БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/771/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" вересня 2015 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Борзні кримінальне провадження №0000173 від 10.05.2015 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігів, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 27.01.2015 року за вчинення злочину, передбаченого ст.395 ч.1 КК України до 1 місяця арешту, -

якого обвинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 357 ч.1 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , який був засуджений вироком Борзнянського районного суду від 27.01.2015 року за вчинення злочину, передбаченого ст.395 КК України, із застосуванням покарання у вигляді арешту на 1 місяць, після відбуття покарання на шлях виправлення не став і у період непогашеної судимості скоїв нові кримінальні правопорушення.

Так, 10.05.2015 року близько 04-00 год. ОСОБА_4 , зайшовши на територію будинковолодіння по АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю господаря, відкривши незамкнені дверцята стоявшого на подвір`ї автомобіля ВАЗ-2102 (д.н.з. НОМЕР_1 ), проник всередину салону автомобіля, звідки таємно викрав технічний паспорт на цей автомобіль № НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_6 .

Крім цього, 10.05.2015 року, близько 04-00 год., ОСОБА_4 зайшовши на територію будинковолодіння по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю власника, побачивши, що двері гаража відчинені, проник всередину, звідки таємно викрав велосипед марки «Аіст» з відкритим типом рами вартістю 1970,90 грн., велосипед марки «Аіст» з закритим типом рами вартістю 1020,00 грн., з салону автомобіля марки ВАЗ 2111, що стояв у гаражі, витягнув автомагнітолу марки «Сеlsior» вартістю 386,00 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 проник до іншої господарчої будівлі, звідки таємно викрав електродуховку марки «Аsel» вартістю 913,00 грн., чотири картонні коробки з посудом та кухонним приладдям, бензопилу марки «Тайга» вартістю 1076,00 грн., мотокосу марки «Кедр» вартістю 1300 грн., пластикове вікно вартістю 800,00 грн. та 5 л. бензину А-92 вартістю 93,50 грн.

Потім він знову проник в салон автомобіля ВАЗ-2102 (д.н.з. НОМЕР_1 ), звідки таємно викрав автомагнітолу марки «Velas» вартістю 450 грн., чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 8009,40 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.357 ч.1 та 185 ч.3 КК України, визнав повністю.

В своїх показаннях він пояснив, що 09.05.2015 року він посварився зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 і тому не хотів йти додому. Він заходив до своєї знайомої у м.Борзні, і пробувши до 04-00 год., пішов від неї.

Коли він йшов уздовж річки, вирішивши скоротити час, пішов через подвір`я, що не мало огорожі. Але потім, побачивши попереду паркан, переліз через нього.

На подвір`ї біля будинку він побачив автомобіль ВАЗ 2102, до якого він підійшов, і виявивши, що дверцята не зачинені, проник всередину салону, з якого викрав технічний паспорт та автомагнітолу.

Підійшовши до гаража, він виявив всередині інший автомобіль ВАЗ 2111, дверцята якого також були відчинені. З салону автомобіля він викрав ключі, витягнувши їх з замка запалювання, та автомагнітолу.

Оглядаючи приміщення, він побачив, що там знаходяться два велосипеди чоловічого та жіночого типу, а також каністра з бензином ємністю 10 л. Всі вказані речі він виніс з гаража за межі господарства, щоб відтранспортувати їх до себе додому.

Однак, побачивши на подвір`ї ще один сарай, він вирішив обстежити його з метою виявлення предметів, які можна викрасти. Речі, які він побачив: мотокосу, бензопилу, пластикову віконну раму, він виніс з подвір`я до тих речей , які приготував перевозити додому.

Після цього він знову повернувся на подвір`я і, обстежуючи будівлю біля гаража та виявивши там картонні коробки з посудом, а також електродуховку, виніс їх з господарства і поклав серед інших викрадених речей.

Оцінивши кількість викрадених речей, він вирішив іх відтранспортувати до свого місця проживання частинами, використовуючи викрадений велосипед жіночого типу. Навантаживши на нього мотокосу, бензопилу та пластикову каністру ємністю 10л. з бензином, він поїхав додому.

Проїжджаючи по АДРЕСА_3 , він вирішив сховати частину викрадених речей. Тому біля кленів у кущах він залишив мотокосу та, пройшовши ще декілька метрів, поклав у кущі пластикову каністру ємністю 10 л з бензином. Після цього він поїхав на велосипеді до двору свого житлового будинку і сховав викрадені ним велосипед з бензопилою в сараї співмешканки ОСОБА_7 . Після цього він зрозумів, що перевезти всі викрадені речі з місця, де він їх залишив, він самостійно не зможе, і вирішив їх не забирати.

Про вчинену ним крадіжку він своїй співмешканці нічого не говорив.

Згодом крадіжка була викрита співробітниками міліції і він всі викрадені ним речі повернув власнику ОСОБА_5 крім доручення, що було всередині технічного паспорта, оскільки він не зміг пригадати, як ним розпорядився.

Пояснив також, що щиро розкаюється у вчинених ним злочинах.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, звернувшись з заявою, в якій просив провести розгляд даного провадження без його участі. З цивільним позовом до обвинуваченого стосовно відшкодування завданої йому шкоди він не звертався.

З`ясовуючи думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження, з урахуванням того, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст обвинувачення, а також не заперечує своєї вини у вчиненні інкримінованих йому правопорушень та обставин їх вчинення, які визначені у обвинувальному акті, суд вирішив визнати недоцільним дослідження всіх доказів фактичних обставин і провести судове слідство у відповідності до ст.349 ч.3 КПК України.

Обвинуваченому додатково роз`яснено, що з огляду на добровільне визнання ним своєї вини він позбавляється права на апеляційне оскарження визнаних ним фактичних обставин, за якими були вчинені злочини.

З огляду на зазначене, враховуючи показання обвинуваченого, які він дав в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 , які виразились у викраденні офіційних документів, кваліфіковані правильно як вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.357 ч.1 КК України.

Також суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна з проникненням у приміщення, кваліфіковані правильно, як вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому з метою його виправлення та виховання, судом враховуються положення ст.50 КК України, а саме, що вирок передбачає не лише покарання, а й виправлення засудженого, а також спрямований на запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Водночас, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить також із вимог ст.65 КК України, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного і його ставлення до скоєного.

Так, судом встановлено, що вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення за своїм характером та ступенем суспільної небезпеки відповідно до ст.12 КК України кваліфікуються: за ст.185 ч.3 КК України - як тяжкий злочин, а за ст. 357 ч.1 КК України як злочин невеликої тяжкості;

- він має посередню характеристику з місця проживання;

- обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття обвинуваченого за вчинені ним кримінальні правопорушення;

- обставиною, що згідно з ст.67 КК України обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Згідно з даними, наданими Борзнянською ЦРЛ, обвинувачений не перебуває на обліку у психіатра та нарколога.

З огляду на встановлені в судовому засіданні факти суд при обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 дійшов висновку, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого щодо нього слід застосувати покарання, передбачене ст.185 ч.3 КК України - у вигляді 3 років позбавлення волі, а за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.357 ч.1 КК України, у вигляді 2 років обмеження волі.

Оскільки ОСОБА_4 вчинено кілька злочинів то, з огляду на обставини справи та особу обвинуваченого, при вирішенні питання призначення покарання за сукупністю злочинів, відповідно до вимог ст.70 КК України, остаточне покарання слід застосувати у вигляді позбавлення волі на 3 роки шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства із звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.п.3, 4 КК України.

Відповідно до ст.ст.122, 126 КПК України підлягають стягненню з винної особи судові витрати у кримінальному провадженні в розмірі 491,04 грн., що пов`язані з проведенням НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області судовотоварознавчої експертизи.

Відповідно до ст.ст.98, 100 ч.9 п.3 КПК України речові докази у справі: велосипед чоловічого типу чорного кольору марки Аіст», велосипед жіночого типу «Аіст», бензопилу червоного кольору марки «Тайга», мотокосу марки Кедр», пластикову каністру 10 л. з бензином в кількості 5 л., чотири картонні коробки з посудом та кухонним приладдям, пластикове вікно, електродуховку марки «Асель», технічний паспорт на автомобіль ВАЗ 2102 (д.н.з. НОМЕР_1 ), поліс обов`язкового страхування №АІ/2311884, автомагнітолу марки «Сеlsior», автомагнітолу марки «Velas», які передані на зберігання їх власнику ОСОБА_5 , підлягають поверненню власнику.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 185, ч.3, 357 ч.1 КК України, ст.ст.127-129, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, і застосувати покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.357 ч.1 КК України, і застосувати покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно з ст.76 ч.1 п.п.3,4 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтись для реєстрації та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у кримінальному провадженні в розмірі 491,04 грн., що пов`язані з проведенням НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області судовотоварознавчої експертизи.

Речові докази у справі: велосипед чоловічого типу чорного кольору марки Аіст», велосипед жіночого типу «Аіст», бензопилу червоного кольору марки «Тайга», мотокосу марки Кедр», пластикову каністру 10 л. з бензином в кількості 5 л, чотири картонні коробки з посудом та кухонним приладдям, плистокове вікно, електродуховку марки «Асель», технічний паспорт на автомобіль ВАЗ 2102 (д.н.з. НОМЕР_1 ), поліс обов`язкового страхування №АІ/2311884, автомагнітолу марки «Сеlsior», автомагнітолу марки «Velas», які передані на зберігання їх власнику ОСОБА_5 , повернути власнику.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів через Борзнянський районний суд.

Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1