У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
7 жовтня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000191 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.08.2015 року відносно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, раніше не судимого, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївської області, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.366 ч.1КК України.
Учасники судового провадження.
прокурор: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_6 ,

захисник: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок і ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.366 ч.1 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 3 місяці з позбавленням права займати посади в ОВС України на строк 3 роки.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_6 визнаний невинуватим і виправданий у вчиненні злочину, передбаченого ст.366 ч.1 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, за відсутності в його в діянні складу цього злочину.
Провадження №11-кп/784/741/15 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст.366 ч.1 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Не оскаржуючи встановлені судом фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 дій, не погоджується з їх правовою оцінкою, згідно якої складені ним рапорти від 14 квітня і 11 червня 2013 року, не є офіційними документами.

Вважає, що складання та видача обвинуваченим ОСОБА_6 рапортів, які містять в собі недостовірну інформацію, позбавили кримінально-виконавчу інспекцію належного контролю за виконанням вироку засудженим ОСОБА_9 , оскільки утворили необ`єктивну картину виконання засудженим обов`язків, покладених на нього при звільненні від відбування покарання.

Зазначає, що зазначені дії ОСОБА_6 унеможливили наслідки правового характеру у виді направлення до суду подання КВІ про скасування звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням і направлення його для реального відбування покарання. Послався на ст.164 КВК України.

Вважає недостатнім для виправдання ОСОБА_6 посилання суду на примітку до ст.358 КК України, якою визначено поняття «офіційний документ».

Вважає, що судом не вірно оцінені вимоги «Інструкції з оформлення документів у системі Міністерства внутрішніх справ України», затвердженої наказом МВС від 27.07.2012 №650 щодо оформлення рапортів, а також п.п.2.2.9, 2.6.10 «Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішній справ України», затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 року №747, щодо документування управлінської інформації.

Водночас вважає, що суд не навів у вироку конкретної підстави для виправдання ОСОБА_6 , передбаченої ч.1 ст.284 КПК України.

Просить повторно дослідити рапорти ОСОБА_6 і особові справи ОСОБА_10 , заведені КВІ.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_6 органами досудового розслідування обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ст.366 ч.1 КК України, за наступних обставин.
Згідно наказу начальника УМВС України у Миколаївській області №19о/с від 11.03.2013 року мл. лейтенант міліції ОСОБА_6 призначений на посаду дільничного інспектора міліції (ДІМ) сектору ДІМ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, а згідно наказу начальника Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області №127 від 26.04.2013 за ним закріплено адміністративну територію Заводського району м. Миколаєва в мікрорайоні «Слободські» - дільниця №20.
Крім того, ОСОБА_6 згідно наказу начальника Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області №26о/с від 15.04.2013 року заміняв ДІМ ОСОБА_11 останнього і обслуговував закріплену за ним адміністративну територію Заводського району м. Миколаєва в мікрорайоні «Слободські» - дільницю №21, до складу якої входять житлові будинки, розташовані по АДРЕСА_2 .
Відповідно до посадової інструкції ДІМ СДІМ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, затвердженої начальником зазначеного райвідділу від 02.01.2013 року, ОСОБА_6 був вповноважений проводити загальну та індивідуальну профілактичну роботу серед жителів адміністративної дільниці; приймати участь у охороні громадського порядку і забезпечення громадської безпеки на території, що обслуговується; попереджувати, виявляти і припиняти адміністративні правопорушення; здійснювати в межах своїх повноважень провадження у справах про адміністративні правопорушення; вести прийом населення; здійснювати профілактичні заходи щодо осіб, схильних до вчинення правопорушень та осіб, які перебувають на профілактичних обліках в органах внутрішніх справ для попередження вчинення з їх боку злочинів та інших правопорушень з широким залученням до цієї роботи населення, громадських помічників, загальну профілактичну роботу серед населення на території адміністративної дільниці; ставити на профілактичний облік у межах своєї компетенції; проводити профілактичну роботу з особами засудженими за вчинення злочинів, виконання вироку щодо яких не пов`язано з позбавленням волі; вносити начальнику міськрайонного органу внутрішніх справ пропозиції про встановлення адміністративного нагляду за раніше судимими; здійснювати контроль за додержанням такими особами правил відповідно до закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» та встановлених судом обмежень; вживати заходів щодо притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності осіб, які порушують встановлені правила адміністративного нагляду та виконувати інші обов`язки.
Крім того, служба дільничних інспекторів міліції у системі МВС України у межах своїх повноважень забезпечує організацію профілактичної роботи з особами, які перебувають на обліках в органах внутрішніх справ.
Так, відповідно до п.1.1. «Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі МВС України», затвердженого Наказом МВС 11.11.2010 року за №550 визначені завдання, основні напрями організації роботи, обов`язки і права працівників служби ДІМ, одним з яких відповідно до п.1.6. вказаного Положення є індивідуальна профілактична робота - комплекс заходів щодо конкретних осіб, схильних до вчинення правопорушень, та осіб, які перебувають на обліках в органах внутрішніх справ, з метою попередження вчинення ними злочинів та інших правопорушень.
Відповідно до п.3.5. розд.4 «Інструкції про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб засуджених до таких покарань», затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, МВС України №270/1560 від 19.12.2003 року, працівники служби ДІМ та кримінальної міліції у справах дітей міських та районних органів внутрішніх справ (з змінами, внесеними наказом N247/496 від 23.09.2008) п.3.5.1. ведуть облік засуджених осіб; п.3.5.2. проводять з ними індивідуально-профілактичну роботу, спрямовану на виправлення та попередження вчинення засудженими особами правопорушень та нових злочинів; п.3.5.3. щомісяця перевіряють поведінку та спосіб життя засуджених осіб за місцем проживання, про що до кінця кожного кварталу надають письмову довідку до підрозділів інспекції щодо кожної засудженої особи окремо і обов`язково додають до неї матеріали перевірок (пояснення засудженої особи, рапорти тощо), які залучаються до особових справ засуджених осіб.
Такі документи є офіційними, оскільки їх зміст стосується відносин, врегульованих правом, вони складені та повинні використовуватись у встановленому законом порядку для встановлення конкретних подій і фактів, що мають юридичне значення та походять від органу державної влади.
ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді ДІМ СДІМ Заводського РВ ММУ УМВС у Миколаївській області, відповідно до посадової інструкції і в силу наданих йому владних повноважень, будучи представником влади та працівником правоохоронного органу, всупереч Закону України «Про міліцію» та вимогам вищевказаним нормативним актів, вчинив службове підроблення рапортів.
Так, 14.04.2013 року ОСОБА_6 з метою створення видимості здійснення ним щомісячного контролю за поведінкою і способом життя осіб, засуджених до покарання не пов`язаного з позбавленням волі, вирішив скласти і надати до Корабельного МВ КВІ УДПтС України в Миколаївській області письмові рапорти, які є офіційними документами та складення яких передбачено діючим законодавством, шляхом внесення в них завідомо неправдивих відомостей.
Діючи умисно, всупереч інтересам служби, 14.04.2013 року ОСОБА_6 у службовому кабінеті, розташованому у опорному пункті міліції території «Слобідські» Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Даля, 28, будучи службовою особою, самоусунувся від виконання своїх службових обов`язків щодо проведення профілактичної роботи з особами засудженими за вчинення злочинів до покарання не пов`язаного із позбавленням волі та у заздалегідь підготовлений бланк рапорту на ім`я начальника Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_12 власноручно вніс до нього, як до офіційного документу, відомості про те, що він начебто 11.04.2013 здійснив державний контроль за поведінкою та способом життя особи, засудженої до покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме: начебто перевірив за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючого на обліку у Корабельному МВ КВІ ДПС України в Миколаївській області ОСОБА_9 , 1990 року народження, з яким він начебто провів профілактичну бесіду про недопущення вчинення повторного злочину, без фактичного відвідування останнього за місцем його мешкання. Після заповнення рукописного тексту рапорту ОСОБА_6 власноручно підписав його від свого імені, засвідчивши, таким чином, достовірність внесених до нього відомостей.
Проте, фактично ОСОБА_13 з 05.02.2013 року по 17.04.2013 року утримувався під вартою в СІЗО м. Миколаєва на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.02.2013 року у кримінальному провадженні №0000693 за ч.3 ст.187 КК України.
11.06.2013року ОСОБА_6 , знаходячись у тому службовому кабінеті, розташованому у опорному пункті міліції «Слобідські» по вул. Даля, 28, самоусунувся від виконання своїх службових обов`язків щодо проведення профілактичної роботи з особами засудженими за вчинення злочинів до покарання не пов`язаного із позбавленням волі, повторно умисно, всупереч інтересам служби, зловживаючи наданою йому владою та своїм службовим становищем, власноручно вніс в чистий бланк рапорту, як до офіційного документу, відомості про те, що він начебто 11.06.2013 року здійснив державний контроль за поведінкою та способом життя засудженого до покарання не пов`язаного до позбавлення волі, а саме перевірив за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючого на обліку у Корабельному МВ КВІ ДПС України в Миколаївській області ОСОБА_9 , 1990 року народження, і з яким він начебто провів профілактичну бесіду про недопущення вчинення повторного злочину, без фактичного відвідування останнього за місцем його мешкання. Після заповнення рукописного тексту рапорту ОСОБА_6 власноручно підписав його від свого імені, вказавши своє прізвище, засвідчивши, таким чином, достовірність внесених у нього відомостей.
Проте, фактично ОСОБА_9 перебував у розшуку в зв`язку з відсутністю за місцем свого проживання і згідно ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.06.2013 року у кримінальному провадженні №0000693 надано дозвіл на його затримання з метою доставляння до суду.
В подальшому, 25.06.2013 року ОСОБА_6 надав ці рапорти, що містили недостовірну інформацію, начальнику СДІМ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_14 для їх подальшої видачі Корабельному МВ КВІ ДПС України в Миколаївській області. На підставі супровідного листа №18/5553 від 25.06.2013 року, підписаного начальником СДІМ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_14 , ці рапорти були направлені до Корабельного МВ КВІ ДПС України в Миколаївській області та в подальшому приєднані до особової справи перебуваючого на обліку у Корабельному МВ КВІ ДПС України в Миколаївській області ОСОБА_9 на підтвердження здійснення щомісячного контролю за його поведінкою і способом життя.
Своїми злочинними діями дільничний інспектор міліції СДІМ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 грубо порушив службову дисципліну, щодо виконання своїх завдань неупереджено, у точній відповідності з законом, порушив вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, чим підірвав авторитет правоохоронного органу - Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області.
Такі дії ОСОБА_6 , органами досудового розслідування кваліфіковані за ст.366 ч.1 КК України, тобто службове підроблення шляхом складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
Виправдовуючи ОСОБА_6 , за відсутності у його діях складу злочину, передбаченого ст.366 ч.1 КК України, суд прийшов до висновку, що рапорти, в підробленні яких обвинувачується ОСОБА_6 - не є офіційними документами, оскільки їх складання та видача обвинуваченим, не породили та не були здатні породити наслідки правового характеру.
Також, зазначив, що вказані рапорти носять інформаційний характер, не зареєстровані належним чином, не мають певних реквізитів, не скріплені печаткою установи, а рапорт від 11.06.2013 року, крім того, не має підпису ОСОБА_6 . До того ж, суд вказав, що неправдиві відомості, які містяться у цих рапортах не впливають на зміст фактів, які мають юридичне значення, суть і правильність прийняття рішення.
Послався на визначення поняття «офіційний документ», яке міститься в примітки до ст.358 КК України.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які вважали вирок законним, обґрунтованим і просили залишити його без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_6 складу інкримінованого злочину ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, перевірці зібраних у ході досудового слідства доказів та надання їм належної оцінки відповідно до вимог КПК України.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду 1 інстанції, виходячи з наступного.
Статтею 366 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вчинення службовою особою службового підроблення офіційних документів.
Як вбачається з змісту обвинувального акту дільничному інспектору міліції ОСОБА_6 інкриміноване службове підроблення офіційних документів (рапортів), що на думку органів досудового розслідування, унеможливило направлення в суд подання КВІ про скасування звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням і направлення для реального відбування покарання.
При цьому, органи досудового розслідування виходили з того, що ОСОБА_6 , будучи службовою особою - дільничним інспектором міліції, був вповноважений на здійснення контролю, за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку та в зв`язку з цим складання і видання офіційних документів (рапортів), які породжують наслідки правового характеру.
Проте, таки твердження є безпідставними, оскільки згідно ч.1 ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу (КВК) України, органами, що здійснюють контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку є кримінально-виконавча інспекція за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командири військових частин. Проведення ж індивідуально-профілактичної роботи із засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням, за місцем проживання, про що йдеться в обвинувальному акті, покладено на органи внутрішніх справ (ч.2 ст.163 КВК України).
Проте, органами внутрішніх справ (згідно Указу Президента України «Про затвердження Положення про Міністерство внутрішніх справ України» (з змін. і доп., внес. Указом Президента України від 31.07.2012 року №462/2012) - є сукупність державних спеціалізованих установ, підпорядкованих Міністерству внутрішніх справ України (яке є центральним органом виконавчої влади), які виконують правоохоронні та правозастосовні функції з підтримання правопорядку в державі, та до яких відносяться головні управління, управління МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на транспорті, районні, районні в містах, міські управління (відділи), лінійні управління (відділи), що становлять єдину систему МВС України.
З матеріалів провадження не вбачається, щоб дільничний інспектор міліції ОСОБА_6 був наділений повноваженнями будь-якого з вказаних у зазначеному указі Президента України органу внутрішніх справ в тому числі й повноваженнями складання та видання від імені такого органу офіційних документів.
Зазначені норми закону узгоджуються з вимогами дослідженої судом посадової інструкції дільничного інспектора міліції, з якої вбачається, що ДІМ ОСОБА_6 (в частині, яка стосується обвинувачення) був вповноважений лише на постановку на профілактичний облік та, у межах своєї компетенції, проведення профілактичної роботи з особами засудженими за вчинення злочинів, виконання вироку щодо яких не пов`язано з позбавленням волі. Складання і видання рапортів або інших документів, які породжують наслідки правового характеру з цього приводу, в обов`язок ДІМ не ставиться.
За таких обставин, є безпідставним посилання апелянта на ст.164 КВК України, оскільки згідно встановленого нею порядку, контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, покладається саме на КВІ, яка веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, а спільно з органами внутрішніх справ та відповідними громадськими формуваннями проводить індивідуально-профілактичну роботу із засудженими та контролює додержання ними громадського порядку і виконання обов`язків, покладених на них судом, також виконує інші заходи.
Таким чином, дільничний інспектор міліції не є службовою особою, яка вповноважена на складання і видання офіційних документів, що породжують наслідки правового характеру при здійсненні КВІ контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Крім того, суд 1 інстанції вірно зазначив про інформаційний характер рапортів (про відвідування ОСОБА_9 14 квітня і 11 червня 2013 року та проведення індивідуально-профілактичної роботи), що не впливає на зміст фактів, які мають юридичне значення, суть і правильність прийняття відповідного рішення.
Також, судом правильно вказано, що рапорти не зареєстровані належним чином, не мають певних реквізитів та не скріплені печаткою установи (органу внутрішніх справ), а рапорт від 11.06.2013 року, крім того, не має підпису ОСОБА_6 .
Таким чином, є правильним висновок суду 1 інстанції про те, що зазначені рапорти не є офіційними документами, оскільки не відповідають визначенню поняття «офіційний документ», яке міститься в примітки до ст.358 КК України.
Посилання в обвинувальному акті на п.п.3.5.1 3.5.3 п.3.5 розділу ІV «Інструкції про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб засуджених до таких покарань», затвердженої спільним наказом ДД ПВП України та МВС України є безпідставним, оскільки не спростовують встановлених судом обставин.

Також є безпідставним посилання апелянта на Інструкції з діловодства та оформлення документів в системі МВС України, затверджені наказами МВС №650 від 27.07.2012 року та №747 від 23.08.2012 року, оскільки вони регламентують дії працівників лише в системи МВС України. Крім того, згідно п.п.2.2.9 «Інструкції з діловодства в системі МВС України» рапортами є внутрішні документи.
Є безпідставним клопотання апелянта про повторне дослідження в апеляційному суді обставин, встановлених під час кримінального провадження (рапорти ОСОБА_6 і особові справи ОСОБА_10 , заведені КВІ.), для надання їм іншої оцінки, оскільки відсутні підстави з числа передбачених в ст.404 ч.3 КПК України. До того ж, сам апелянт зазначив про те, що ці обставини повно досліджені судом 1 інстанції.

З урахуванням викладеного, є обґрунтованим висновок суду про те, що складення ДІМ ОСОБА_6 рапортів, які містять завідомо неправдиву інформацію, не утворюють складу злочину, передбаченого ст.366 КК України, в зв`язку з чим є вірним рішення суду про виправдання ОСОБА_6 .

Відсутність посилання у вироку суду на ч.1 ст.284 КПК України не спростовує правильності висновку суду про відсутність в діяння обвинуваченого складу злочину і, таким чином, наявність підстави для виправдання ОСОБА_6 , передбаченої п.3 ч.1 ст.373 КПК України.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування вироку, як просить апелянт.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.08.2015 року, відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: