Дата документу Справа № 320/4400/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1602/15
Єдиний унікальний № 320/4400/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 307 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000079, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , на вирок колегії суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 червня 2015 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кузьминці Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мар`їнка Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, військового пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України;

в с т а н о в и л а:
в апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_10 та в його інтересах захисник ОСОБА_8 посилаються на незаконність вироку через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого та необ`єктивність судового розгляду в цій частині. При цьому зазначають, що суд не врахував, що ОСОБА_10 повністю визнав вину в інкримінованих злочинах, допомагав у їх розкритті своїми правдивими показаннями, щиро розкаявся, просив суворо його не карати, вчинив злочини внаслідок скрутного матеріального становища, оскільки має на утриманні матір хвору на онкологічне захворювання 4 ступеню, а також малолітню дитину, 2006 року народження і доньку студентку, 1993 року народження. Крім того, що дружина обвинуваченого є військослужбовцем та приймала участь в АТО, він сам є військовим пенсіонером, має поганий стан здоров`я, позитивно характеризується, має вищу освіту, численні подяки та тісні соціальні зв`язки, раніше не судимий. Внаслідок чого просять застосувати до ОСОБА_10 положення ст. ст. 69, 75 КК України.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_9 та в його інтересах захисник ОСОБА_7 також вказують на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого та упередженість судового розгляду в цій частині. Зазначають, що ОСОБА_9 повністю визнав вину у вчиненні злочинів, щиро розкаявся, допомагав у їх розкритті своїми показаннями, просив суворо не карати, вчинив злочини через скрутне матеріальне становище, оскільки має на утриманні дружину, що перебуває у декретній відпустці, хворих батьків та трьох малолітніх дітей. Крім того, має вищу освіту, позитивні характеристики, численні подяки, відзнаку, сталі соціальні зв`язки та поганий стан здоров`я. Тому просять застосувати до ОСОБА_9 ст. ст. 69, 75 КК України.

Вироком колегії суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 червня 2015 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України і їм призначено покарання: за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна; за ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у вигляді 6 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_9 залишено у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 00.10 год. 20.03.2015 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 змінено з застави на тримання під вартою. Був узятий під варту в залі суду. Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 15.30 год. 26.06.2015 року. Зараховано у строк відбування покарання термін перебування під вартою з 20.03.2015 року по 07.04.2015 року. Ухвалено після набрання вироком законної сили внесену під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_10 заставу у розмірі 48 720 грн., повернути особі, що її внесла.

Вироком постановлено солідарно стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експерта по експертизі № 499 в сумі 460,80 грн. та по експертизі № 524 в сумі 460, 80 грн.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно до оскаржуваного судового рішення, у 2014 році ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 , перебуваючи в м. Мелітополі Запорізької області вирішили та домовилися з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення здійснювати контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу із міста Мелітополя Запорізької області до Російської Федерації для його продажу іншим особам.

З метою реалізації злочинного наміру ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_11 розподілили ролі, відповідно до яких ОСОБА_9 повинен був здійснювати придбання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу та підшукувати осіб, які безпосередньо будуть перевозити канабіс на територію Російської Федерації та збувати його покупцям. У той час ОСОБА_10 повинен був підшукувати осіб, яким на території Російської Федерації буде збуватись наркотичний засіб. При цьому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дійшли згоди щодо спільного зберігання канабісу у заздалегідь підготовленому місці.

Для реалізації розподілених ролей ОСОБА_9 , підшукуючи співучасників злочину, у листопаді 2014 року запропонував ОСОБА_12 перевозити особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс з м. Мелітополя Запорізької області на територію Російської Федерації та передавати його безпосереднім покупцям, з отриманням від них оплати за канабіс. На вказану пропозицію ОСОБА_9 , ОСОБА_12 погодився. Крім того, для зберігання канабісу та підготовки його для перевезення ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 вирішили використовувати гараж № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Автомобіліст Юг», розташований за адресою: Запорізька область м. Мелітополь, вул. Героїв Сталінграду, 1, який з квітня 2014 року вони орендували у ОСОБА_13 .

У свою чергу ОСОБА_10 , реалізуючи спільний умисел, знайшов невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які виявили бажання придбавати в них канабіс на території Російської Федерації та домовився про умови поставки канабісу та його оплати.

Таким чином, ОСОБА_14 спільно з ОСОБА_10 , розділивши ролі та обов`язки у вчиненні кримінального правопорушення, знайшовши джерела придбання предмету злочину та місце його зберігання, підшукавши виконавця та осіб, яким будуть збуватись наркотичні засоби на території Росії, домовившись між собою про спосіб вчинення злочину, організували вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів.

Приблизно у березні 2015 року ОСОБА_9 з метою реалізації злочинного наміру та виконання своєї ролі у спільній злочинній діяльності, діючи умисно з метою подальшої контрабанди особливо небезпечного наркотичного засобу на територію Російської Федерації, при невстановлених обставинах придбав 2412,425 гр. особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу.

Для подальшої реалізації злочинного умислу, 15.03.2015 року ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 перебуваючи в гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Автомобіліст Юг», розташованого за адресою: Запорізька область м. Мелітополь, вул. Героїв Сталінграду, 1, з метою подальшого незаконного переміщення через митний кордон України з приховуванням канабісу від митного контролю, виготовили тайник в автомобілі, а саме - демонтували запасне колесо, в камеру якого помістили особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вагою 2412,425 гр.

Продовжуючи свої злочинні дії, 15.03.2015 року ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку № 59 по вул. Шмідта у м. Мелітополі Запорізької області, достовірно знаючи, що наркотичні засоби заборонені для вивезення з митної території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, передали ОСОБА_12 запасне колесо, в камері якого перебував особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, для подальшого перевезення його в автомобілі на територію Російської Федерації.

Продовжуючи спільний злочинний намір, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_12 - 15.03.2015 року, перебуваючи біля будинку № 59 по вул. Шмідта у м. Мелітополі Запорізької області, помістив вищевказане запасне колесо, в камері якого знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, до багажнику автомобіля марки «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_2 , яким він користується на підставі довіреності.

18.03.2015 р. ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на контрабанду особливо небезпечних наркотичних засобів з території України через територію Автономної Республіки Крим до Російської Федерації, поїхав на вказаному автомобілі, в багажнику якого знаходилось запасне колесо з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, в напрямку Автономної Республіки Крим.

Однак, даний злочин не був закінчений ОСОБА_12 , так як останній не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки 18.03.2015 року приблизно о 16 годині 30 хвилин в ході проведення в с. Чонгар Генічеського району Херсонської області біля контрольного пункту в`їзду-виїзду «Чонгар» обшуку автомобіля марки «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_2 , вказаний наркотичний засіб було виявлено та вилучено у ОСОБА_12 , який відповідно до висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області № 499 від 19.03.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом (марихуаною), маса якого в перерахунку на суху речовину складає 2412,425 г., яка відповідно до таблиці № 1, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року визнається великим розміром.

Крім того, продовжуючи реалізовувати спільний умисел, направлений на здійснення контрабанди особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу з м. Мелітополя Запорізької області до Російської Федерації, ОСОБА_9 , діючи спільно з ОСОБА_10 , 19.03.2015 року у період часу з 16 години 50 хвилин до 17 годину 10 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 за місцем мешкання ОСОБА_15 , діючи умисно, достовірно знаючи про наркотичні властивості канабісу та про заборону його обігу, незаконно придбали у ОСОБА_15 один полімерний пакет, в якому знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. Продовжуючи свій злочинний намір, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, 19.03.2015 року, діючи умисно, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 у період часу з 17 години 10 хвилин до 17 годину 25 хвилин на автомобілі «Ланос» червоного кольору державні номери НОМЕР_3 незаконно перевезли вказаний полімерний пакет до гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де незаконно зберігали його до проведення 19.03.2015 року обшуку зазначеного гаражу. У той же день, 19.03.2015 року ОСОБА_9 в приміщенні кафе «Фортуна» в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області у період часу з 20 години 20 хвилин до 20 години 25 хвилин передав ОСОБА_15 6 000,00 гривень за отриманий наркотичний засіб.

19.03.2015 р. під час проведення обшуку у вказаному гаражі було виявлено та вилучено скляний бутель з сухою подрібненою речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 2392,0 г., полімерний пакет з сухою подрібненою речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 799,5 г., паперовий згорток з сухою подрібненою речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 6,169 г., три полімерні пакети з сухими верхівковими частинами рослин сіро-зеленого кольору масою 1136,0 г., 611,5 г., та 445,0 г. відповідно, полімерний пакет з сухими верхівковими частинами рослин сіро-зеленого кольору масою 968,5 г., коробку з пінопласту, в якій містилися сухі верхівкові частини рослин сіро-зеленого кольору масою 222,5 г., та коробку з пінопласту, в якій містилися сухі верхівкові частини рослин сіро-зеленого кольору масою 51,0 г., які відповідно до висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області № 524 від 26.03.2015 вилучені під час обшуку гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом (марихуаною), загальна маса якого в перерахунку на суху речовину складає 6300,26 г., відповідно до Таблиці 1, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року - 6300,26 г. канабісу є особливо великим розміром наркотичного засобу.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: захисників та обвинувачених, зокрема в останньому слові, які просили задовольнити їх апеляційні скарги, прокурора, який вважав, що вирок необхідно залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 а також апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, відповідають фактичним обставинам провадження, підтверджуються сукупністю досліджених при судовому розгляді доказів, які згодом суд поклав у основу вироку, та є вмотивованими і обґрунтованими.

Оскільки ці висновки ґрунтуються на обставинах подій, які сторонами провадження не оспорюються, тому дані обставини перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, кваліфіковані правильно.

Порушень ст.ст.349, 370 КПК України щодо обґрунтованості і вмотивованості винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень у вироку суду, колегія суддів не вбачає.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_9 , суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень; повне визнання своєї провини і щире каяття, сприяння слідству та суду у розкритті злочинів та встановленню істини у справі, знаходженню на утриманні трьох дітей, які визнав обставинами, що пом`якшують покарання; відсутність обтяжуючих його покарання обставин; дані про його особу, згідно до яких він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, з 1998 року служив у органах МВС України, в тому числі у відділі по боротьбі з незаконним обігом наркотиків, за місцем роботи та постійним місцем проживання характеризується позитивно, має відзнаку МВС «За сумлінну службу 3 ступеню», сімейний стан: має на утриманні непрацюючу дружину, трьох дітей: ОСОБА_16 2006 р.н., ОСОБА_17 2006 р.н., ОСОБА_17 2014 р.н. та батьків похилого віку; стан здоров`я: знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом цукровий діабет; і у відповідності до вимог ст. 70 ч. 1 КК України та із застосуванням положень ст. 69 КК України до обох злочинів, остаточно призначив йому покарання у вигляді 6 років 2 місяців позбавлення волі із конфіскацією усього майна.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень; повне визнання своєї провини і щире каяття, сприяння слідству та суду у розкритті злочинів та встановленню істини у справі, знаходженню на утриманні доньки - студентки 1993 року народження, та малолітньої дитини 2006 року, які визнав обставинами, що пом`якшують покарання; відсутність обтяжуючих його покарання обставин; дані про його особу, згідно до яких він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є військовим пенсіонером, за місцем роботи та постійним місцем проживання характеризується позитивно, має чисельні подяки за роки військової служби; сімейний стан: наявність двох дітей, одна з яких є малолітньою 2006 року народження, мати похилого віку, яка заходиться на обліку в онкодиспансері; стан здоров`я, і у відповідності до вимог ст. 70 ч. 1 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України до обох злочинів, остаточно призначив йому покарання у вигляді 6 років 2 місяців позбавлення волі із конфіскацією усього майна.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про можливість призначення саме такого покарання, яке відповідає своєї меті, є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , і попередження скоєння ними нових злочинів, з чим погоджується і колегія суддів, навіть з урахуванням доводів апеляційних скарг, які були враховані судом при постановленні судового рішення, а тому підстав для зміни судового рішення, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів, призначення покарання нижче від найнижчої межі і звільнення їх від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів не вбачає.
Призначене ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , судом першої інстанції покарання, з урахуванням адекватності характеру вчинених ними дій, їх небезпечності, виходячи з мети й принципів невідворотності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, відповідає принципу необхідності і достатності для їх виправлення, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Доводи апеляційних скарг про наявність обставин для зменшення призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що є підставами для призначення покарання нижче від найнижчої межі та звільнення їх від відбування покарання з випробуванням безпідставні, оскільки суд вже врахував їх при призначенні покарання нижче від найнижчої межі, а інших обставин для зменшення покарання та звільнення їх від відбування покарання з випробуванням, апелянти ані у своїх скаргах, ані під час апеляційного розгляду, не навели.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, доводи апеляційних скарг обвинувачених та їх захисників про те, що передбачена ст. 50 КК України мета покарання щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , може бути досягнута шляхом призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом у відповідності до ст. 69 КК України, а також звільнення їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є непереконливими, а тому вважати призначене ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , покарання явно несправедливим внаслідок його суворості, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, або які б слугували для безумовного скасування судового рішення, у відповідності до вимог ст. 412 КПК України, судова колегія не встановила.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , а також апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок колегії суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 червня 2015 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без змін.

Зазначена ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а засудженими, які утримуються під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії вказаної ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4