Справа №1-175/10
Провадження №б/н
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2010 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі : головуючої судді Масюк Л.О.

при секретарі Івасюк Н.М.

з участю: прокурора Ткачук Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у заді суду м. Кіцмань кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, розлучений, військовозобов'язаний, працює майстром меблевої фабрики в м. Чернівці, раніше не судимий,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 11.04.2010 року біля 00 години 10 хвилин в умовах недостатньої видимості, при випаданні сильного дощу, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1 рухався по вул. Шевченка в с. Драчинці Кіцманського району Чернівецької області від населеного пункту с. Зеленів Кіцманського району в напрямку центра села Драчинці по правій смузі руху на швидкості біля 50-55 км/год. на ближньому світлі фар.

Наближаючись до 14 км + 650 м. вказаної автодороги, водій ОСОБА_1, не урахував дорожньої обстановки в даних погодних умовах, при виявленні велосипедиста ОСОБА_2, яка рухалася по правому краю дороги в попутному напрямку, проявив неуважність в своїх діях, своєчасно не зменшив швидкості, аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, в результаті чого допустив зіткнення з останньою.

Внаслідок даного зіткнення велосипедист ОСОБА_2, згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № - 090 від 18.05.2010 року отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому кута нижньої щелепи зліва без зміщення уламків, перелом середньої третини правої ключиці без зміщення уламків, перелом 6-го ребра справа по середньоаксілярній лінії без зміщення уламків, перелом середньої третини лівої малогомілкової кістки без зміщення уламків, які у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості, як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоровя.

Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_1 скоїв в результаті грубого порушення та невиконання вимог п. п. 2.3 ( б ), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, які вимагають від водія:

п. 2.3 (б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

п.12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати йог рух та безпечно керувати ним.

п.12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Вказані порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №- 1306 від 10.10.2002 року, знаходяться в прямому причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Разом з тим, водій ОСОБА_1 безпосередньо після скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди поїхав з місця злочину, залишивши потерпілу ОСОБА_2 в темну пору доби на проїжджій частині дороги, у безпорадному та небезпечному для життя стані, в який він її поставив внаслідок травмування автомобілем, не вжив всіх необхідних заходів для надання потерпілій кваліфікованої медичної допомоги, хоча мав змогу надати їй вказану допомогу, в наслідком чого потерпіла ОСОБА_2, згідно висновку комісійної СМЕ № 090 від 18.05.2010 року отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, що призвели до довготривалого розладу здоров'я.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину свою у вчиненні злочинів передбачених ст. 286 ч. 1, ст. 135 ч. 1 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся і пояснив, що він у власному користуванні має легковий автомобіль марки « Фольксваген - Пасат » державний номер НОМЕР_2.

11.04.2010 року приблизно о 00:10 год. він на вказаному автомобілі повертався з с. Зеленів Кіцманського району Чернівецької області додому в с. Драчинці Кіцманського району. На дворі було темно, дорога не освітлювалася. На момент руху на дворі падав дощ. Він рухався із швидкістю приблизно 50-55 км/годину із включеним ближнім світлом фар по середині своєї смуги. Доїжджаючи до перехрестя доріг він почув удар з правої сторони об лобове скло. Пригальмувавши, він побачив, що з автомобіля хтось упав на праву сторону на землю. Він злякався, подумавши, що то був якийсь п'яний чоловік і повністю не зупиняючись, збільшив швидкість свого автомобіля, поїхав додому. Приблизно о 13-14 годині до нього додому прийшли працівники міліції, яким він зізнався в скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди.

При встановленні обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд, при відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду та сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та обмежив їх дослідження допитом підсудного та потерпілої.

Із наданих в судовому засіданні показів потерпілої ОСОБА_2 видно, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. На даний час працює офіціантом в ресторані «Білий лебідь» в с. Глиниця Кіцманського району. 11.04.2010 року біля 23 години 50 хвилин вона на власному велосипеді виїхала з роботи з с. Глиниця додому в с. Драбинці. В той вечір вона була одягнута в темного кольору одяг. Вона рухалася в напрямку центру села Драчинці по правому краю дороги. Що було далі вона не пам'ятає, так як втратила свідомість. До свідомості вона повернулася в лікарні в м. Кіцмань. Пізніше зі слів її матері ОСОБА_3, їй стало відомо, що вона потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце в с. Драчинці на перехресті доріг біля ресторану «Кормар». На момент автопригоди падав сильний дощ. Вона претензій до обвинуваченого ОСОБА_1 не має, цивільний позов не заявляла.

