Справа 350/699/15-к
Номер провадження 1-кп/350/44/2015

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2015 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21 березня 2015 року за №0000087, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з повною середньою освітою, одруженого, що має на утриманні одну малолітню дитину, працюючого водієм навантажувача ТОВ «Кроно Україна», відповідно ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, громадянина України,
та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,
обох у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 240 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5
та захисника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснили незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Стаття 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначає, що природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Статтею 19 Кодексу України «Про надра» передбачено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який відповідно до п. 4 Постанови Кабінету міністрів України № 59 від 27 січня 1995 року «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України, лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.

Порушуючи зазначені правові норми, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не будучи зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності та не маючи передбаченого законом дозволу, умисно здійснили незаконне видобування сировини піщано - гравійної із вмістом гравію більше 70%, яка належить до корисних копалин загальнодержавного значення.
Так 21 березня 2015 року близько 7 години, обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи вантажним автомобілем марки «МАЗ-5549», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у його законному володінні, та обвинувачений ОСОБА_4 , який управляв екскаватором марки «ЕО-3322», реєстраційний № НОМЕР_2 , що належить його дружині, заїхали на берег річки Чечва, неподалік села Брошнів, Рожнятівського району, Івано-Франківської області. Тут ОСОБА_4 зазначеним екскаватором незаконно завантажив на кузов вищевказаного автомобіля, який був обладнаний спеціальною сіткою для відділення гравію від каменю, 2 метри кубічні піщано - гравійної суміші, в якій кількість гравію становила 81,7%.
Тут же, близько 11 години, під час вчинення злочину на місці події обвинувачені були виявлені працівниками Рожнятівського РВ УМВС, які зафіксували у встановленому законом порядку факт вчинення злочину.
Дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 240 КК України, оскільки вони умисно незаконно видобували сировину піщано - гравійну із вмістом гравію більше 70 %, що є корисною копалиною загальнодержавного значення.

Органом обвинувачення дії обвинувачених додатково кваліфіковані за частиною ч. 2 ст. 28 КК України, за ознакою вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що кваліфікація дій обвинувачених за частиною ч. 2 ст. 28 КК України за ознакою вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб підлягає виключенню з обвинувачення, оскільки ст. 240 КК України, така кваліфікуюча ознака, як вчинення даного виду злочину за попередньою змовою групою осіб, не передбачена.

Свою вину у вчиненні злочину обвинувачений ОСОБА_3 не визнав та пояснив, що 21 березня 2015 року зранку заїхав додому до ОСОБА_4 , який доводиться йому тестем. Останній попросив його підігнати вантажний автомобіль МАЗ на річку Чечва. Для чого ОСОБА_4 був потрібен автомобіль, він не цікавився, просто на прохання тестя підігнав машину до екскаватора на річці. Хто є власником автомобіля, йому не відомо. Знає, що фактично автомобіль перебуває у володінні його товариша ОСОБА_7 , який два тижні перед тим дав йому зазначений автомобіль у користування. Даним автомобілем користувався тільки він, зберігав його у селі Брошнів, на території колишнього колгоспу у гаражі, що належить його тещі ОСОБА_8 , з дозволу останньої. Зранку побачив, що на автомобілі була встановлена сітка, однак хто її встановив, не знає.

Підігнавши автомобіль на місце події він бачив, як тесть завантажував на нього гравій, а коли екскаватор поламався, він залишився, щоб допомогти його відремонтувати. Забір гравію він не здійснював і не планував це робити. А тому вважає, що у його діях відсутній склад злочину, його необхідно виправдати за пред`явленим йому обвинуваченням.

Свою вину у вчиненні злочину обвинувачений ОСОБА_4 також не визнав, та дав показання про те, що хотів підсипати дорогу біля своєї хати, а тому вирішив для цього з річки привезти трохи піщано - гравійної суміші. Вважає, що ця суміш, є корисною копалиною місцевого значення і її використання не карається законом. Будь - яке родовище загальнодержавного значення по видобутку гравію на річці Чечва не відкрите і не зареєстроване у державному реєстрі, а тому вважає, що злочину по видобутку корисної копалини загальнодержавного значення умисно не вчиняв, тому повинен бути виправданий за пред`явеним йому обвинуваченням.

Не заперечує, що того ранку попросив зятя підігнати на річку автомобіль, та завантажив на нього піщано-гравійну суміш. Зразки саме цієї суміші були відібрані працівниками міліції з кузова автомобіля та з місця, звідки він її завантажував на автомобіль. На автомобілі дійсно була встановлена сітка для відокремлення гравію від більшого каменю. Та сітка зберігалась у гаражі на території колишнього колгоспу, та була встановлена на ширину машини. Хто її встановив йому не відомо.

Екскаватор, яким він здійснював забір гравію вантажив на автомобіль належить його дружині. Він користувався ним за її згодою.

Не зважаючи на те, що обвинувачені свою вину у вчиненні злочину не визнали, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення їх винуватість у вчиненні злочину у судовому засіданні повністю доведена показаннями свідків, зібраними у ході досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Так допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , працівник Рожнятівського РВ УМВС України, дав показання про те, що в кінці березня разом з ОСОБА_10 , отримавши інформацію, що на річці Чечва у селі Брошнів здійснюється незаконний забір гравію, прибули на місце події та побачили екскаватор, який здійснював погрузку гравію на автомобіль МАЗ. ОСОБА_10 даний факт фіксував на відеокамеру. Перейшовши через річку ближче він побачив, що за кермом екскаватора був ОСОБА_4 , а автомобілем керував ОСОБА_3 . Останній повідомив, що є власником автомобіля і гравій возить для власних потреб, для себе. Просив вирішити питання на місці, без виклику опергрупи.

Вони викликали слідчо - оперативну групу, яка провела огляд місця події та відбір взірців грунту з ям та із кузова машини. На місці події обвинувачені факт незаконного забору піщано - гравійної суміші визнавали.

Вилучений з місця події гравій був зданий на зберігання в автодор, а факт вчинення злочину зареєстрований в журналі єдиного обліку злочинів Рожнятівського РВ УМВС та у ЄРДР.

Аналогічні показання у судовому засіданні дав працівник міліції, свідок ОСОБА_10 , доповнивши, що окремі фрагменти факту вчинення обвинуваченими злочину він зафіксував на відеокамеру. Обвинувачені діяли злагоджено, ОСОБА_3 перебував на місці події весь час. Він під`їзджав автомобілем, щоб ОСОБА_4 було зручно вантажити гравій. Потім зламався екскаватор і вони від`їхали по запчастину разом, автомобілем, на якому був гравій. Потім ремонтували екскаватор приблизно 20 хвилин. Після чого знову здійснювали забір гравію приблизно 30 хвилин. ОСОБА_4 керував діями ОСОБА_3 , а останній маневрував автомобілем, заїзджав під екскаватор, щоб було зручно вантажити гравій.

Коли вони підійшли до обвинувачених, машина вже була завантажена. Обвинувачені просили не викликати слідчо - оперативну групу, пропонували владнати ситуацію за відповідну винагороду на місці, не реєструючи злочину. Тобто протиправність своєї поведінки вони добре розуміли та хотіли уникнути від відповідальності.

Він склав рапорт до якого долучив відеозапис злочинних дій обвинувачених.

Свідок ОСОБА_11 дав у судовому засіданні показання про те, що у березні цього року разом з ОСОБА_12 був запрошений працівниками міліції для участі у проведенні огляду місці події на річці Чечва, як понятий. Там знаходився вантажний автомобіль та екскаватор, працівники міліції проводили заміри, забирали в пакети гравій з ям та з автомобіля. На місці події були обидва обвинувачені.

Аналогічні показання дав у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 доповнивши, що на місці були складені відповідні документи, які вони підписали.

Протоколом огляду місця події з відповідними фото таблицями, від 21 березня 2015 року (а. с. 53 - 62) підтверджено, що вказаного дня працівниками Рожнятівського РВ УМВС на лівому березі русла річки Чечва у с. Брошнів було виявлено автомобіль МАЗ 5549, державний № НОМЕР_1 , зверху на кузові якого встановлена сітка кустарного виробництва для просіювання. Кузов на 75 сантиметрів був завантажений сумішшю піску та гравію. Безпосередньо біля задньої частини автомобіля були купи каміння різного розміру, які утворилися внаслідок відсіювання при завантаженні на автомобіль суміші. Позаду автомобіля на відстані 1 м 10 см знаходився екскаватор «ЕО 3322», яким здійснювався забір з берега річки та завантаження в кузов автомобіля піщано - гравійної суміші. У ході огляду вилучено зразки піщано - гравійної суміші із свіжо - утворених внаслідок забору ям та з кузова автомобіля. На місці події були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як володільці транспортних засобів.

Постановою Кабінету міністрів України від 12 грудня 1994 року № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» визначено, що піщано - гравійна сировина, у якій складовою є гравій, є корисною копалиною загальнодержавного значення.
Пунктом 3. 3 Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ піску та гравію, затвердженої наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин при міністерстві Охорони навколишнього природного середовища України від 25 червня 2007 року № 198, вказано, що гравій, це пухка крупно уламкова осадова порода, що складена обкатними уламками міцних порід, розміром 5 - 70 мм. За визначенням п.3.5 зазначеної Інструкції, гравійно - піщана порода має вміст гравію від 15 до 30%, а відповідно до п.3.6 цієї ж Інструкції, піщано - гравійна порода, це сипка гірська порода з умістом гравійної складової більше 30%.

Висновком експерта від 26 березня 2015 року № 09/12 - 0381 (а. с. 65-69) підтверджено, що речовина, відібрана при огляді місця події з берега річки Чечва в с.Брошнів є піщано - гравійною сумішшю, в якій кількість гравію становить 76,7% та 72,3 %, а речовина, відібрана з кузова автомобіля марки «МАЗ 5549», державний номерний знак НОМЕР_1 , є піщано - гравійною сумішшю, в якій кількість гравію становить 81,7%.

Зразки ґрунту відібрані з берега річки Чечва та зразок ґрунту відібраний з кузова автомобіля марки «МАЗ-5549», співпадають між собою за комплексом ознак і мають спільну родову належність.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_13 , який проводив експертизу відібраних з місця події зразків грунту, при роз`ясненні своїх висновків пояснив, що у природі у чистому вигляді гравій не зустрічається. Він знаходиться у складі з піском, глиною та іншими породами. Якщо кількість гравію у складі більша 30 відсотків, то відповідно до Класифікації - це є піщано-гравійна порода, тобто корисна копалина загальнодержавного значення. Поняття піщано-гравійна порода, піщано - гравійна сировина та піщано - гравійна суміш є тотожними. Сировина знаходиться на місцевості, а коли її з місця знаходження видобули, то вона вже є не сировиною, а сумішшю, у даному випадку піску і гравію.

Довідкою № 916/10/110, виданою ДПІ у Рожнятівському районі 08 квітня 2015 року (а. с. 80) та витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а. с. 81, 82) підтверджено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є суб`єктами господарювання, на обліку в ДПІ не перебувають.

У судовому засіданні був переглянутий відеозапис фрагментів забору піщано - гравійної суміші обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зроблений свідком ОСОБА_10 . Враховуючи, що ОСОБА_10 є працівником міліції та зробив зазначену відеофіксацію без отримання у встановленому порядку відповідного дозволу, за клопотанням сторони захисту даний доказ суд визнає не належним, та у своїх висновках при постановленні вироку не враховує.

Досліджені судом докази в їх сукупності з достовірністю підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в умисному незаконному видобуванні піщано - гравійної сировини, у якій вміст гравію становить більше 30%, що є корисною копалиною загальнодержавного значення.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не знав для чого пригнав на берег річки Чечва автомобіль, та обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що піщано - гравійна сировина є корисною копалиною місцевого значення, суд визнає неспроможними, оскільки вони повністю спростовані наданими стороною обвинувачення та дослідженими у судовому засіданні і проаналізованими судом доказами, що підтверджують протилежне.

Також суд не вважає за можливе виправдати обвинувачених, враховуючи позицію захисту про те, що стороною обвинувачення не надано суду доказів видобутку обвинуваченими корисних копалин з місця, яке у встановленому законом порядку розвідане як родовище та внесене до єдиного державного реєстру родовищ, оскільки диспозиція статті 240 КК України не передбачає незаконний видобуток корисних копалин з родовищ, а має загальне визначення корисної копалини.

Відповідно до 14.1.91. Податкового кодексу України, корисні копалини - природні мінеральні утворення органічного і неорганічного походження у надрах, у тому числі будь - які підземні води, а також техногенні мінеральні утворення в місцях видалення відходів виробництва та втрат продуктів переробки мінеральної сировини, які можуть бути використані у сфері матеріального виробництва і споживання безпосередньо, або після первинної переробки.
Отже для кваліфікації дій обвинувачених за складом даного виду злочину не має значення, чи незаконний видобуток корисної копалини здійснено з розвіданого родовища, чи з нерозвіданих надр.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд приймає до уваги, що він вчинив злочин середньої тяжкості, та особу винного, те що він не має судимості, позитивно характеризується по місцю проживання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає, а обставиною, що пом`якшує покарання визнає наявність на утриманні неповнолітньої дитини та вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ст. 240 ч. 2 КК України у виді штрафу.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приймає до уваги, що він вчинив злочин середньої тяжкості, та особу винного, те що до кримінальної відповідальності він притягається вперше, позитивно характеризується по місцю проживання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає, а обставиною, що пом`якшує покарання визнає те, що він не має постійної роботи, та вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ст. 240 ч. 2КК України у виді штрафу.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до п 9.1 зазначеної норми гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
Аналізуючи досліджені судом докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що автомобіль та екскаватор, які визнані речовими доказами по справі та перебували у законному володінні обвинувачених, підлягають конфіскації у доход держави, як знаряддя вчинення злочину, оскільки їх законні володільці обвинувачені знали, а законні власники, з дозволу яких обвинувачені законно ними володіли, могли знати, що вони використовувалися з метою вчинення злочину.
Відповідно до п.3 ст. 118 КПК України процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у даному кримінальному провадженні суд стягує з обвинувачених.
Термін дії обраного обвинуваченим на час розгляду даного кримінального провадження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання закінчився, а тому суд, призначаючи їм покарання у виді штрафу, не вважає за необхідне його продовжувати.
Керуючись ст. 366 - 369, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11900 гривень.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11900 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку в доход держави 921 гривню 60 копійок витрат за проведення ґрунтознавчої експертизи.

Речові докази по справі: взірці піщано-гравійної суміші, які знаходяться на зберіганні в Рожнятівському РВ УМВС України та піщано-гравійну суміш в кількості 2 метрів кубічних, яка передана на зберігання в філію «Долинська ДЕД» ДП «Івано-Франківський облавтодор», а також вантажний автомобіль марки «МАЗ-5549», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в Рожнятівському РВ УМВС України, екскаватор марки «ЕО-3322», реєстраційний № НОМЕР_2 , який знаходяться на зберіганні в ДП «Брошнівське ЛГ» - конфіскувати в доход держави; цифровий носій DVD, на якому знаходиться відеозапис зроблений працівником міліції ОСОБА_10 , залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Івано -Франківської області через Рожнятівський районний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1