04.12.2015 Провадження № 1-кп/331/239/15
Єдиний унікальний номер 331/2663/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2015 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не
працюючого, який зареєстрований та проживає в
АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
- 24.09.2012 р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст.303 ч.3, 75, 76 КК України
до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців,
- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше засуджена за вчинення кримінального правопо-
рушення, передбаченого ч.3 ст.303 КК України, судимість за який не знята та не погашена у вста-
новленому законом порядку, в період іспитового строку знову вчинив кримінальне правопорушен-
ня за наступних обставин.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи студенткою СПТУ № 28 м.Запо-
ріжжя, на початку грудня 2012 року внаслідок складного матеріального становища була змушена
підшукати собі роботу.
08 грудня 2012 р. ОСОБА_7 , виходячи з гуртожитку за адресою:
АДРЕСА_2 , де вона мешкала, звернула увагу на оголошення про надання роботи з великим заро- бітком, її зацікавило це оголошення та в цей же день вона за вказаним в оголошенні телефоном до- мовилась про зустріч за адресою: АДРЕСА_3 , з невідомим чоловіком.
08 грудня 2012 р. ОСОБА_7 прийшла за адресою: АДРЕСА_3 , де
її зустріли ОСОБА_6 та невстановлений під час досудового розслідування чоловік, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження. Під час бесіди
ОСОБА_8 з невідомим чоловіком, останній запропонував їй роботу з надання послуг еротичного
масажу за грошову винагороду, на що ОСОБА_7 погодилася і з того часу почала мешкати за
вказаною адресою, надаючи при цьому послуги еротичного масажу.
Протягом часу з 08.12.2012 р. до 19.12.2012 р. за адресою: АДРЕСА_3 ,
до ОСОБА_7 приходила її знайома неповнолітня ОСОБА_9 , 13 березня 1996 року на-
родження.
19 грудня 2012 р., коли до ОСОБА_7 прийшла її знайома ОСОБА_9 , між
ОСОБА_10 та невстановленою під час досудового слідства особою виник конфлікт, в ході якого невста-
новлена особа відібрала у ОСОБА_7 та ОСОБА_9 мобільні телефони, після чого невста-
2.
новлена особа наказала ОСОБА_6 стежити за потерпілими та з будинку без нагляду не випус-
кати, тобто насильницьким шляхом утримували їх в цьому будинку.
Таким чином, в період з 19 грудня 2012 р. ОСОБА_7 разом із неповнолітньою на той
час ОСОБА_9 були незаконно, протягом тривалого часу, позбавлені волі невстановленою
під час досудового розслідування особою та ОСОБА_6 , який утримував у зазначеному будин-
ку потерпілих, чим позбавив їх можливості вільно залишити приміщення будинку, не давав мож-
ливості скористатися телефонами.
28 січня 2013 року ОСОБА_7 вдалося відволікти увагу ОСОБА_6 , а ОСОБА_9
в цей же час вдалося знайти мобільний телефон, з якого остання надіслала своїй знайомій СМС- повідомлення з проханням про допомогу, зазначивши також адресу місця їх знаходження. В цей
же день ОСОБА_7 та ОСОБА_9 були звільнені співробітниками міліції.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у скоєнні злочину не
визнав і пояснив, що з потерпілою ОСОБА_11 він познайомився в грудні 2010 р. в будин-
ку свого знайомого ОСОБА_12 , який проживав на Павло-Кічкасі в м.Запоріжжя. Перед
Новим роком ОСОБА_9 поїхала додому та він її не бачив, хоча вона йому періодично телефо-
нувала. На початку жовтня 2012 р. ОСОБА_6 знову зустрів ОСОБА_9 на зупинці громад-
ського транспорту «Цирк» в м.Запоріжжя, оскільки, в той час він працював таксистом, то відвіз її
до школи № 33 на ОСОБА_13 -Кічкасі, в район, де проживав ОСОБА_14 . ОСОБА_6 декілька
разів відвозив ОСОБА_9 від училища, де та навчалася, на ОСОБА_13 -Кічкас в район школи № 33,
та навпаки, возив її від будинку на ОСОБА_13 -Кічкасі до училища. ОСОБА_9 спілкувалася з ОСОБА_15 -
тиною, цю дівчину він також возив за цими адресами. Наприкінці жовтня чи на початку листопада
2012 р. йому зателефонувала ОСОБА_9 та попросила його під`їхати до училища, куди він і
приїхав, під час зустрічі ОСОБА_9 познайомила його з дівчиною на ім`я ОСОБА_16 . Періодично дів-
чата дзвонили йому, як таксисту, на мобільний телефон із проханням відвезти куди-небудь, він
брав від них оплату за проїзд у таксі відповідно до тарифів за кілометраж. Потім, приблизно 20
грудня 2012 р., він знову побачив ОСОБА_16 разом із ОСОБА_9 в будинку
АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 повідомила йому, що дівчата будуть проживати в цьому будинку,
так як у гуртожитку вона не захотіла жити, винаймати будинок їм було вигідніше, на двох
дешевше. В цей будинок він неодноразово приїздив за викликом дівчат, іноді вони запрошували
його зайти до будинку, попити кави, оскільки, будинок розташований в центрі міста, йому як так-
систу, це було зручно, тому він не відмовлявся та заходив до них на каву. В той день, коли приїха-
ли співробітники міліції, він знову зайшов до дівчат в гості, був без машини, яку здав у ремонт.
Вони сиділи та пили каву, дівчата попросили його розпалити камін, аби спалити два пакети зі сміт-
тям, ОСОБА_6 розпалив камін, де палив якісь папери. На вулиці вже було темно, коли у хвіртку
хтось громко постукав. Дівчата перелякалися та попросили його піти подивитися, хто прийшов. Він вийшов у двір, підійшов до хвіртки, ті хто прийшли запитали в нього, чи вдома ОСОБА_17 , ОСОБА_6
відповів, що того немає та без хазяїна він нікого не пустить в будинок, після чого повернувся до
будинку. Він нікого не пускав у будинок, так як дівчата були налякані та самі просили його нікого
не впускати. Дівчата підходили до вікна, з кимось спілкувалися. Так тривало приблизно годину-
півтори. В цей час ОСОБА_6 телефонував до ОСОБА_18 , той обіцяв приїхати, але так і не
приїхав. Коли ОСОБА_19 повідомила ОСОБА_6 , що до будинку намагаються потрапити
працівники міліції, він одразу відчинив двері. Після цього його та потерпілих різними машинами
доправили до Жовтневого райвідділу міліції, де він написав пояснення та його відпустили додому.
Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо добровільного проживання потер-
пілих в будинку, щодо обставин звільнення потерпілих, а саме дій обвинуваченого, суд знаходить
їх такими, що не узгоджуються з показаннями потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з ін-
шими доказами, суд вважає ці показання надуманими, викликаними бажанням уникнути відпові-
дальності, та є способом захисту.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що наприкінці 2012 р. у неї скла-
лося тяжке матеріальне становище, в цей час вона побачила оголошення про надання роботи, за-
телефонувала за вказаним в оголошенні номером, слухавку взяв ОСОБА_20 , вони поспілкували-
ся та домовилися про зустріч. Вона приїхала на вул.Сонячна, номеру будинку не пам`ятає, двері
3.
їй відчинив ОСОБА_21 , провів до кімнати. ОСОБА_20 розповів їй про умови роботи, необ-
хідно буде надавати послуги з масажу. Вона погодилася. Потім вони з ОСОБА_17 їздили до гурто-
житку, в якому вона проживала, де забрали її речі та вона переїхала до того будинку по вул.Со- нячна. Її робота полягала в наданні послуг еротичного масажу. Коли клієнт забажав інтимних
стосунків, вона відмовилася та покликала ОСОБА_22 для врегулювання ситуації, він також підтвер-
див клієнту, що ОСОБА_7 не надає інтимних послуг. Потім приїхав ОСОБА_17 та почав на неї
кричати, говорив, що необхідно платити за оренду будинку, обзивав її, та сказав, що необхідно
надавати інтимні послуги. Оскільки, в той час у неї були напружені стосунки з батьками, вона
не могла нікому розповісти про своє становище, тому вона погодилася на пропозицію ОСОБА_17 .
Потім в неї було приблизно 10 клієнтів, яким вона надавала послуги інтимного характеру. Коли
вона мешкала в будинку по вул.Сонячна, до неї в гості приїздила ОСОБА_9 , з якою вона про-
живала в гуртожитку в одній кімнаті, на той час ОСОБА_9 було лише 16 років. Кулига Смер-
довій ОСОБА_23 також пропонував працювати у нього та надавати послуги інтимного характеру, на що
та відповідала відмовою. Спочатку дівчат ОСОБА_17 або ОСОБА_24 відвозили на заняття до училища
на автомобілі «Славута» синього кольору, чекали закінчення занять, а потім знову відвозили на
вул.Сонячна. Наприкінці грудня 2012 р. Кулига зачинив їх у будинку, сказав, що вони будуть
працювати. З цього часу ані додому ані на заняття до училища їх не возили, двері будинку були
постійно зачинені, з ними постійно знаходились або ОСОБА_17 , або ОСОБА_24 , дівчата ніколи не зали-
шалися без нагляду. Одного разу ОСОБА_7 іздила з ОСОБА_17 за візитівками, та один раз во-
на виходила із будинку разом із ОСОБА_24 до магазину купити продукти харчування. Під час пере-
бування у цьому будинку, у кожної із них був свій одяг: у неї був костюмчик білого кольору, а у
Смердової леопардовий пеньюар; як необхідно робити масаж їй на ОСОБА_25 показувала кума
ОСОБА_26 ; телефони у них забрали, тому вони не могли нікому нічого повідомити. Розмови
з клієнтами також контролювали ОСОБА_17 або ОСОБА_24 . ОСОБА_7 боялася ОСОБА_17 , який припа-
лив її сигаретою, погрожував убивством, закривав ОСОБА_27 у підвалі, ОСОБА_24 лякав її та також
кричав на потерпілу, їй було лише 18 років, тому вона його теж боялася. В січні 2013 р.
ОСОБА_10 пішла до туалету, її супроводжував ОСОБА_28 , а ОСОБА_9 залишилася в кімнаті, на
скляному столику в залі лежав телефон, скориставшись цим, ОСОБА_9 надіслала
ОСОБА_29 СМС-ку з проханням про допомогу. Коли приїхали працівники міліції, ОСОБА_28 дов-
го їм не відчиняв, за цей час намагався спалити в каміні візитівки, маски. Потім співробітники
міліції звільнили її та ОСОБА_9 . За весь час перебування в будинку ОСОБА_7 не здійс-
нювала спроб самостійно вийти, або поговорити з кимось стороннім, так як боялася за своє життя,
та до теперішнього часу боїться. В будинку її утримували проти її волі. Також потерпіла поясни-
ла, що в будинку разом із нею та ОСОБА_9 проживала ОСОБА_30 , яка підтримувала
стосунки з ОСОБА_31 , та коли приїхали співробітники міліції, добровільно вирішила зали-
шитися в тому будинку.
Потерпіла ОСОБА_9 , допитана судом в режимі відеоконференції, пояснила суду, що в
2012 році вона приїхала до м.Запоріжжя на навчання, в гуртожитку проживала в одній кімнаті ра-
зом із ОСОБА_7 , потім остання переїхала до будинку по вул.Вишневська, при цьому поясни-
ла, що вона не орієнтується в м.Запоріжжя, назв вулиць не знає, за спливом часу пагано пам`ятає
ті події. Пам`ятає, що до ОСОБА_7 в той будинок вона приїздила в гості двічі, коли приїха-
ла на третій раз, то також залишилася в тому будинку, її не відпустив ОСОБА_32 . Під час перебування
в цьому будинку, вона та ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_33 надавали клієнтам послуги інтимно-
го характеру. Вова купував їм речі: зимову куртку, чоботи, костюми, аби було в чому виходити
до клієнтів, при цьому він казав, що це необхідно відпрацьовувати. Мобільні телефони у них ви-
лучили, їм давали мобільні телефони тільки на час спілкування з клієнтами, аби ОСОБА_32 чи ОСОБА_24
могли чути розмову. Самостійно вийти із будинку вони не могли. В якості наглядача із ними пос-
тійно перебував ОСОБА_21 , який виконував вказівки ОСОБА_33 , він поводив себе грубо, але фі-
зичну силу до них не застосовував. Ще до Нового року дівчата перестали відвідувати училище,
з батьками ОСОБА_9 не могла зв`язатися, але через те, що вона не відвідувала навчання, її
батько приїздив до м.Запоріжжя та розшукував її. Коли ОСОБА_9 жила в цьому будинку, Во-
ва застосовував до неї фізичне насилля, припалив їй руки. Перебуваючи в будинку, за дівчатами
4.
постійно спостерігав ОСОБА_6 , коли ОСОБА_7 відволікла його, ОСОБА_9 надісла-
ла СМС-повідомлення своїй знайомій ОСОБА_34 , з якою також раніше проживала в одній кімнаті
в гуртожитку та одного разу приїздила в цей будинок в гості. ОСОБА_35 повідомила про це вчите-
лям, які викликали співробітників міліції. Коли приїхали працівники міліції, ОСОБА_6 трива-
лий час не відчиняв будинок, намагаючись в цей час спалити в каміні візитівки. В цьому будинку
їх утримували проти їх волі до визволення їх працівниками міліції. Крім ОСОБА_9 та
ОСОБА_8 , в будинку проживала ОСОБА_36 , яка займалася наданням послуг інтимного харак-
теру добровільно, та коли співробітники міліції відчинили будинок, ОСОБА_37 відмовилася повертатися
Свідок ОСОБА_38 суду пояснила, що в неї була учениця ОСОБА_30 , яка з груд-
ня 2012 р. перестала відвідувати навчання, а наприкінці січня 2013 р. свідка викликали до міліції
та повідомили, що ця учениця була затримана співробітниками міліції, більше їй нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_39 суду пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_6 вона знайома
близько двадцяти років, він часто надавав їй допомогу підвозив куди було необхідно. Приблизно
три роки тому, десь наприкінці грудня на початку січня, точно дату вона не пам`ятає, ОСОБА_22
сказав їй, що дві дівчини бажають із нею познайомитися, подробиці він не казав. ОСОБА_6 при-
віз ОСОБА_39 до будинку, адресу вона назвати не може, двері відчинила одна дівчина, волосся
у неї було світле, статура повненька. В будинку була ще одна дівчина з чорним довгим волоссям,
худорлява, імен дівчат вона не пам`ятає. Вони посиділи в будинку, попили каву, дівчата цікавили-
ся еротичним масажем. Оскільки, у свідка є посвідчення про закінчення курсів масажу,
ОСОБА_40 розповідала дівчатам про масаж. При спілкуванні обидві дівчини поводили себе невиму-
шено, шуткували, їм було весело, також вони поводили себе як хазяйки у тому будинку, крім них,
в будинку сторонні особи були відсутні.
Оцінюючи показання свідка ОСОБА_39 щодо добровільного перебування потерпілих
у будинку, суд ставиться до них критично, враховуючи, що ОСОБА_6 є чоловіком старшої сес-
три свідка, «названим» хрещеним батьком доньки свідка, а тому свідок є зацікавленою особою,
при цьому, суд вважає, що показання свідка не суперечать показанням потерпілої ОСОБА_7
в тій частині, що саме вона надавала потерпілим консультації, як необхідно робити масаж, не
спростовують показання свідка ОСОБА_39 факт знаходження потерпілих в будинку.
Також винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджується наданими суду сто-
роною обвинувачення доказами:
- протоколом огляду місця події від 01.02.2013 р., а саме домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_4 , під час якого були виявлені та вилучені карнавальні маски, візитні картки з
рекламою масажу, еротичний костюм, належні потерпілим особисті речі (т.1 а.с.168-175);
- протоколом огляду належних потерпілій ОСОБА_7 речей, які були вилучені під час огляду
місця події 01.02.2013 р. (т.1 а.с.176-177);
- протоколом огляду місця події від 07.02.2013 р., під час якого в автомобілі «ЗАЗ-110307» дер-
жавний реєстраційний номер НОМЕР_1 , фіолетового кольору, були вилучені візитівки (т.1
а.с.179-182);
- протоколом огляду мобільних телефонів від 05.02.2013 р. (т.1 а.с.183-189);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.01.2013 р., згідно до якого
потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка утримувала її та ОСОБА_9 , в
будинку АДРЕСА_4 , примушуючи надавати послуги інтимного характе-
ру чоловікам за грошову винагороду, ці обставини потерпіла підтвердила в судовому засіданні (т.1
а.с.190-192);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.01.2013 р., згідно до якого
потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_41 , як особу, яка утримувала її та ОСОБА_9 , в бу-
динку № 23-А по вул.Західна в м.Запоріжжя, примушуючи надавати послуги інтимного характеру
чоловікам за грошову винагороду, ці обставини потерпіла підтвердила в судовому засіданні (т.1
а.с.193-195);
- згідно до висновку експерта № 191 від 08.02.2013 р. пошкодження у ОСОБА_7 : рани в об-
ласті лівого стегна, наслідком з живлення яких є виявлені при огляді рубці, синець в області лівої
5.
гомілки, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Не виключено, що рани в області лівого стег-
на спричинені внаслідок дії гарячого предмету, яким могла бути запалена цигарка. Також у вис-
новку зазначено, що цілісність дівочої пліви у ОСОБА_7 не порушена, однак, особливості бу-
дови дівочої пліви допускають вчинення полових актів без порушення цілості дівочої пліви (т.1
а.с.198-201);
- договорами оренди житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 (т.1
а.с.207-211);
- як вбачається з Плану земельної ділянки будинок АДРЕСА_4 та буди-
нок АДРЕСА_3 відносяться до одного й того ж домоволодіння.
Дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що вони узгоджуються між собою, не
суперечать один одному, є належними, достовірними та допустимими, а також достатніми для
визнання доведеною винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд ква-
ліфікує його дії за ст.146 ч.2 КК України за ознаками незаконного позбавлення волі двох чи біль-
ше осіб, за попередньою змовою групою осіб, протягом тривалого часу.
Обставини, що пом`якшують покарання, відсутні.
Обставинами, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, є рецидив злочину.
При визначенні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, думку потерпілих про призначення покаран-
ня на розсуд суду, ступінь участі обвинуваченого у вчиненні злочину та його ставлення до потер-
пілих, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в пси-
хіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, сімейний стан, раніше був засуд-
женим і злочин вчинив у період іспитового строку, та вважає необхідним призначити обвинуваче-
ному покарання у вигляді позбавлення волі, підстав для застосування положень ст.ст.75, 76 КК
України, або для призначення більш м`якого покарання відповідно до ст.69 КК України, суд не
знаходить.
Цивільний позов відсутній.
Речові докази відповідно до ст.100 КПК України:
- особисті речі, предмети одягу, передані на відповідальне зберігання потерпілій, слід залишити ОСОБА_7 за належністю (т.1 а.с.243-244);
- предмети одягу, інші речі, які передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових
доказів Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області за квитанцією № 4962 книги
обліку речових доказів № 1441 від 26.02.2014 р., слід залишити за місцем зберігання, оскільки заз-
начені речові докази стосуються іншого кримінального провадження відносно невстановленої осо-
Згідно ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 20.02.2015 р. строк тримання ОСОБА_6 під вартою відраховувати з 19 лютого 2015 р. з 18 год.00 хв. (т.2
а.с.1-3), протокол затримання особи від 19.02.2015 р. (т.1 а.с.246-249), з цієї дати суд обчислює
обвинуваченому строк відбування покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні злочину, перебдаченому ст.146
ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання покарання, призначеного ви-
роком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24.09.2012 р., визначити ОСОБА_6
остаточне покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до набранням вироком законної сили відносно ОСОБА_6 у виг-
ляді тримання під вартою залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 19 лютого 2015 р.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
- особисті речі, предмети одягу, передані на відповідальне зберігання потерпілій, - залишити ОСОБА_42 за належністю;
6.
- предмети одягу, інші речі, які передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речо-
вих доказів Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області за квитанцією № 4962
книги обліку речових доказів № 1441 від 26.02.2014 р., - залишити за місцем зберігання, оскільки
зазначені речові докази стосуються іншого кримінального провадження відносно невстановленої
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо
таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області
через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та
прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому
районному суді м.Запоріжжя.
Суддя ОСОБА_43