№ 336/8158/15-к
пр. 1кп/336/667/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004017 від 21.09.2015 р., з угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21.09.2015 року приблизно о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у дворі біля кафе «Юність» по вул. Бочарова, 12-б в м. Запоріжжі, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , а саме під приводом подзвонити, заволодів мобільним телефоном марки «LenovoА536», в корпусі чорного кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно судової товарознавчої експертизи № 2315 від 20.10.2015 року складає 2339, 66 грн., в якому знаходились дві сім-картки оператора «Київстар» № НОМЕР_3 та оператора «МТС» № НОМЕР_4 , а також картка пам`яті об`ємом 2 Гб, які не представляють матеріальної цінності, чим потерпілій завдав матеріальну шкоду на суму 2339,66 грн.

Дії ОСОБА_4 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

На підставі ч. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, у судове засідання надійшла угода про примирення від 11 грудня 2015 року, укладена між потерпілою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , який є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні, згідно умов якої:

- обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у зазначеному діянні за обставин, викладених в обвинувальному акті, сприяв розкриттю злочину, розкаявся;

- сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначенного за цей злочин покараня з покаранням за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2015 року остаточно призначити покарання ОСОБА_4 виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн. та 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КК України із самостійним виконання вироку суду від 02.11.2015 року

- потерпіла претензій матеріального та будь-якого іншого характеру до ОСОБА_4 не має, оскільки спричинену їй шкоду обвинуваченим відшкодовано в повному обсязі.

Сторони розуміють, що відповідно до КПК України наслідком укладення та затвердження угоди сторін є обмеження права оскарження вироку, позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди;

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 474 КПК України я кщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

В судовому засіданні сторони просять про затвердження угоди.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, в скоєнні якого ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним, згідно вимог ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування майнової шкоди, згідно ст. 66 КК України, судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.

Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не заявлений.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

В обвинувальному акті зазначено про розмір витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи під час досудового розслідування, яка за переліченим змістом є вартістю проведеної по справі під час досудового розслідування експертизи на загальну суму 184 грн. 14 коп.

Разом з тим, ч. 2 ст. 124 КПК України передбачає стягнення з обвинуваченого, в разі ухвалення обвинувального вироку, на користь держави лише документально підтверджених витрат на залучення експертів, а не вартості проведення експертиз, яку ст. 118 КПК України не віднесено до процесуальних витрат.

Оскільки дані про розмір витрат на залучення експертів, та виконану роботу експертів, що не є їх службовим обов`язком, відсутні, питання про процесуальні витрати судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Затвердити угоду про примирення від 11 грудня 2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначенного за цим вироком покараня з покаранням за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2015 року остаточно призначити покарання ОСОБА_4 виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн. та 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Відповідно вимог ч. 3 ст. 72 КК України вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2015 року виконувати самостійно.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, обраний ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 29.10.2015 року, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: