Справа №11а-472,2011р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: ст.ст. 307ч.2; 129ч.1; ОСОБА_1
125ч.1КК України. Доповідач Черства Є.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року квітня місяця «05»дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Черствої Є.О.

Суддів: Чупини С.П., Коровайка О.І.

З участю прокурора Литвиненка О.О.

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2 з внесеними доповненнями; прокурора, з внесеними змінами до апеляції на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від «19»листопада 2010 року.

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

в силу ст.89 КК України, не судимий, -

засуджений по ст. 307 ч.2 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі, по ст. 129 ч.1 КК України на 2 роки обмеження волі; по ст. 125 ч.1 КК України на 100 годин громадських робіт. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_2 призначене покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Міра запобіжного заходу тримання під вартою з 30 липня 2009 року; при цьому в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 зараховано час знаходження його під вартою в період з 15 серпня 2007 року по 24 січня 2008 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати на загальну суму 537.63 гривні.

Вирішене питання щодо речових доказів.

ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за скоєння слідуючих злочинів:

- 10 червня 2007 року близько 14 годин, ОСОБА_2, знайшовши дикоростучі кущі коноплі, обірвав з них листя та верхівки, подрібнив, висушив та зберігав за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою збуту, а 12 червня 2007 року близько 20 годин, прийшовши до знайомого ОСОБА_3, який мешкає по вул. Чорноморська,145 в смт. Каланчак Херсонської області, збув останньому шляхом частування подрібнену рослину коноплі, яку ОСОБА_3 13 червня 2007 року добровільно видав працівникам міліції, яка згідно висновків експертизи, є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом висушеним, вагою 0,6грама. 13 червня 2007 року біля 11 годин, маючи при собі залишок вказаної речовини, ОСОБА_2 був затриманий на вул. Комарова в смт. Каланчак Херсонської області працівниками міліції, у якого було виявлено та вилучено, згідно експертизи, особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс висушений, вагою 16,6 грама, обіг якого заборонено; знаходився в нетверезому стані.

- Він же, 24 липня 2007 року, близько 1320год., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходячись на подвірї будинку №32 по вул. Урус-Мартанівська в смт. Каланчак Херсонської області, умисно, ножем, який носив при собі, демонструючи його, погрожуючи вбивством своїй співмешканці, потерпілій ОСОБА_4, яка його злочинні дії прийняла як реальну загрозу своєму життю, наніс їй у праву руку удар ножем, заподіявши тілесні ушкодження у виді наскрізного колото-різаного поранення, які, відповідно до висновків судмедексперта, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляціях:

- із внесеними доповненнями, засуджений ОСОБА_2 вказує на незаконність та необґрунтованість вироку суду першої інстанції щодо нього, за його переконанням, внаслідок однобічності та неповноти досудового та судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи; істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону; неправильного застосування кримінального закону, обґрунтовуючи вищенаведене тим, що у скоєнні злочинів, йому інкримінованих, він винність свою не визнає, бо не вчиняв цих злочинів, на досудовому слідстві себе оговорив, бо до нього були застосовані недозволені методи слідства; не був присутнім при судовому розгляді справи, а вирок з неправильною датою його винесення йому вручили в СІЗО м.Херсона, з якого дізнався, що його засуджено до позбавлення волі. Оспорює фактичні обставини справи та правильність кваліфікації його дій. Просить вирок суду першої інстанції щодо нього скасувати, винести виправдувальний вирок; по ст.ст. 125ч.1; 129ч.1 КК України звільнити його від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності, а провадження по справі закрити;

- із внесеними змінами прокурор, не оспорюючи фактчині обставини справи, що визнані судом доведеними та правильність кваліфікації дій засудженого ОСОБА_2, вважає вирок суду першої інстанції підлягаючим зміні внаслідок того, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що злочини, передбачені ч.1 ст. 125 КК України та ч.1 ст.129 КК України, ОСОБА_2 вчинив у 2007 році; відповідно до ст.12 КК України, вони є злочинами невеликої тяжкості; з моменту їх вчинення минуло 3 роки; тому до засудженого можливо застосувати ст. 49 КК України, про що просить і ОСОБА_2 у своїй апеляції. В іншій частині вирок суду прокурор просить залишити без зміни.

Вислухавши суддю-доповідача по справі, думку прокурора, який підтримав зміни до апеляції прокурора, і просить їх задовольнити; засудженого ОСОБА_2, який частково підтримав зміни до апеляції, подані прокурором, і повністю підтримав свою апеляцію із внесеними ним доповненнями і просить в останньому слові їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи поданих апеляцій, колегія суддів приходить до слідуючого.

Як видно із протоколу судового засідання /а.с. 173, т.2/, розгляд кримінальної справи провадився за правилами, передбаченими ч.3 ст. 299 КПК України; проти чого не заперечували учасники процесу; з чим погодився і сам засуджений ОСОБА_2, бо він повністю винність у злочинах, йому інкримінованих, визнав. Йому були при цьому розяснені вимоги ч.3 ст.299 КПК України, а саме те, що він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку.

Тому оспорювати фактичні обставини справи, як це зробив засуджений в своїй апеляції, він не має процесуального для цього права.

Із протоколу судового засідання також видно, що на протязі всього судового засідання, він весь час знаходився в залі суду, а про те, що на досудовому слідстві до нього були застосовані недозволені методи ведення слідства, він не заявляв /т.2, а.с. 172-175/.

Разом з тим, із матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 на досудовому слідстві та до початку судового розгляду справи звертався до органів прокуратури з такою заявою, із приводу чого за результатами проведеної прокурорської перевірки 18.10.07р. було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, яку ОСОБА_2 не оскаржував.

З приводу помилково вказаної дати у вироку суду першої інстанції (замість 2010 року, було вказано 2009 рік), то з цього приводу винесена постанова суду в порядку ст.ст. 409; 44 КПК України, дата виправлена /а.с.183, т.2/, і це не суперечить нормам КПК України, і ніяким чином не погіршує становище засудженого.

Будь-яких інших істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безсумнівне скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_2, суд не допустив, його злочинні дії кваліфікував вірно.

Разом з тим, суд при винесенні вироку, залишив поза увагою те, що злочини, передбачені ст.ст. 125 ч.1; 129 ч.1 КК України, ОСОБА_2 скоїв влітку (червень, липень) 2007 року, відтоді минуло більш як 3 роки.

Згідно ст.12 КК України, вони відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до п.2 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання (менш суворе) у виді обмеження або позбавлення волі.

Ці вимоги розповсюджуються і на засудженого ОСОБА_2, проти чого він сам не заперечує і прохає в своїй апеляції.

Таким чином вирок суду в цій частині підлягає зміні.

Що стосується призначеного судом покарання ОСОБА_2 за ч.2 ст. 307 КК України, то на думку колегії суддів, воно повністю відповідає вимогам ст.ст. 50;65 КК України, і є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, тим паче, призначене воно в мінімальному розмірі, передбаченою санкцією вищезазначеної статті. При призначенні такого покарання судом першої інстанції були враховані всі обставини по справі.

Тому підстав для призначення менш тяжкого суворого покарання, колегія суддів не знаходить.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію із змінами прокурора - задовольнити.

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2010 року щодо ОСОБА_2 змінити.

Цей же вирок щодо ОСОБА_2 в частині засудження його за ст.ст. 125 ч.1; 129 ч.1 КК України скасувати.

На підставі ст. 49 КК України, провадження по справі щодо ОСОБА_2 в цій частині закрити, в звязку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Вважати ОСОБА_2 засудженим по ст. 307 ч.2 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

В решті цей вирок залишити без зміни.

Головуючий: Є.О.Черства (підпис)

Судді: С.П.Чупина (підпис), ОСОБА_5 (підпис)

пост. 05.04.11

надр. 05.04.11

чєо, бт.