АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер судової справи: 668/6832/15-к
Провадження №11-кп/791/693/15 Головуючий у 1-й інст.:
ОСОБА_1
Категорія: розгляд клопотання засудженого
про застосування акту амністії Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України
1 вересня 2015 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського районного суду м.Херсона від 12.06.2015р. по кримінальному провадженню щодо розгляду клопотання про застосування акту амністії щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполя Донецької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 22.12.1977р. Донецьким обласним судом за ст.ст.17-117 ч.3, 118 ч.1, 42, 44 КК України (1960р.) на 6 років позбавлення волі, звільнений 12.10.1983р. по відбуттю строку покарання; 2) 5.07.1984р. Приморським районним судом м.Маріуполя Донецької області за ст.ст.140 ч.3, 196-1 ч.1. 42 КК України (1960р.) на 5 років позбавлення волі, звільнений 8.05.1989р. по відбуттю строку покарання; 3) 1.08.1994р. Приморським районним судом м.Маріуполя Донецької області за ст.ст.100, 106 ч.2. 42 КК України (1960р.) на 1 рік позбавлення волі, звільнений 15.03.1995р. по відбуттю строку покарання; 4) 26.06.1996р. Приморським районним судом м.Маріуполя Донецької області за ст.196-1 ч.2 КК України (1960р.) на 1 рік позбавлення волі; 5) 1.07.1998р. Донецьким обласним судом за ст.ст.93 п.«а», 42 ч.3 КК України (1960р.) на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 13.05.2011р. по відбуттю строку покарання,

засудженого 18.12.2012р. Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області за ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 12.06.2015р. відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014р.».

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 раніше засуджувався за тяжкі та особливо тяжкі злочини, судимості, за які не зняті та не погашені, а тому згідно зі ст.8 Закону України «Про амністію у 2014р.» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія до нього застосована бути не може.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вказує на незаконність ухвали суду. Так, вважає, що Закон України «Про амністію у 2014р.» має бути до нього застосований, оскільки він раніше не звільнявся умовно-достроково. Зауважує, що ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» втратила силу з моменту набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014р.». Просить ухвалу суду скасувати, застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014р.».

Вислухавши суддю-доповідача; доводи засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014р.»; думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін; розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про амністію у 2014р.», амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Згідно зі ст.4 п.«в» Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Як видно з матеріалів провадження (а.п.7-8), ОСОБА_7 має дві незняті та непогашені судимості за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, а тому відповідно до ст.8 Закону України «Про амністію у 2014р.» та ст.4 п.«в» Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія до нього не застосовується.
Доводи апелянта про те, що із набрання законної сили ст.8 Закону України «Про амністію у 2014р.» втратила чинність ст.4 п.«в» Закону України «Про застосування амністії в Україні» - не ґрунтуються на законі. Так, обидва зазначені Закони є чинними, при цьому стаття 8 Закону України «Про амністію у 2014р.» являється банкетною, яка відсилає до статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
Посилання в апеляційній скарзі засудженого на те, що він раніше не звільнявся умовно-достроково в даному випадку не впливає на вирішення питання щодо застосування амністії.

Ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та належним чином мотивованою, її висновки відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому доводи апеляційної скарги засудженого, які це заперечують, не відповідають дійсності.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни ухвали, не встановлено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Суворовського районного суду м.Херсона від 12.06.2015р. про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014р.» без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Судді :