОСОБА_8 , яка розмовляла по мобільному телефону, в результаті чого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, тому ОСОБА_6 попрямував слідом за раніше йому незнайомою ОСОБА_8 в напрямку будинку АДРЕСА_2 .

Коли ОСОБА_8 зайшла до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , слідом за нею зайшов ОСОБА_6 , який реалізуючи свій злочинний умисел 07 січня 2015 року, близько 04 години 10 хвилин, знаходячись у під`їзді № 3, будинку АДРЕСА_2 , підбіг ззаду до ОСОБА_8 , та діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер своїх противоправних дій, штовхнув її у спину, від чого вона впала та випустила з рук свій мобільний телефон марки «LG P715», після чого ОСОБА_6 відкрито заволодів вказаним мобільним телефоном, який належить ОСОБА_8 .

Відкрито утримуючи викрадене майно, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втік та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 4500 гривень.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинений повторно

20 січня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000043 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

04 березня 2015 року кримінальні провадження № 0000036, № 0000043 були об`єднані в одне провадження за єдиним № 0000036, однак підозрюваного було оголошено в розшук.

Своє клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий мотивує тим, що на даний час наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачене покарання,в тому числі у виді позбавлення волі. ОСОБА_6 раніше був неодноразово судимим, не має стійких соціальних зв`язків. Вказані обставини, на думку слідчого, свідчать про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, а також про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, ОСОБА_10 може продовжити свою злочинну діяльність.

В судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просив задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому враховуючи особу підозрюваного, вважає не можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 вважає невірною кваліфікацію його дій по епізоду з потерпілою ОСОБА_8 , вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишив на розсуд суду.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного щодо неправомірного пред`явлення підозри, зважаючи на вагомість доказів, що подані до суду. Крім того, захисник вважає не обґрунтованими та не доведеними ті ризики, на які посилається слідчий та прокурор, і зважаючи на те, що підозрюваному обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважає за можливе застосувати саме такий запобіжний захід.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України, дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні наведено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186 КК України, виходячи з наявних у слідства доказів, які на даній стадії, вважаються вагомими, а саме:

· Протоколу прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення

· Протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 .

· Протоколу огляду судово-залогового договору, згідно якого до ломбарду Скарбниця було закладено викрадений у потерпілого мобільного телефону.

· Протоколу пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_7 , згідно якого останній впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка шахрайським шляхом заволоділа його мобільним телефоном.

· Протоколу прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 .

· Протоколу допиту потерпілої ОСОБА_8 .

· Протоколу огляду місця події.

· Протоколу пред`явлення особи для впізнання потерпілій ОСОБА_8 , згідно якого остання впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка відкрито заволоділа її мобільним телефоном.

Протоколу огляду викраденого у ОСОБА_8 мобільного телефону.

Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування суду доведена, оскільки ОСОБА_6 , після вчинення злочинів та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, залишив своє постійне місце проживання та був затриманий співробітниками міліції лише після оголошення його в розшук.

Також суду доведена наявність існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 раніше був неодноразово судимим, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, підозрюваний не працює, не має стійких соціальних зв`язків, тому, враховуючи його репутацію, суд вважає, що перебуваючи в подальшому на свободі ОСОБА_6 може продовжити вчинювати інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин відсутні достатні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянину України обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 02 червня 2015 року включно, взявши його під варту з зали суду негайно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ІТТ Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області та начальнику Дніпропетровського СІЗО.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1