Крім повного визнання своєї вини, вина підсудного у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю доведена письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: висновком судово-токсикологічної експертизи № 407 від 14.04.2010 року, з якого вбачається, що в крові ОСОБА_1 етилового спирту не виявлено (а.с. 61); висновком наркологічної експертизи № 348 від 21.05.2010 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на момент автопригоди спиртне не вживав, хронічним алкоголізмом не страждає, примусового лікування не потребує (а.с. 115); висновком комісійної судово-медичної експертизи №090 від 18.05.2010 року, з якого видно, що потерпіла ОСОБА_2 під час ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому кута нижньої щелепи зліва без зміщення уламків; перелому середньої третини правої ключиці без зміщення уламків; перелому 6-го ребра справа по середньоаксілярній лінії без зміщення уламків; перелому середньої третини лівої малогомілкової кістки без зміщення уламків, які у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості, як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров'я (а.с. 70-75); висновком судової авто-технічної експертизи № 89-а від 15.04.2010 року, з якої вбачається, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1, на момент автопригоди перебував в технічно справному стані (а.с. 83-88);висновком транспортно-трасологічної експертизи № 90-а від 19.04.2010 року, з якої вбачається, що форма й характер пошкоджень на автомобілі та велосипеді співпадають в тому випадку, якщо при першопочатковому контактуванні їх повздовжні геометричні осі перебували під кутом біля 15+5 градусів, при цьому автомобіль першопочатково контактував передньою правою частиною декоративної накладки бампера із переднім колесом велосипеда ( а.с. 95-102); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 26.05.2010 року проведеного з ОСОБА_1, де в присутності понятих останній підтвердив свої покази відносно розвитку дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 117-120); висновком судової авто-технічної експертизи № 158-а від 22.06.2010 року з якого вбачається, що в даній дорожньо-транспортній обстановці в діях водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам пунктів 12.2 та 12.3 ПДР України, недотримання яких, з технічної точки зору, перебуває в причинному зв'язку з настанням даної ДТП (а.с. 135-138).

Суд бере до уваги вище вказані висновки експертиз, так як вони є повними, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, науково обґрунтованими та узгоджуються по змісту із показаннями свідків та інших доказів по справі, тому суд бере їх до уваги, як доказ доведеності вини підсудного.

Таким чином, оцінюючи всі здобуті в судовому засіданні докази, які в своїй сукупності в повній мірі підтверджують вину підсудного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 286 ч. 1 та ст. 135 ч. 1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості ушкодження та завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов'язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Обираючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного діяння, щире каяття, примирення з потерпілою, добровільне відшкодування їй матеріальних та моральних збитків та активне сприяння розкриттю злочину, позитивні характеристики з місця проживання та місця роботи (а.с. 145-146), те що підсудний ОСОБА_1 на «Д» обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 147-148), раніше не судимий (а.с. 143).

Обтяжуючих покарання підсудного ОСОБА_1 обставин по справі судом не встановлено.

При призначенні підсудному виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те, що підсудний ОСОБА_1 раніше не судимий, думку потерпілої, яка не має до підсудного претензії матеріального та морального характеру та просила призначити покарання підсудному не повязане з позбавленням волі, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання буде призначення покарання, не повязаного з позбавленням волі і до нього слід застосувати ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, а також покласти на нього обовязки передбачені ст. 76 КК України.

Судові витрати по справі в сумі 1506 гривень 60 коп. за проведення експертиз стягнути з ОСОБА_1

Речові докази: автомобіль марки «Фольксваген Пасат» державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 та знаходиться на майданчику тимчасового утримання Кіцманського РВ УМВС України в Чернівецькій області, повернути власнику; велосипед, яким керувала потерпіла ОСОБА_2 і який знаходиться на майданчику тимчасового утримання Кіцманського РВ УМВС України в Чернівецькій області, слід повернути власнику.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 286 ч.1, ст. 135 ч. 1 КК України і призначити йому покарання:

за ст. 286 ч. 1 КК України - у вигляді обмеження волі строком на два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік;

за ст. 135 ч. 1 КК України - у вигляді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_1 покарання у вигляді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування основного призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

Зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на орган кримінально-виконавчої системи за місцем проживання засудженого.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ судові витрати на проведення експертиз в сумі 1506 гривень 60 коп.

Речові докази на підставі ст. 81 КПК України, а саме - автомобіль марки «Фольксваген Пасат» державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 та знаходиться на майданчику тимчасового утримання Кіцманського РВ УМВС України в Чернівецькій області, повернути власнику; велосипед, яким керувала потерпіла ОСОБА_2 і який знаходиться на майданчику тимчасового утримання Кіцманського РВ УМВС України в Чернівецькій області, слід повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя: