Справа № 1-74/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2010 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.

при секретарі - Кулька О.М.

за участю прокурора - Данко А.В.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Заставна справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, за національністю українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

●21 травня 2008 року Заставнівським районним судом Чернівецької області за ст.. 289 ч.2 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік;

●23 березня 2010 року Заставнівським районним судом Чернівецької області за ст.. 185 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 3 роки,

в скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, за національністю українця, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_6, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

в скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

в с т а н о в и в:

31 грудня 2009 року біля 21-30 години підсудний ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, через хвіртку проник на територію домогосподарства ОСОБА_4 в с.Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області, після чого, через двері проник в середину транспортного засобу марки ВАЗ-2105 державний номерний знак А НОМЕР_1, який належить потерпілому ОСОБА_5, звідки таємно викрав гроші в сумі 80 гривень. Після вчиненого з місця злочину втік, викраденими грошима розпорядився на власний розсуд. Своїми діями потерпілому ОСОБА_5 спричинив матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 06 січня 2010 року близько 20-00 години підсудний ОСОБА_2 попередньо вступивши в злочинну змову з підсудним ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, повторно, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення прийшли до господарства потерпілого ОСОБА_5 в с.Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області, відчинивши вхідну хвіртку таємно проникли на територію подвіря на якому через двері проникли в середину транспортного засобу марки ВАЗ-2105 державний номерний знак А НОМЕР_1, який належить потерпілому ОСОБА_5, звідки таємно викрали гроші в сумі 100 гривень. Після вчиненого з місця злочину втекли, викраденими грошима розпорядилися на власний розсуд. Своїми діями потерпілому ОСОБА_5 спричинили матеріальної шкоди на вказану суму.

Також в ніч з 28 січня 2010 року на 29 січня 2010 року підсудний ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, повторно, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, через вхідну хвіртку проник на територію домогосподарства потерпілого ОСОБА_5 в с.Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області, після чого, через двері проник в середину транспортного засобу марки ВАЗ-2105 державний номерний знак А НОМЕР_1, який належить потерпілому ОСОБА_5, звідки таємно викрав ФМ ЮСБ модулятор із флеш-карткою «Кінг Макс» ємністю 2 Гб, вартістю 190 гривень. Після вчиненого з місця злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми діями потерпілому ОСОБА_5 спричинив матеріальної шкоди на вказану суму.

26 лютого 2010 року близько 00-20 години підсудний ОСОБА_2 попередньо вступивши в злочинну змову з підсудним ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, повторно, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення прийшли до господарства потерпілого ОСОБА_5 в с.Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області, таємно проникли на територію подвіря на якому через двері проникли в середину транспортного засобу марки ВАЗ-2105 державний номерний знак А НОМЕР_1, який належить потерпілому ОСОБА_5, звідки таємно викрали товарно-матеріальні цінності, а саме: запальнички в кількості 10 штук, загальною вартістю 7 гривень; кипятильники 2 штуки, загальною вартістю 18 гривень; спіртометри 3 штуки, загальною вартістю 4,50 гривень; лупа 1 штука, загальною вартістю 4,50 гривень; електричні подовжувачі 4 штуки, загальною вартістю 48 гривень; духи 8 штук, загальною вартістю 64 гривень; наклейки на мобільний телефон 10 штук, загальною вартістю 15 гривень; клей «505» вартістю 3 гривні; лампочки електричні 10 штук, загальною вартістю 16 гривень; трійник вартістю 4 гривні; дитячі іграшки, загальною вартістю 150 гривень, а всього майна на суму 334 гривні. Після скоєного підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втекли. Своїми діями потерпілому ОСОБА_5 спричинили матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину визнав і показав, що 31 грудня 2009 року він проходив повз домогосподарство ОСОБА_4 і побачив на його подвірї машину потерпілого ОСОБА_5 На територію подвіря він потрапив через хвіртку. Підійшов до автомобіля і через двері проник в салон. На задньому сидінні було багато товару, однак він його не брав, а взяв лише гроші в розмірі 80 гривень, які знаходилися в коробці від мобільного телефону. Після цього він зачинив двері автомобіля та втік. Кошти витратив. По епізоду крадіжки, яка сталася 06 січня 2010 року підсудний ОСОБА_2 показав, що разом з ОСОБА_3 вони проходили біля подвіря потерпілого ОСОБА_5 на якому стояв його автомобіль та вирішили викрасти гроші з нього. Разом вони проникли на подвіря і шляхом відчинення дверей автомобіля проникли в середину і викрали гроші з коробки від мобільного телефону та з пластикової миски в розмірі близько 100 гривень. Щодо крадіжки з 28 на 29 січня 2010 року показав, що проник на подвіря потерпілого ОСОБА_5 де викрав з салону автомобіля ФМ ЮСБ модулятор із флеш карткою. Після цього зачинив двері та пішов додому. 26 лютого 2010 року він разом з ОСОБА_3 проходили біля подвіря ОСОБА_5, останній запропонував залізти в машину та щось викрасти, однак він не погодився та залишився чекати на вулиці. В свою чергу ОСОБА_3 пройшовши подвірям проник в салон автомобіля та почав складати товар в поліетиленовий пакет в ході чого випадково натиснув на кнопку сигналу. З будинку хтось вийшов і вони втекли.

В скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнав частково та показав, що 06 січня 2010 року на прохання ОСОБА_2 вони пішли в с.Чорний Потік, однак проходячи повз подвіря ОСОБА_5 ОСОБА_2 переліз через огорожу та проник на територію. Через деякий час він повернувся і в руках у нього була коробка з грошима. Бумажні купюри ОСОБА_2 забрав собі, а копійки віддав йому. По епізоду крадіжки, яка сталася 26 лютого 2010 року підсудний ОСОБА_3 показав, що на прохання ОСОБА_2 він пішов з останнім в сусіднє село. Проходячи біля подвіря ОСОБА_5 ОСОБА_2 переліз через огорожу, а він залишився стояти на дорозі. Через деякий час він почув сигнал автомобіля, на подвірї увімкнулося світло і вони втекли. З викрадених речей ОСОБА_2 дав йому два одеколони.

В скоєному щиро розкаюється і просить суворо не карати.

Незважаючи на повне визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2 та часткове визнання своєї вини підсудним ОСОБА_3, їх вина повністю підтверджується належно зібраними по справі доказами, що знаходяться в кримінальній справі, які відповідають фактичним обставинам справи.

Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що у його власності є транспортний засіб марки ВАЗ-2105 державний номерний знак А НОМЕР_1. Даний автомобіль він тримає у себе на подвірї. 31 грудня 2009 року з салону вказаного автомобіля, який стояв на подвірї ОСОБА_4 вчинено крадіжку грошей в сумі 80 гривень. Друга крадіжка була вчинена з автомобіля коли він стояв на його власному подвірї 06 січня 2010 року. Викрадено було кошти в розмірі 100 гривень. 28 січня 2010 року вночі знову було вчинено крадіжку з його автомобіля і викрадено ФМ ЮСБ модулятор із флеш картою і гроші в розмірі близько 70 гривень. 26 лютого 2010 року він перебував вдома і почув як в його машині стукнули двері, вийшовши на вулицю побачив, що хтось побіг. Згодом виявив крадіжку товару, який знаходився в салоні його транспортного засобу на суму 334 гривень. Додатково вказав, що двері автомобіля він кожного разу зачиняв, однак як виявилося згодом під натиском вони відчинялися без ключа.

Вказав, що матеріальних чи моральних претензій до підсудних він не має, шкода йому відшкодована в повному обсязі, просив підсудних суворо не карати.

З протоколу очної ставки між підсудними вбачається, що підсудний ОСОБА_3 визнав, що в обох епізодах з його участю він стояв на «шухері» під час вчинення крадіжки підсудним ОСОБА_2 Після крадіжок викраденим майном вони ділилися.

Часткове визнання своєї вини підсудним ОСОБА_3 визнається судом як лінія його захисту і поведінки в судовому засіданні, бажанні уникнути більш суворої відповідальності. Суд вважає, що в його діях мало місце попередня змова з підсудним ОСОБА_2 направлена на таємне викрадення чужого майна.

Заперечення підсудних з приводу того, що вони не перебували в стані алкогольного спяніння під час вчинення злочинів повністю спростовуються матеріалами справи, а саме: поясненнями (а.с.48, 52, 55), протоколами допиту підозрюваних (а.с.81, а.с.96-97, а.с.105-106), протоколами допиту обвинувачених (а.с. 160-162, а.с.176-177), протоколом очної ставки (а.с.197-198). З даними документами підсудні були ознайомленні, заперечень та зауважень щодо їх змісту жодного разу не надавали.

За змістом ч.3 ст. 185 КК України сховищем може бути будь-яке місце, призначене для постійного чи тимчасового зберігання майна і має засоби захисту від доступу сторонніх осіб (такими засобами можуть бути двері, обладнані чи не обладнані замком, огорожа тощо). Зі змісту цієї статті випливає, що проникненням в інше сховище є незаконне вторгнення до нього винної особи будь-яким способом, у тому числі й без подолання засобів захисту сховища, в цьому випадку дверей, які можуть бути як закриті на замок чи за допомогою іншого охоронного пристрою, так і відкриті.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доведена, а їх дії по статті 185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками крадіжка за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище кваліфіковані правильно.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують покарання, а саме те, що підсудний свою вину визнав повністю, зявився із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Суд також враховує те, що злочин підсудним вчинено в стані алкогольного спяніння, що є обставиною яка обтяжує покарання.

З урахуванням всіх цих обставин, зважаючи на те, що підсудний ОСОБА_2 щиро розкаявся у вчиненому, про це свідчить відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому, щирий жаль з приводу вчиненого, думку потерпілого ОСОБА_5, який просив його суворо не карати, по місцю проживання характеризується добре, проживає з матірю та бабусею, які потребують стороннього догляду, раніше судимий, шкоду потерпілому відшкодував в повному обсязі, суд вважає, що підсудному ОСОБА_2 має бути призначене покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а це покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують покарання, а саме щире каяття.

Суд також враховує те, що злочин підсудним вчинено в стані алкогольного спяніння, що є обставиною яка обтяжує покарання.

З урахуванням всіх цих обставин, зважаючи на те, що підсудний ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, про це свідчить відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому, щирий жаль з приводу вчиненого, думку потерпілого ОСОБА_5, який просив його суворо не карати, по місцю проживання характеризується добре, те, що він злочин вчинив вперше, його другорядну роль в скоєнні злочинів, те, що у нього на утриманні двоє неповнолітніх дітей, суд вважає, що підсудному ОСОБА_3 має бути призначене покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а це покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. 321-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним по ст. 185 ч.3 КК України і призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання ОСОБА_2 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23 березня 2010 року і остаточно визначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити обраний тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 13 квітня 2010 року з часу фактичного його затримання.

ОСОБА_3 визнати винним по ст. 185 ч.3 КК України і призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обовязки:

1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2)повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

3)періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з взяття під варту на підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили, негайно звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.

Речові докази по справі: МР3 модулятор та флеш карту, чоловічий одеколон та жіночу туалетну воду повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області, протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

СУДДЯ Стрілець Я.С.